Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

15 жовтня 2024 року, через систему «Електронний суд», ТОВ «ФК «Смарт Пей» звернулося до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області із вказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 33279 гривень 61 копійка та витрат по сплаті судового збору.\~ Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №200921004601 від 25 листопада 2017 року. Кредитний договір було укладено шляхом підписання позичальником заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, де визначено основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту. З умовами якого відповідач погодився, про що свідчить наявність його власноручного підпису на відповідній заяві. На підставі зазначеного кредитного договору позичальнику надано грошові кошти в якості кредиту у сумі 20800 гривень, на умовах строковості, поворотності та оплатності. Розмір процентної ставки склав 49% річних, а розмір комісії за користування кредитом 0%. Відповідач довготривалий строк не виконував належним чином свої кредитні зобов`язання перед банком. Заборгованість відповідача перед банком станом на 07 травня 2024 року складала 33279 гривень 61 копійок, з яких: 22188 гривень 47 копійок заборгованість за кредитом; 11091 гривня 14 копійок заборгованість за процентами. 08 травня 2024 року між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та ТОВ «ФК «Фінако» укладено договір відступлення прав вимоги (цесії) №1, за яким ТОВ «ФК «Фінако» отримало (набуло) право грошової вимоги до боржників банку, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі і до відповідача. 16 липня 2024 року між ТОВ «ФК «Фінако» та ТОВ «ФК «Смарт Пей» було укладено договір факторингу №1, за яким ТОВ «ФК «Смарт Пей» отримало (набуло) право грошової вимоги до боржників банку (позикодавця), вказаних у реєстрі боржників, в тому числі і до відповідача. Згідно реєстру боржників, загальна сума заборгованості відповідача станом на дату укладення договору факторингу за кредитним договором склала 33279 гривень 61 копійка, з яких: 22188 гривень 47 копійок сума заборгованості за основною сумою боргу, 11091 гривня 14 копійок сума заборгованості за відсотками. Дана сума боргу була нарахована банком та не змінювалася з дати відступлення права вимоги за договором цесії від 08 травня 2024 року. ТОВ «ФК «Фінако» та ТОВ «ФК «Смарт Пей», за своїми правовими статусами, відносяться до юридичних осіб, що мають статус фінансових установ, які відповідно до Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії», мають право здійснювати діяльність з надання фінансових послуг на території України. Позивач направив відповідачу письмову вимогу (повідомлення) від 04 жовтня 2024 року за адресою, яку він зазначив при отриманні кредиту, однак станом на дату подачі позовної заяви заборгованість відповідачем погашена не була. З урахуванням вищевказаних обставин позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 29 листопада 2024 року відкрито провадження у цивільній справі за вказаним позовом, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін та відповідачу встановлено строк для поданні відзиву на позовну заяву. Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України не надходило. Відповідач [PERSON] у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву ТОВ «ФК «Смарт Пей» до суду не подав, будь-яких клопотань чи заяв про неможливість подання відзиву у встановлений судом строк від відповідача не надходило. Частиною 8 статті 178 ЦПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. За відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами справи. Водночас, суд враховує, що з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк, для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо. У зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву, зважаючи на те, що позивач не висловив своїх заперечень проти заочного розгляду справи, розгляд справи проведено в порядку заочного розгляду, передбаченого глави 11 ЦПК України, про що судом постановлено ухвалу. Суд, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно положень статей 3, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками. Згідно ч.1 ст.1047 ЦК України, у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми. Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Судом встановлено, що 25 листопада 2017 року відповідач [PERSON] підписав Заяву №200921004601 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с.66). У вказаній Заяві зазначено, що підписанням цієї заяви [PERSON] беззастережно підтверджує, що приймає Публічну пропозицію ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надалі за текстом ДКБО), яка розміщена на сайті ПАТ «ПУМБ»: pumb.ua, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані йому в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у Банку), а при обранні послуги з укладення Договору страхування, підписанням цієї заяви підтверджує свою згоду на укладення Договору страхування на зазначених нижче умовах. Згідно розділу «Кредитна картка» вказаної Заяви, [PERSON] , просив відкрити на його ім`я поточний рахунок № [NUMBER] у гривнях та надати кредитну картку. Номер кредитної картки миттєвого випуску (не персоніфікована) [NUMBER] . Крім того, просив Банк встановити на його поточний рахунок у гривнях, відкритий за цією заявою, кредитний ліміт у сумі 1000 гривень. Розрахунковий день 30 числа місяця. Платіжна дата 30 число місяця. Строк дії кредитного ліміту, процентна ставка за користування кредитним лімітом, розмір мінімального платежу та інші умови надання та обслуговування кредитної картки встановлюється відповідно до умов ДКБО в залежності від типу кредитної картки. У вищевказаній Заяві відсутні будь-які відомості про розмір процентів, які сплачуються позичальником за користування кредитним лімітом, оскільки такі встановлюються умовами Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, а також вид кредитної картки, яку отримав відповідач [PERSON] . Як вбачається з довідки про збільшення кредитного ліміту по договору №200921004601 від 25 листопада 2017 року, боржником за яким є [PERSON] , 25 листопада 2017 року встановлено кредитний ліміт у сумі 1000 гривень 00 копійок, 30 листопада 2017 року збільшено кредитний ліміт до 3000 гривень 00 копійок, 25 січня 2018 року збільшено кредитний ліміт до 7000 гривень 00 копійок, 18 травня 2018 року збільшено кредитний ліміт до 12000 гривень 00 копійок, 15 січня 2019 року збільшено кредитний ліміт до 14300 гривень 00 копійок, 21 травня 2019 року збільшено кредитний ліміт до 16600 гривень 00 копійок, 24 вересня 2019 року збільшено кредитний ліміт до 18700 гривень 00 копійок, 28 січня 2020 року збільшено кредитний ліміт до 20800 гривень 00 копійок (а.с.67). Відповідачем [PERSON] використовувався вищевказаний кредитний ліміт, який встановлений на його рахунок, що підтверджується виписками АТ «ПУМБ» по рахункам [PERSON] (а.с.70-78). На підтвердження погоджених відповідачем [PERSON] умов кредитування за вищевказаною заявою на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, до позовної заяви ТОВ «ФК «Смарт Пей» додав Публічну пропозицію ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (нова редакція діє з 10 червня 2017 року), затверджену рішенням Правління ПАТ «ПУМБ», протокол №653 від 30 травня 2017 року з додатками до неї (а.с.34-64). Однак, вищевказана Публічна пропозиція ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (нова редакція діє з 10 червня 2017 року), яка надана ТОВ «ФК «Смарт Пей», не підтверджує погоджених між ПАТ «ПУМБ» та відповідачем [PERSON] умов кредитування останнього, на підставі підписаної ним 25 листопада 2017 року Заяви №200921004601 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, оскільки не підписана відповідачем [PERSON] . Матеріали справи не містять підтверджень, що саме викладені у Публічній пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (нова редакція діє з 10 червня 2017 року) умови кредитування розумів відповідач, був ознайомлений і погодився з ними, підписуючи 25 листопада 2017 року Заяви №200921004601 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем [PERSON] кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані ТОВ «ФК «Смарт Пей» до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. У постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що не підписані Умови та Правила надання банківських послуг не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді сплату процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. У наведеній постанові Велика Палата Верховного Суду також вказала на мінливість Правил надання банківських послуг, тому їх не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила банківських послуг, відсутність у заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані позивачем Публічна пропозиція ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (нова редакція діє з 10 червня 2017 року) не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Крім того, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у ст.8 Конституції України. Відповідно до ч.4 ст.42 Конституції України, держава захищає права споживачів. Згідно ч.1 ст.1 ЦК України, цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Відповідно до ч.1\~ та ч.3\~ ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (ч.1 ст.11 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII«Про захист прав споживачів». Згідно п.22 ч.1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня 1985 року №39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями. Конституційний Суд України у рішенні у справі за конституційним зверненням громадянина [PERSON] щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно - правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту. Пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, оскільки умови та правила надання банківських послуг, які викладені у Публічній пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Враховуючи вищевикладене, суд не знаходить підстав вважати, що при укладенні договору з [PERSON] ПАТ «ПУМБ» дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. Як вбачається з розрахунку заборгованості [PERSON] перед АТ «Перший Український Міжнародний Банк» за кредитним договором №200921004601 від 25 листопада 2017 року зі всіма змінами та доповненнями до нього, станом на 07 травня 2024 року (включно), АТ «ПУМБ» нарахувало [PERSON] заборгованість у загальній сумі 33279 гривень 61 копійка, з яких: 22188 гривень 47 копійок заборгованість за сумою кредитом; 11091 гривня 14 копійок заборгованість за відсотками (а.с.68-69). За приписами п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч.1 ст.513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Нормами ч.1 ст.1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч.1 ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно ст.1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. 08 травня 2024 року між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» («Цедент або «Первісний кредитор») та ТОВ «ФК «Фінако» («Цесіонарій або Новий кредитор») укладено договір відступлення прав вимоги (цесії) №1 (а.с.17-23). Відповідно до п.2.1 зазначеного Договору відступлення прав вимоги, на умовах цього договору цемент зобов`язується передати (відступити) цесіонарію в повному обсязі права вимоги за кредитними угодами, зазначеними у підписаному сторонами реєстрі (-ах) боржників, а цесіонарій зобов`язується прийняти та оплатити права вимоги за вказаними кредитними угодами в порядку та розмірі, передбаченому договором. Згідно п.2.2 вказаного Договору відступлення прав вимоги, права вимоги переходять цесіонарію у власність в повному обсязі відповідно до п.4.1 договору. Права вимоги переходять цесіонарію в обсязі, визначеному цим договором та Додатком №2 до нього, безвідклично та без можливості зворотного відступлення на користь цедента (без регресу). Цедент не приймає на себе і не несе зобов`язань зі зворотного набуття/викупу у цесіонарія прав вимоги, не задоволених боржниками. Відповідно до п.3.1 зазначеного Договору відступлення прав вимоги, права вимоги за цим договором відступаються за ціною у національній валюті, яка становить 1 551 328 гривень 25 копійок. Згідно п.4.1 вказаного Договору відступлення прав вимоги, права вимоги за реєстром боржників вважаються відступленими у день надходження оплати прав вимоги в повному обсязі на рахунок цедента, вказаний у п.3.2 договору, за ціною, визначеною п.3.1 договору. Цедент після надходження на його рахунок коштів в сумі, зазначеній в п.3.1 договору, передає цесіонарію реєстр боржників. Відповідно до п.4.2 зазначеного Договору відступлення прав вимоги, права вимоги за кредитними угодами переходять до цесіонарія в повному обсязі і на тих умовах, які існують на момент переходу прав вимоги за відповідними кредитними угодами, а також інші пов`язані з правами вимоги права, в тому числі право на отримання несплачених процентів. Як вбачається з платіжної інструкції №250 від 08 травня 2024 року, ТОВ «ФК «Фінако» перерахувало на рахунок АТ «Перший Український Міжнародний Банк» грошові кошти у сумі 1 551 328 гривень 25 копійок, як оплата згідно договору відступлення прав вимоги (цесії) №1 від 08 травня 2024 року (а.с.92). Згідно Витягу з Реєстру боржників №1 до Договору відступлення прав вимоги (цесії) №1 від 08 травня 2024 року, ТОВ «ФК «Фінако» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитною угодою №200921004601 у загальній сумі 33279 гривень 61 копійка, з яких: 22188 гривень 47 копійок сума простроченої заборгованості за кредитом; 11091 гривня 14 копійок сума простроченої заборгованості за процентами (а.с.90). 16 липня 2024 року між ТОВ «ФК «Фінако» («Клієнт або Первісний кредитор») та ТОВ «ФК «Смарт Пей» («Фактор або Новий кредитор») укладено договір факторингу №2 (а.с.25-30). Відповідно до п.2.1 зазначеного Договору факторингу, на умовах цього договору клієнт зобов`язується передати (відступити) фактору в повному обсязі права вимоги за кредитними угодами, зазначеними у підписаному сторонами реєстрі (-ах) боржників, а фактор зобов`язується прийняти та оплати права вимоги за вказаними кредитними угодами в порядку та розмірі, передбаченому договором. Права вимоги, що відступаються є ідентичними за обсягом (боржники, підстави виникнення, розмір тощо) тим правам вимоги, які були набуті первісним кредитором на підставі договору відступлення прав вимоги (цесії) №1 від 08 травня 2024 року, укладеним з Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк». Згідно п.2.2 вказаного Договору факторингу, права вимоги переходять фактору у власність в повному обсязі відповідно до умов цього договору. Права вимоги переходять фактору в обсязі, визначеному цим договором та Додатком №2 до нього, безвідклично та без можливості зворотного відступлення на користь клієнта (без регресу). Клієнт не приймає на себе і не несе зобов`язань зі зворотного набуття/викупу у Фактора прав вимоги, не задоволених боржниками. Відповідно до п.3.1 зазначеного Договору факторингу, права вимоги за цим договором відступаються за ціною у національній валюті, яка становить 1 585 266 гривень 65 копійок. Згідно п.4.1 вказаного Договору факторингу, права вимоги за реєстром боржників вважаються відступленими у день здійснення оплати ціни прав вимоги в повному обсязі на рахунок клієнта, вказаний у п.3.2 договору, за ціною, визначеною п.3.1 договору. Відповідно до п.4.2 зазначеного Договору факторингу, права вимоги за кредитними угодами переходять до фактора в повному обсязі і на тих умовах, які існують на момент переходу прав вимоги за відповідними кредитними угодами, а також інші пов`язані з правами вимоги права, в тому числі право на отримання несплачених процентів. Як вбачається з платіжної інструкції №1 від 17 липня 2024 року, ТОВ «ФК «Смарт Пей» перерахувало на рахунок ТОВ «ФК «Фінако» грошові кошти у сумі 1 585 266 гривень 65 копійок, як оплата згідно договору факторингу №2 від 16 липня 2024 року (а.с.33). Згідно Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №2 від 16 липня 2024 року, ТОВ «ФК «Смарт Пей» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитною угодою №200921004601 у загальній сумі 33279 гривень 61 копійка, з яких: 22188 гривень 47 копійок сума простроченої заборгованості за кредитом; 11091 гривня 14 копійок сума простроченої заборгованості за процентами (а.с.31). Позивач ТОВ «ФК «Смарт Пей», пред`являючи вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором, просив стягнути з останнього складові повної вартості кредиту, зокрема суму простроченої заборгованості за кредитом та за простроченими процентами. Суд зазначає, що надані ТОВ «ФК «Смарт Пей» документи достовірно не підтверджують обставини про конкретні запропоновані ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» відповідачу [PERSON] умови Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, до яких останній приєднався шляхом підписання заяви, у частині домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Смарт Пей» про стягнення з відповідача суми простроченої заборгованості за процентами у сумі 11091 гривня 14 копійок є необґрунтованими, в зв`язку з чим задоволенню не підлягають. Разом з тим, доказів погашення відповідачем [PERSON] заборгованості за кредитним договором, у частині суми простроченої заборгованості за кредитом, як позивачу, так і первісним кредиторам, матеріали справи не містять. Відповідно до ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст.629 ЦПК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання /неналежне виконання/. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку ТОВ «ФК «Смарт Пей» не повернуті, а також враховуючи вимоги ч.2 ст.530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 22188 гривень 47 копійок є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжної інструкції №505 від 13 жовтня 2024 року, позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 2423 гривні 00 копійок. Приймаючи до уваги, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Смарт Пей» підлягають частковому задоволенню, відтак, відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути частину сплаченого позивачем судового збору при зверненні до суду, пропорційно до суми задоволених судом вимог. Так, 22188 гривень 47 копійок відповідає 66,67% від заявленої ціни позову 33279 гривень 61 копійка, отже саме такий відсоток від сплаченого позивачем судового збору слід стягнути з відповідача на користь позивача (66,67% від 2423 гривні 00 копійок становить 1615 гривень 41 копійка). На підставі викладеного, відповідно до ст.525, 526, 530, 546, 549, 598, 610, 625, 1046-1054 ЦК України, та

Outcome: partial