Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

Позивачка звернулась до Новоархангельського районного суду Кіровоградської області з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що між нею та відповідачем, [PERSON] , 23 березня 2005 року було укладено шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Новоархангельського районного управління юстиції Кіровоградської області в Україні, актовий запис № 10. Від цього шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Подружні відносини з відповідачем фактично розірвані, спільного господарства не ведуть, шлюб має формальний характер. З відповідачем мають зовсім різні погляди на життя, за характером не сходяться, що суперечить подальшому спільному проживанню. Проживати однією сім`єю є неможливим, подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя. Позивачка зазначає, що рішення про розірвання шлюбу є усвідомленим, добровільним та безпосередньо пов`язане з бажанням припинити подальше подружнє життя. Позивачка в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила суд їх задовольнити, на примирення не згодна. Прізвище змінювати не бажає. У разі неявки відповідача не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому суд приймає до розгляду тільки ті докази, які мають значення по справі. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями вказаної статті також визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що предметом спору в даній справі є правовідносини щодо розірвання шлюбу, які регулюються СК України. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 23 березня 2005 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Новоархангельського районного управління юстиції Кіровоградської області в Україні, актовий запис № 10, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 23.03.2005 року (а.с. 4). Від подружнього життя у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.08.2008 р., виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Новоархангельського районного управління юстиції Кіровоградської області (а.с. 8). У відповідності ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою, чоловіки і жінки, які досягли повноліття мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу або під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сім`я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 111 СК України на суд покладено обов`язок, щодо вжиття заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У відповідності до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, на примирення не погоджується, спільного господарства не ведуть, а відповідач не заперечує щодо задоволення позовних вимог, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушуванням до шлюбу, що на думку суду є неприпустимим. Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що сімейні відносини неможливо відновити, підстав для надання строку на примирення суд не вбачає. Розлучення відповідає дійсній волі жінки (позивачки у справі) та чоловіка (відповідача у справі), після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті немайнові права, а тому з вказаних підстав шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Згідно ст. 114 та ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду, яке набрало законної сили. На підставі ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволення позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved