Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики, посилаючись на те, що 09.12.2021 року [PERSON] надав [PERSON] у позику грошові кошти в сумі 6\~804 175 грн., що еквівалентно на день підписання договору про позику грошей 250 000 доларів США, виходячи з встановленого Національним банком України розрахунку офіційного валютного обмінного курсу 1 USD = 27,2167 грн. та 7 692 450 грн., що еквівалентно на день підписання договору про позику грошей 250 000 євро, виходячи з встановленого Національним банком України розрахунку офіційного валютного обмінного курсу 1 EUR = 30,7698 грн., у підтвердження чого між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про позику грошей від 09 грудня 2021 року, який є нотаріально завіреним. Сума позики згідно умов договору є безвідсотковою, із строком виплати боргу до 09 грудня 2022 року. Відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав та на момент подання позовної заяви до суду, а саме до 19 березня 2024 року, грошові кошти еквівалентно у розмірі 250 000,00 доларів США та 250 000,00 євро позивачу не повернув. На підставі вищевикладеного, враховуючи, що відповідач в добровільному порядку борг не повертає, просить суд стягнути з відповідача на його користь борг за договором позики від 09.12.2021 року у розмірі 20\~261 250 грн., штраф у розмірі 100% від суми боргу розміром 20\~261 250 грн., індексу інфляції у розмірі 2 933 555 грн. 72 коп. та 3% річних у розмірі 842 729 грн. 89 коп., а всього стягнути 44 298 785 грн. 60 коп., а також понесені судові витрати. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 21.03.2024 року, судом постановлено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін. 22.04.2024 року від відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи. 20.05.2024 року від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю у іншому судовому процесі. 21.05.2024 року від представника відповідача надійшла заява про продовження строку підготовчого судового засідання. 21.05.2024 року ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці продовжено строк проведення підготовчого судового засідання строком не більше ніж на 30 днів. Ухвалою суду від 03.07.2024 року по вказаній справі закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. У судові засідання відповідач не з`явився, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце судового засідання, суд про причини неявки не повідомив, відзив не подав. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~судове засідання проводилося без технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з огляду на наступне. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається зі змісту ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. У відповідності до вимог ст.ст. 627, 628, 638 ЦК України, договором є домовленість сторін, що виражає узгоджену волю сторін, яка спрямована на досягнення конкретної мети, тобто договір - це юридичний факт, на підставі якого виникають цивільні права та обов`язки. Свобода договору означає право громадян або юридичних осіб, та інших суб`єктів цивільного права вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості наданій сторонам, визначати умови такого договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно договору позики від 09.12.2021 року, який посвідчений нотаріально, [PERSON] надав [PERSON] у позику грошові кошти в сумі 6\~804 175 грн., що еквівалентно на день підписання договору про позику грошей 250 000 доларів США, виходячи з встановленого Національним банком України розрахунку офіційного валютного обмінного курсу 1 USD = 27,2167 грн. та 7\~692 450 грн., що еквівалентно на день підписання договору про позику грошей 250 000 євро, виходячи з встановленого Національним банком України розрахунку офіційного валютного обмінного курсу 1 EUR = 30,7698 грн. в термін до 09.12.2022 року. Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, позику у визначений договором строк не повернув. Так, статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст.1047\~ЦК\~України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - не залеж-но від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позичальник, за змістом вимог ч. 1ст. 1049 ЦК України,\~зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Тобто, у разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування ст. ст. 1046, 1047 ЦК України суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов. Відповідні правові висновки про застосування статей 1046,1047\~ЦК\~України містяться в постановах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63 цс13, від 2 липня 2014 року у справі № 6-79цс14, від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1967цс15, та в постановах Верховного Суду від 7 листопада 2018 року у справі № 658/689/17, від 15 листопада 2018 року у справі № 361/5718/16-ц. Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Чинне законодавство України не містить заборони на виконання грошового зобов`язання у іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, а тому як укладення так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству. Належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України. Аналогічний правовий висновок викладено у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року по справі №373/2054/16-ц. У разі порушення зобов`язання боржник не\~звільняється\~від\~відповідальності\~за\~неможливість\~виконання ним\~грошового\~зобов`язання.(ст. 625 ЦК України). Згідно ч.1\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності із\~ст. 599 ЦК України\~зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Суд, відповідно до ст. 89 ЦПК України оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, а право позивача на повернення коштів підлягає захисту. Отже з відповідача на користь позивача підлягають стягненню основна сума боргу в сумі 20 261 250 грн., де 9 699 950 грн., що еквівалентно на день подання позову 250 000 доларів США, виходячи з встановленого Національним банком України розрахунку офіційного валютного обмінного курсу 1 USD = 38,7998 грн. (250000USDх38,7998 = 9699950 грн.), та 10 561 300 грн., що еквівалентно на день подання позову 250 000 євро, виходячи з встановленого Національним банком України розрахунку офіційного валютного обмінного курсу 1 EUR = 42,2452 грн. (250000EURх42,2452 = 10561300 грн.), та 100% у розмірі суми боргу, що передбачено абз. 16 п. 1 Договору позики від 09.12.2021 року. Статтею 625 ЦК України\~врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу три проценти річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваних грошових коштів, належними до сплати кредиторові. Позивач надав суду власний розрахунок суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від прострочення суми, проте зважаючи на даний розрахунок суд, не вважає його вірним. 3% річних та індекс інфляції повинен нараховуватись зі строку прострочення відповідачем повернення суми коштів, а саме 9 142 150 грн., що еквівалентно на день прострочення виконання договору про позику грошей 250 000 доларів США, виходячи з встановленого Національним банком України розрахунку офіційного валютного обмінного курсу 1 USD = 36,5686 грн. (250000USDх36,5686=9142150 грн.), та 9 615 725 грн., що еквівалентно на день прострочення виконання договору про позику грошей 250 000 євро, виходячи з встановленого Національним банком України розрахунку офіційного валютного обмінного курсу 1 EUR = 38,4629 грн. (250000EURх38,4629 =9142150 грн.). Так, розрахунок інфляційних витрат здійснюється за формулою ІІС = ( ІІ1 : 100 ) x ( ІІ2 : 100 ) x ( ІІ3 : 100 ) x ... ( ІІZ : 100 ), де ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення, а ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення. Останній період IIc\~(100,70 : 100)\~x\~(100,80 : 100)\~x\~(100,70 : 100)\~x\~(101,50 : 100)\~x\~(100,20 : 100)\~x\~(100,50 : 100)\~x\~(100,80 : 100)\~x\~(99,40 : 100)\~x\~(98,60 : 100)\~x\~(100,50 : 100)\~x\~(100,80 : 100)\~x\~(100,50 : 100)\~x\~(100,70 : 100)\~x\~(100,40 : 100)\~x\~(100,30 : 100)\~x\~(100,50 : 100)\~= 1.07094203 Інфляційне збільшення: 18\~757\~875,00 x 1.07094203 - 18\~757\~875,00 =\~1\~330\~721,77 грн. А, розрахунок 3% здійснюється за формулою: Сума санкції = С x 3 x Д : 365 : 100, де С сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення. Період розрахунку: з 09.12.2022 року по 31.12.2022 року - 23 дні [Проценти] = 18\~757\~875,00 грн. (сума боргу) ? 3,000% (процентна ставка) / 100% ? 23 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 35\~460,09 грн. Період розрахунку: з 01.01.2023 року по 31.12.2023 року - 365 днів [Проценти] = 18\~757\~875,00 грн. (сума боргу) ? 3,000% (процентна ставка) / 100% ? 365 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 562\~736,25 грн. Період розрахунку: з 01.01.2024 року по 19.03.2024 року - 79 днів \~ \~ \~ \~ [Проценти] = 18\~757\~875,00 грн. (сума боргу) ? 3,000% (процентна ставка) / 100% ? 79 (кількість днів) / 366 (днів у році) = 121\~464,93 грн. Всього штрафних санкцій: 719\~661,27 грн. Отже з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3% річних у розмірі 719\~661,27 грн. та відповідно до індексу інфляції сума у розмірі 1\~330\~721,77 грн. Відповідно до ч. ч. 1,6\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи вищевикладене, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 15 140 грн.

Outcome: partial