Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-27 00:00:00

що позивачка звернулася до суду із вищевказаною позовною заявою. Позов обґрунтовує тим, що [INFO] померла мама позивачки [PERSON] . [INFO] помер батько позивачки [PERSON] . За життя [PERSON] залишив заповіт. На випадок своєї смерті він зробив таке розпорядження: всі належні майнові права, а також все своє майно, що буде належати на день смерті, де б воно не знаходилось, із чого б не складалось, а також все те, на що за законом буде мати право, він заповів [PERSON] [PERSON] , належала одна земельна ділянка - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,2699 га кадастровий номер 2622884400:02:002:0039 нормативно грошова оцінка 22033,49 грн. Батько помер після матері через пів року. Оскільки батько на час смерті був зареєстрований та проживав разом з мамою, він фактично прийняв спадщину після смерті матері, але не встиг оформити. На час смерті батька, [PERSON] , йому належали три земельні ділянки: для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд - площею 0.2500 га кадастровий номер 2622884401:01:002:0031 нормативно грошова оцінка 186186,73 грн; для ведення особистого селянського господарства - площею 0.2976 га кадастровий номер 2622884401:01:002:0032 нормативно грошова оцінка 3565.80 грн; площею 0.1604га кадастровий номер 2622884401:01:001:0046 нормативно грошова оцінка 2190.44 грн; житловий будинок з господарським будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . 17.05.2017 року приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Локатир М.В. позивачу, як спадкоємцю за заповітом, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарським будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] у зв`язку з тим, що після смерті [PERSON] окрім позивачки є ще два спадкоємці [PERSON] , котрий помер [INFO] та [PERSON] , який прийняв спадщину згідно ч.3 ст.1268 ЦК України. Просить визнати за нею право власності на все спадкове майно яке на день смерті належало [PERSON] . Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Позивачка у підготовче засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує повністю. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з`явився, подав заяву про визнання позову, справу просить розглянути у його відсутності. Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч.2 ст.247 ЦПК України). Згідно із ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши наявні в матеріалах докази, приходить до таких висновків. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 13.11.2015. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 10.05.2016. На випадок свої смерті [PERSON] склав заповіт, який посвідчений 14.12.2007 року Варій М.М. секретарем Негівської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області та зареєстровано у реєстрі за № 69 . Відповідно до цього заповіту [PERSON] всі належні майнові права, а також все своє майно, що буде належати йому на день смерті, де б воно не знаходилось, із чого б не складалось, а також все те, на що за законом буде мати право, він заповів [PERSON] 17.05.2017 року позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Листом від 17.05.2017 року приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Локатир М.В. позивачу, як спадкоємцю за заповітом, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарським будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] у зв`язку з тим, що після смерті [PERSON] окрім позивачки є ще два спадкоємці [PERSON] , котрий помер [INFO] та [PERSON] , який прийняв спадщину згідно ч.3 ст.1268 ЦК України. Таким чином матеріалами справи підтверджується, що зверненню до суду з позовом про визнання права власності передувало вирішення питання нотаріусом про видачу свідоцтва про право на спадщину, який відмовив у його видачі, тому позивач має усі підстави для пред`явлення позову. Судом встановлено, що до складу спадщини після смерті [PERSON] входила земельна ділянка - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва лощею 1,2699 га кадастровий номер 2622884400:02:002:0039 нормативно грошова оцінка 22033,49 грн. яка знаходиться в с.Негівці, Калуськогог району, Івано-Франківської області. Після смерті [PERSON] до складу спадщини входить три земельні ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд - Площею 0.2500 га кадастровий номер 2622884401:01:002:0031 нормативно грошова оцінка 186186,73 грн; для ведення особистого селянського господарства - площею 0.2976 га кадастровий номер 2622884401:01:002:0032 нормативно грошова оцінка 3565.80 грн; площею 0.1604га кадастровий номер 2622884401:01:001:0046 нормативно грошова оцінка 2190.44 грн. Окрім цього, [PERSON] , належало домоволодіння [ADDRESS] , відповідно до звіту про оцінку майна ринкова вартість житлового будинку, загальною площею 72,4 кв.м., житловою площею 34,8 кв.м., становить 50000 грн. Згідно свідоцтва від 21.03.1991 виданого виконавчим комітетом Негівської сільської ради жилий будинок [ADDRESS] , належить членам колгоспного двору, головою якого є [PERSON] . Згідно виписки з погосподарської книги №7 за 1991-1995 роки, особовий рахунок № [NUMBER] , Верхнянської сільської ради Калуського району Івано-Франківської станом на 21.03.1991 за адресою по [ADDRESS] , зареєстровані, [PERSON] , голова домогосподарства, помер [INFO] , [PERSON] померла [INFO] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Після смерті [PERSON] спадщину прийняв спільним проживанням але не оформив своїх спадкових прав її чоловік [PERSON] . Відповідач [PERSON] на спадщину не претендує, про що ним подана заява до нотаріуса, згідно якої він відмовляється від прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька. Також цією заявою відповідач повідомив, що оспорювати в суді порядок видачі свідоцтв про право на спадщину на все майно не буде. Із технічного паспорта вбачається, що це нерухоме майно збудовано до 1991 року, і не є самочинним будівництвом. Відповідно до статті 31 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав. Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність. Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених об`єктів нерухомості є необов`язковим. Таким чином, будинки, які були збудовані до 1992 року, не потребували введення до експлуатації, при набутті права власності на такі об`єкти. Зазначене узгоджується із правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах: від 26 лютого 2020 року у справі № 607/16873/18, провадження № 61-12451св19; від від 15 жовтня 2020 року у справі № 623/214/17, провадження № 61-1978св20. Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 ЦК України). Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визнання прав передбачено як спосіб захисту цивільних прав та інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved