Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-21 00:00:00

02 грудня 2024 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 26 вересня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 135. Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на те, що в неї з чоловіком наявні різні погляди на життя, відсутнє взаємопорозуміння, вони втратили почуття взаємної любові та поваги один до одного, спілне господарство з відповідачем не ведуть, шлюб укладений між ними фактично розпався і їх подальше сумісне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, просила розірвати шлюб укладений між нею і відповідачем та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] . Учасники справи в судове засідання не з`явились, про час, дату та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Позивачка надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій, крім того, зазначила, що позовні вимоги підтримує. Відповідач, надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій також зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 26 вересня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 135. Зазначений факт підтверджується дослідженим у судовому засіданні копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується дослідженою у судовому засіданні копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 8). Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися. Причинами розпаду сім`ї є втрата почуття взаємної любові та поваги між подружжям. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної поваги і любові, та, що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сім`ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 1 статті 141\~ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому, відповідно до ч. 1 ст.\~142\~ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 141 та ч. 1 ст. 142 ЦПК України, позивачці з державного бюджету має бути повернуто 605 грн. 60 коп. (50% суми сплаченого судового збору), решту якого слід стягнути з відповідача на користь останньої (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved