Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-26 00:00:00

17.01.2025 року засобами поштового зв`язку до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла заява [PERSON] , заінтересовані особи: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, [PERSON] про усиновлення, згідно прохальної частини якої просить суд: 1)усиновити малолітню [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження, серії [NUMBER] від 06.10.2017 року, [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ; 2) внести зміни до актового запису №3498 від 06.10.2017 року про народження дитини (серія [NUMBER] ), [PERSON] , [INFO] , складеного Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, а саме: батьком малолітньої дитини вказати « [PERSON] »; по батькові дитини змінити з « [PERSON] » на « [PERSON] »; прізвище дитини змінити з « [PERSON] » на « [PERSON] » та видати нове свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Ім`я дитини « [PERSON] », дату народження дитини - « [INFO] », місце народження - «Україна, м. Харків» - залишити без змін; 3) у зв`язку з внесенням змін до актового запису, органами ДРАЦС анулювати свідоцтво про народження, громадянки України [PERSON] , [INFO] , батьком якої зазначено: «батько» [PERSON] , громадянство України, мати « [PERSON] » громадянство України та видати свідоцтво про народження дитини, громадянина України « [PERSON] , [INFO] », батьком якої зазначити: «батько - [PERSON] , громадянство України, мати - [PERSON] , громадянство України». Заява обґрунтована тим, що заявник [PERSON] перебуває з 05.09.2020 року у зареєстрованому шлюбу з [PERSON] , [INFO] . Дружина від попереднього шлюбу має неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Заявник вказує, що займається вихованням дитини, забезпечує матеріально та ставиться до неї, як до своєї доньки. У свою чергу дитина сприймає заявника, як батька. Біологічний батько дитини не бере участі у вихованні та утриманні дитини, не цікавиться її життям. Крім того, біологічний батько дитини позбавлений батьківських прав відповідно до рішення Московського районного суду м. Харкова від 10.06.2024 року. Однією сім`єю, разом із дружиною та її донькою, заявник проживає в квартирі з усіма зручностями за адресою: [ADDRESS] . Згідно акту обстеження умов проживання від 12.12.2024 року, умови проживання добрі. Заявник матеріально забезпечена людина, тому має всі можливості дати усиновленій дитині належне виховання, освіту, забезпечити нормальний фізичний та духовний розвиток. У заявника із малолітньою дитиною склались хороші стосунки, дитина відноситься з любов`ю та прихильністю, називає батьком. Згідно висновку від 16.09.2024 року про стан здоров`я заявника, останній повністю здоровий, шкідливих звичок та психічних розладів не має. Окрім цього, заявника не позбавляли батьківських прав, до кримінальної відповідальності не притягався, незнятої та непогашеної судимості не має, в розшуку не перебуває. [PERSON] надала згоду на усиновлення дитини. Згідно висновку про доцільність усиновлення та відповідність інтересам дітей №08-15/3731/2-24 від 16.12.2024 року, усиновлення [PERSON] , [INFO] , малолітню [PERSON] , [INFO] , є доцільним та таким, що відповідає інтересам дітей. Заявник зазначає, що виконав усі умови, встановлені законодавством для усиновлення, має здібності особи, яка бажає усиновити дитину, може забезпечити стабільні та гармонічні умови її життя, тому є всі підстави для задоволення заяви. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 23.01.2025 року відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження та призначено закрите судове засідання. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримав заяву в повному обсязі та просив її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] вимоги заяви підтримала, просила задовольнити. Представник заінтересованої особи Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради - Шерстюк Н.Л. заяву про усиновлення підтримала в повному обсязі, просила винести рішення в інтересах малолітньої дитини. Суд, заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши представлені докази, дійшов до наступних висновків. Відповідно до статті 3, 4, 5, 7 Сімейного кодексу України, кожна особа має право на проживання в сім`ї. Сім`я створюється, в тому числі, і на підставі усиновлення. Держава створює пріоритет сімейного виховання дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. Згідно з частиною 2 статті 207 СК України усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Частиною 1 статті 223 СК України передбачено, що особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Подання такої заяви через представника не допускається. Відповідно до частини 1 статті 217 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згідно положень частини 3 статті 218 СК України усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. За приписами пункту 4, 5 частини 1 статті 219 СК України усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється, та якщо запис про батьків у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до статті 135 цього Кодексу. Під час розгляду справи встановлено, що громадянин України [PERSON] , [INFO] та громадянка України [PERSON] , [INFO] , перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05.09.2020 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис №2679. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка « [PERSON] », дружини - « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 06.10.2017 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, батьками [PERSON] , [INFO] є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Згідно рішення Московського районного суду м. Харкова від 10.06.2024 року, [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] ; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.06.2024 року і до досягнення дитиною повноліття. Вказане рішення набрало законної сили 11.07.2024 року. Згідно заяви [PERSON] , посвідченої приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Закарпатської області Савчин К.В. 04.09.2024 року, остання надала згоду на усиновлення своєї малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , громадянином України [PERSON] , [INFO] , із зміною прізвища дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] » та по батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Відповідно до висновку Виконавчого комітету Харківської міської ради №08-15/3731/2-24 від 16.12.2024 року, вважає, що усиновлення [PERSON] малолітню [PERSON] , [INFO] , є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини. Згідно висновку від 16.09.2024 року про стан здоров`я [PERSON] , [INFO] , останній згідно висновку може бути усиновлювачем. Відповідно до витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» №ВР-004479439, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , на території України станом на 19.07.2024 року до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. Під час судового розгляду встановлено та матеріалами справи підтверджується, що [PERSON] є фізичною особою-підприємцем. [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування квартири, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Самощенко О.А. 10.08.2021 року та зареєстровано у реєстрі за №1429. Згідно висновку від 16.09.2024 року про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини [PERSON] , [INFO] , остання практично здорова, на диспансерному обліку не знаходиться, хронічні захворювання відсутні. Згідно акту обстеження умов проживання, проведеного 12.12.2024 року зав.сектору ССД по Шевченківському району ДССД ХМР Шерстюк Н.Л. та [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що умови проживання добрі. Житло обладнано всіма необхідними комунальними зручностями. Кімнати мебльовані сучасними меблями та побутовою технікою. [PERSON] має окрему кімнату, яка облаштовані ліжком, є місце для зберігання речей, місце для навчання. Згідно статті 223 СК України особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Приписами статті 211 СК України встановлено, що усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. У разі усиновлення повнолітньої особи різниця у віці не може бути меншою, ніж вісімнадцять років. Усиновлювачами можуть бути подружжя, а також особи, зазначені у частинах п`ятій та шостій цієї статті. Усиновлювачами не можуть бути особи однієї статі. Особи, які не перебувають у шлюбі між собою, не можуть усиновити одну і ту ж дитину. Якщо такі особи проживають однією сім`єю, суд може постановити рішення про усиновлення ними дитини. Якщо дитина має лише матір, вона не може бути усиновлена чоловіком, з яким її мати не перебуває у шлюбі. Якщо дитина має лише батька, вона не може бути усиновлена жінкою, з якою він не перебуває у шлюбі. Якщо такі особи проживають однією сім`єю, суд може постановити рішення про усиновлення ними дитини. Якщо дитина має лише матір або лише батька, які у зв`язку з усиновленням втрачають правовий зв`язок з нею, усиновлювачем дитини може бути один чоловік або одна жінка. Кількість дітей, яку може усиновити один усиновлювач, не обмежується. Частиною 1 статті 208 Сімейного кодексу України передбачено, що усиновленою може бути дитина. У відповідності до вимог частини 1 статті 6 Сімейного кодексу України, правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Статтею 212 Сімейного кодексу України передбачено, що не можуть бути усиновлювачами особи, які обмежені у дієздатності, визнані недієздатними, позбавлені батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; були усиновлювачами (опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім`ї або дитячого будинку сімейного типу) з їхньої вини; перебувають на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері; зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами; не мають постійного місця проживання та постійного заробітку (доходу); страждають на хвороби, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я; є іноземцями, які не перебувають у шлюбі, крім випадків, коли іноземець є родичем дитини; були засуджені за злочини проти життя і здоров`я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також за злочини, передбачені статтями 148, 150, 150-1, 164, 166, 167, 169, 181, 324, 442 КК України, або мають непогашену чи не зняту у встановленому законом порядку судимість за вчинення інших злочинів; за станом здоров`я потребують постійного стороннього догляду; є особами без громадянства; перебувають у шлюбі з особою, яка відповідно до пунктів 3-6 і 10 цієї статті не можу бути усиновлювачем. Крім зазначених осіб, не можуть бути усиновлювачами інші особи, інтереси яких суперечать інтересам дитини. Заявник [PERSON] відповідає цим вимогам і не має перешкод до усиновлення, що підтверджується дослідженими судом матеріалами справи. Перешкод, визначених статтею 212 Сімейного кодексу України, для усиновлення, судом не встановлено. Відповідно до частини 1 статті 224 Сімейного кодексу України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. Виходячи зі змісту ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Забезпечення дитині такого захисту і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом є обов`язком держави. Згідно з п. «а» ст. 21 Конвенції ООН про права дитини, держави-учасниці, які визнають і/чи дозволяють існування системи усиновлення, забезпечують, щоб найкращі інтереси дитини враховувалися в першочерговому порядку, і вони забезпечують, щоб усиновлення дитини дозволяли лише компетентні власті, які визначають згідно з застосовуваними законом і процедурами та на підставі всієї інформації, що має відношення до справи і достовірна, що усиновлення допустимо з огляду на статус дитини щодо батьків, родичів і законних опікунів і що, якщо потрібно, зацікавлені особи дали свою усвідомлену згоду на усиновлення на підставі такої консультації, яка може бути необхідною. Судом встановлено, що заявник матеріально забезпечений, перебуває у зареєстрованому шлюбі з матір`ю дитини, працевлаштований та має стабільний заробіток. Згідно з медичними висновками про стан здоров`я не має протипоказань щодо усиновлення дітей, незнятої чи непогашеної судимості на має. [PERSON] вірно розуміє всі аспекти, що пов`язані з усиновленням, із правовими наслідками ознайомлений. Враховуючи вищевказані обставини, суд дійшов до висновку, що заява про усиновлення [PERSON] малолітньої дитини [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки таке рішення відповідатиме інтересам дитини та відповідатиме принципам, закріпленим Декларацією прав дитини, якими, зокрема, визначено: дитині законом та іншими засобами має бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, що дадуть їй змогу розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та соціально, здоровим і нормальним шляхом, в умовах свободи та гідності; при ухваленні з цією метою законів основною метою має бути найкраще забезпечення інтересів дитини; дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір`ю. На суспільство та органи публічної влади має бути покладений обов`язок щодо здійснення особливого піклування про дітей, які не мають сім`ї, та про дітей, які не мають достатніх засобів існування. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки заявник за своїм станом може та бажає виховувати дитину, піклуватися про неї, здатний забезпечити стабільні і гармонійні умови для життя дівчинки, яка вже перебуває на його утриманні та вихованні, підстав для відмови у задоволенні заяви судом не встановлено, тому усиновлення буде відповідати інтересам дитини. Частиною 1 статті 229 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Відповідно до частини 4 статті 231 Сімейного кодексу України про зміни, передбачені у цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення. Відповідно до частини 3 статті 314 ЦПК України за клопотанням заявника (заявників) суд вирішує питання про зміну імені, прізвища та по батькові, дати і місця народження усиновленої дитини, про зміну імені, прізвища, по батькові усиновленої повнолітньої особи, про запис усиновлювачів батьками. Відповідно до статті 233 Сімейного кодексу України, на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини або повнолітньої особи, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється. Згідно абз. 2 п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» за наявності клопотання заявників суд вирішує питання про зміну прізвища, імені та по батькові, дати й місця народження дитини відповідно до статей 229 - 231 СК України. При цьому слід мати на увазі, що зміни вносяться не до свідоцтва, а до актового запису про народження дитини. Статтею 225 СК України передбачено, що усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. У відповідності до частини 3 статті 314 ЦПК України, статей 229, 230, 231, 233 СК України суд також вважає за можливе задовольнити вимогу заявника та змінити усиновленій дитині прізвище, по батькові та записати заявника її батьком, про що внести зміни до актового запису про народження дитини. Крім цього, для забезпечення таємниці усиновлення суд відповідно до вимог частини 1 статті 228 Сімейного кодексу України роз`яснює, що особи, яким у зв`язку з виконанням службових обов`язків доступна інформація щодо усиновлення (перебування осіб, які бажають усиновити дитину, на обліку, пошук ними дитини для усиновлення, подання заяви про усиновлення, розгляд справи про усиновлення, здійснення нагляду за дотриманням прав усиновленої дитини тощо), а також інші особи, яким став відомий факт усиновлення, зобов`язані не розголошувати її, зокрема і тоді, коли усиновлення для самої дитини не є таємним.

Outcome: approved