Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-21 00:00:00

02 жовтня 2024 року [PERSON] в особі представника [PERSON] звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, третя особа - Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Голик Світлана Віталіївна, про визнання права право власності у порядку спадкування за законом та стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом, в обґрунтування якого зазначила, що є сином [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач є єдиним спадкоємцем, після покійного [PERSON] . За життя [PERSON] отримував пенсію в ГУ ПФ України в Харківській області. Недоотримана пенсія, яка підлягала виплаті померлому [PERSON] складає 205879,59 грн. та підлягає виплаті на підставі рішення суду по справі №520/15138/21. 11.09.2024 року представником позивача було направлено на адресу відповідача заяву з вимогою здійснити виплату належної [PERSON] в порядку спадкування суми у розмірі 205879,59 грн., що нараховані її покійному чоловіку на підставі розрахунку від 06 червня 2022 року, проте 01 жовтня 2024 року представник позивача отримав відповідь від ГУ ПФУ в Харківській області від 16.09.2024 року №2000-0203-8/164148, у якій відмовлено у виплаті пенсій у зв`язку із відсутністю заборгованості відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». З метою захисту спадкових прав позивач звернувся до суду з цим позовом, в якому просив суд: - визнати за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) право власності у порядку спадкування за законом на недоотримані у зв`язку зі смертю пенсійні виплати у розмірі 205879,59 грн. за померлим [PERSON] , який помер [INFO] ; - стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (код ЄДРПОУ 14099344) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) стягнути суму недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом після [PERSON] , який помер [INFO] , у розмірі 205879,59 грн. У відзиві на позовну заяву Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області просило відмовити у задоволенні позовних вимог з наступних підстав. [PERSON] перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та з 28.03.1993 до 31.01.2024, отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992. № 2262-ХІІ. Виплату пенсії припинено у зв`язку зі смертю пенсіонера [INFO] . На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.09.2021 по справі № 520/15138/21 Головним управлінням нараховано різницю в пенсії за період з 01.04.2019 по 28.02.2022 та включено до Реєстру судових рішень. Виплата недоодержаної пенсії, нарахованої [PERSON] на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.09.2021 по справі №520/15138/21, можлива на підставі рішення суду про заміну стягувача, який має право на одержання сум, нарахованих згідно рішення суду, у зв`язку зі смертю стягувана (заміна сторони на правонаступника померлого). Враховуючи вищевикладене, немає підстав для виплати [PERSON] суми недоотриманої пенсії, яка була нарахована [PERSON] на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.09.2021 по справі № 520/15138/21, але не була ним одержана за життя. У відповіді на відзив на позовну заяву [PERSON] в особі представника [PERSON] зазначив, що посилання відповідача на інші порядки вирішення спору також не можуть бути враховані. Сума, яка підлягала виплаті померлому [PERSON] , складає 205879,59 грн. і вона підлягає виплаті на підставі рішення суду по справі №520/15138/21. До теперішнього часу зазначені кошти [PERSON] та його спадкоємцю [PERSON] виплачені не були, чим порушуються спадкові права позивачки як єдиної спадкоємиці. Позивач просив враховувати висновок Верховного Суду, зроблений у постанові від 23.09.2020 року по справі №428/6685/19, відповідно до якого у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного йому спадкового майна. Позивач просив позовні вимоги задовольнити. Ухвалою суду від 04 жовтня 2024 року було відкрито провадження у даній справі, постановлено провести її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі. Ухвалою суду від 05 грудня 2024 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні, про що повідомлено сторін. В судове засідання сторони не з`явилися, представник позивача та представник відповідача надали заяви про розгляд справи за відсутністю сторін. Враховуючи положення ст. 211, 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін. У зв`язку з неявкою в судове засідання усіх учасників справи, фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалось відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 19 лютого 1973 року. Сторонами визнається, що [PERSON] перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та з 28.03.1993 до 31.01.2024 отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду по справі №520/15138/21 від 20 вересня 2021 року, яке набрало законної сили 13 серпня 2021 року, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не проведення перерахунку основного розміру пенсії [PERSON] з 01.04.2019 на підставі нової довідки про розмір грошового забезпечення, наданої [INFO] ; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести з 01.04.2019 перерахунок основного розміру пенсії [PERSON] у розмірі 68% грошового забезпечення на підставі довідки № ФХ88668 від 19.07.2021 р. наданої [INFO] про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії з 01.04.2019 року за формою згідно додатку 2 до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року № 45, у редакції до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", з урахуванням змін в грошовому забезпеченні передбачених Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704, із зазначенням основних та додаткових видів грошового забезпечення. [INFO] у м. Харкові у віці 76 років [PERSON] помер, про що Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції складено відповідний актовий запис № 173 від 04 січня 2024 року, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серія [NUMBER] від 04.01.2024. На час смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується листом приватного нотаріуса ХМНО Голик С.В. від 11 січня 2024 року № 13/02-14. Згідно з Довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 20 серпня 2020 року [PERSON] також зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 75397417 від 11 січня 2024 року, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Голик С.В. 11 січня 2024 року заведено спадкову справу № 4/2024 (номер у спадковому реєстрі 71836769) щодо майна померлого [PERSON] , 1947 року народження, який помер [INFO] . Відповідно до листа приватного нотаріуса ХМНО Голик С.В. від 11 січня 2024 року № 13/02-14 за матеріалами спадкової справи № 4/2024 (номер у спадковому реєстрі 71836769), заведеної після смерті [PERSON] , 1947 року народження, який помер [INFO] , наявні дані про те, що до кола спадкоємців [PERSON] входить син спадкодавця [PERSON] . Згідно з Розрахунком на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою №ФХ 88668 за дорученням №Д ФХ 88668/3, дата розрахунку 22 серпня 2024 року, сума, яка підлягала виплаті померлому [PERSON] складає 205879,59 грн. 11.09.2024 року представником [PERSON] адвокатом Бєловою О.Є. направлено на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області заяву з вимогою здійснити виплату належної [PERSON] в порядку спадкування за законом суми у розмірі 205879,59 грн., що нараховані його покійному батьку на підставі розрахунку від 22 серпня 2024 року. Листом від 16.09.2024 року №2000-0203-8/164148 ГУ ПФУ в Харківській області відмовило позивачу у виплаті пенсій у зв`язку із відсутністю заборгованості відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Зазначило, що станом на 16.09.2024 рішення суду про заміну стягувача до головного управління не надходило. Оскільки [PERSON] не є стороною в судовому процесі, то вносити зміни до Реєстру судових рішень відсутні підстави. Конституцією України (стаття 41) та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України), крім прав і обов`язків що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами;3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 ЦК України (стаття 1219 ЦК України). Відповідно до ст. 1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Тлумачення статті 1227 ЦК України свідчить, що: - цією нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та неотриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини; - право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК). Відповідно при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19. Згідно зі ст. 52 Закону України від «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Відповідно до ч. 1 ст.91 цього ж Закону України від 5 листопада 1991 року №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, що належали пенсіонеру і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини. Таким чином, зміст статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» є спеціальним законом щодо правовідносин з умов, норм і порядку пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Проте, застосування до спірних правовідносин (спадкування недоотриманої пенсії) Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» є помилковим, оскільки позивач має право на спадкове майно - пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який є спеціальним у цих правовідносинах. Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19. Крім того, судом враховано правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 27 березня 2019 року у справі №286/3516/16-ц, відповідно до якого відсутність у Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», прийнятому до ЦК України, норми, аналогічної тій, що передбачена у статті 1227 ЦК України щодо включення нарахованої, але неодержаної пенсії, до складу спадщини за відсутності членів сім і, не виключає застосування приписів статті 1227 ЦК України. Правовий аналіз статей 1218,1219,1227 ЦК України свідчить про те, що законодавець не забороняє спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії. Отже, оскільки за життя [PERSON] , який помер [INFO] , недоотримав пенсію у розмірі 205879,59 грн, тому вона увійшла до складу спадщини, та підлягає спадкуванню на загальних підставах без обмеження у розмірі та часу звернення за її виплатою. Безпідставними є доводи відповідача про необхідність звернення позивача до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні із виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду та стягнення недоотриманої пенсії саме у виконавчому провадженні щодо виконання судових рішень у справі № 520/15138/21, з огляду на таке. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 808/1346/18, зазначила, що на дату смерті батька позивачки судові рішення про здійснення перерахунку його пенсії відповідачем виконані не були. Вказане стало підставою для звернення до адміністративного суду з позовом до органу пенсійного фонду про визнання бездіяльності відповідача протиправною і зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до постанов Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 4 серпня 2009 року та Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2010 року. Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду вказала, що спори предметом яких є майнова вимога позивача щодо визнання, зокрема, в порядку спадкування, права власності на грошові кошти, мають приватноправовий характер і підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства. У постанові Верховного Суду від 15 грудня 2023 року по справі №805/2628/18-а Верховний Суд зробив висновок, що процесуальне правонаступництво завжди пов`язане з участю особи як сторони у справі у судовому процесі, в тому числі, у процесі виконання рішення суду. Заміна сторони у виконавчому провадженні новою особою пов`язана з можливістю участі такої особи саме у вже відкритому/триваючому виконавчому провадженні. До того ж, Велика Палата Верховного Суду, зокрема, у постанові від 04 вересня 2019 року у справі № 750/7865/18 за позовом фізичної особи до органу пенсійного фонду щодо виплати нарахованої, але невиплаченої його спадкодавцю (батьку позивача) пенсії дійшла висновку, що судові рішення, на підставі яких в органу пенсійного фонду виник обов`язок провести доплату до пенсії, позивача не стосуються. Тому звернення із заявами про заміну стягувача правонаступником у цих виконавчих провадженнях після їх закінчення не призведе до захисту порушеного права позивача. Отже за правовим висновком Верховного Суду вказане процесуальне питання про заміну сторони у виконавчому провадженні в такій категорії спорів у випадку відмови органу пенсійного фонду у позасудовому порядку (добровільно) здійснити виплату суми недоплаченої пенсії, не може бути вирішено з використанням інституту процесуального правонаступництва або заміни сторони виконавчого провадження. Таким чином, позивачем обрано належним спосіб захисту цивільних прав шляхом визнання права власності на спадкове майно та стягнення недоотриманої пенсії. Згідно з ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом., а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частини першої статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 22 вересня 2021 року у справі № 227/3750/19, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку. Таким чином, обов`язковою підставою для визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є наявність реальних та достатніх перешкод для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Статтею 386 ЦК України встановлені засади захисту права власності та передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дії, які можуть порушити його право або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , який є сином [PERSON] , тобто спадкоємцем першої черги, проживав разом з батьком на час його смерті, протягом 6 місяців після його смерті не заявив про відмову від спадщини, а відтак вважається таким, що прийняв спадщину після смерті батька. З листа приватного нотаріуса ХМНО Голик С.В. вбачається, що позивач є єдиним спадкоємцем щодо спадщини [PERSON] . До складу спадщини увійшла, зокрема недоотримана за життя [PERSON] пенсія у розмірі 205879,59 грн, розмір якої підтверджується Розрахунком, складеним посадовою особою відповідача 22 серпня 2024 року. При цьому, позивач позбавлений можливості нотаріально оформити спадкові права, оскільки ГУ ПФ України відмовило йому у виплаті недоотриманої пенсії з посиланням на відсутність заборгованості відповідно до ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а також відсутність судового рішення про заміну стягувача у виконавчому провадженні з виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду у справі № 520/15138/21. У зв`язку\~з викладеним,\~наявні підстави\~для захисту\~спадкових прав\~позивача у\~судовому порядку\~та визнання\~за ним в порядку спадкування за законом права власності на недоотриману за життя [PERSON] пенсію. Оскільки Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області, всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України, не надано доказів виплати [PERSON] недоотриманої пенсії, яка належала померлому [PERSON] , тому сума недоотриманої пенсії у розмірі 205879,59 грн підлягає стягненню з відповідача на користь [PERSON] . За таких обставин, суд задовольняє позовні вимоги [PERSON] до ГУ ПФ України про визнання права власності на спадкове майно та стягнення суми недоотриманої пенсії в порядку спадкування у повному обсязі. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачену суму судового збору у розмірі 1647,04 грн.

Outcome: approved