Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулась в суд із позовом до Городоцької міської ради Львівської області, про визнання в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , право на земельну частку (пай) розміром 2,20 ум.кад.га, що на підставі Сертифікату на право приватної власності на землю серія ЛВ № 143041 від 06.05.1997, виданого на підставі рішення Городоцької районної державної адміністрації від 21.03.1996 №70. Позовні вимоги мотивувала тим, що [INFO] , померла його мати [PERSON] , якій належало право на земельну частку (пай) розміром 2,20 ум.кад.га, без визначення меж в натурі (на місцевості), що знаходиться на території Родатицької сільської ради Городоцького району Львівської області на підставі Сертифікату на право приватної власності на землю серія ЛВ № 143041, виданого на підставі рішення Городоцької районної державної адміністрації від 21.03.1996 №70 та зареєстрованого в Книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за №152. Він прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] , звернувся до нотаріуса для її оформлення, однак отримав відмову, через те, що Сертифікат на право на земельну частку (пай) старого взірця, а тому змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів, просив позов задовольнити. В судове засідання позивач не з`явився, представник позивача [PERSON] подала заяву у якій позовні вимоги підтримала, просила про розгляд справи за відсутності позивача та його представника (а.с.35). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, 01.10.2024 подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника Городоцької міської ради (а.с.29). Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Із копії витягу з Книги записів (реєстрації) на право приватної власності на землю (середню земельну частку) на території Львівського району (колишня Родатицька сільська рада) Львівської області від 15.08.2024, та копії Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серія ЛВ № 143041 від 06.05.1997 (а.с.12, 20) видно, що [PERSON] належало право на земельну частку (пай) розміром 2,20 ум.кад.га, на підставі Сертифікату на право приватної власності на землю серія ЛВ № 143041, виданого на підставі рішення Городоцької районної державної адміністрації від 21.03.1996 №70 та зареєстрованого в Книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за №152. Таким чином, належне на час смерті [PERSON] право на земельну частку (пай) розміром 2,20 ум.кад.га, входить до складу спадщини після її смерті. З копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] (а.с.5) видно, що [PERSON] померла [INFO] . Як убачається із матеріалів справи, позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] , оскільки був зареєстрований та проживав разом з нею на момент смерті по [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Родатицького старостинського округу №528 від 12.08.2024 (а.с.7). Згідно Постанови приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Тимофеєва О.В. № 104/01-16 від 12.08.2024 (а.с.13), [PERSON] повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину на вищеозначену земельну частку (пай) після смерті [PERSON] , оскільки правовстановлюючий документ старого взірця. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право безпосередньо звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Відповідно до ч. 4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно норм гл. 84 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За положеннями ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Статтею 1261ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 5 ст. 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свої власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Як роз`яснено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Таким чином, оскільки [PERSON] при житті належало право на земельну частку (пай) розміром 2,20 ум.кад.га, на території Родатицької сільської ради Городоцького району Львівської області, це право входить до складу спадщини, після її смерті, позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері, інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно не встановлено, суд вважає, що є підстави до задоволення позовних вимог.

Outcome: approved