Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-22 00:00:00

На адресу Самбірського міськрайонного суду Львівської області надійшла позовна заява ТзОВ «Фінансова Компанія «ЕЙС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 82 581,18 грн., судових витрат в розмірі 2\~422,40 грн. та 6\~000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що 13.10.2021 року між ТзОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 187354702 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Відповідач добровільно за допомогою мережі інтернет перейшов на офіційний сайт ТзОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога», обрав для себе бажану суму грошових коштів та бажаний строк кредитування, зазначив свої персональні дані, в тому числі і банківську картку, на яку в подальшому отримав грошові кошти в сумі 21 800 грн., пройшов декілька етапів підтвердження наміру вступити у договірні відносини та уклав кредитний договір без зовнішнього впливу та примусу. Кредитний договір № 187354702 від 13.10.2021 року був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до умов кредитного договору, первісний кредитор надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 21 800 грн., строком на 30 днів зі сплатою 1,98 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з першого дня надання суми кредиту до закінчення строку кредиту. 28.11.2018 року між ТзОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого закінчився 28.11.2019 року. 28.11.2019 року ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін. 31.12.2020 року між клієнтом та фактором укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року. У даній додатковій угоді договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року викладено у новій редакції, проте його дата |укладення залишена як 28.11.2018 року та №28/1118-01. 31.12.2021 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року. При цьому інші умови договору залишились без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31.12.2020 року. Тобто, право вимоги за кредитним договором № 187354702 від 13.10.2021 року перейшло до ТОВ «Таліон Плюс» - 18.01.2022 року, відповідно до підписання сторонами прав вимоги. 05.08.2020 року між ТзОВ «Таліон Плюс» та ТзОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01. У подальшому ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали ряд додаткових угод: № 2 від 03.08.2021 року та № 3 від 30.12.2022 року якими продовжено строк дії договору факторингу до 30.12.2024 року включно, всі інші умови залишились без змін. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 9 від 30.05.2023 року до договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 року, від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 82581,18 грн. 17.07.2024 року між ТзОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТзОВ «ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу № 17/07/24, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право грошової вимоги до відповідача у сумі 82581 грн. 18 коп., з яких 19149 грн. 60 коп.\~сума заборгованості по кредиту, 63431 грн. 58 коп.\~сума заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Кредитор свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а відповідач кредит та відсотки за кредитом у повному обсязі не сплачує, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №187354702 від 13.10.2021 року в розмірі 82581 грн. 18 коп., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. та судові витрати по справі. Представником відповідача [PERSON] - адвокатом Цокало Т.М. подано до суду відзив на позовну заяву, де вказано, що відповідач, ознайомившись із позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «ЕЙС» про стягнення заборгованості за кредитними договорами, вважає, що позов задоволенню не підлягає. Відповідач не визнає факт, що позивач правомірно набув право грошової вимоги до відповідача за вказаним вище кредитним договором. Позивач у позовній заяві зазначає, що право грошової вимоги до боржників він набув на підставі договору факторингу №17/07/24 від 17.03.2024 р., укладеного між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс», за яким відбувся перехід права грошової вимоги до боржників на підставі договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 р. та додаткової угоди №26 від 31.12.2020 р. до цього ж договору, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (первісний кредитор) та ТОВ «Таліон Плюс» (фактор). Відповідач заперечує, що такий перехід права грошової вимоги від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» 28.11.2018 р. за договором факторингу №28/1118-01, та за додатковою угодою № 26 від 31.12.2020 р. до цього ж договору, укладений між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» - є правомірним, оскільки, як зазначає представник відповідача, укладання цих договорів відбулось ще до моменту підписання договору кредитної лінії №187354702 від 13.10.2021 р., укладеного між відповідачем та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», що в свою чергу унеможливлює встановити правомірність переходу прав вимоги за цим кредитним договором від ТОВ «Таліон Плюс» (клієнт) до позивача (фактор), так як грошова вимога, право якої відступається за зазначеними договорами Факторингу є недійсною. Також представник відповідача зазначає, що позивачем не надано суду належних, допустимих і достовірних доказів того, що відповідачу після укладення кредитного договору було видано кредит саме в сумах заявлених позовних вимог. Визначення даних сум в кредитному договорі не свідчить про отримання саме в цьому розмірі кредиту відповідачем і виконання кредитодавцем своїх зобов`язань по договорах. Розрахунки заборгованості, на які посилається позивач, не є первинними документами, які підтверджують отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані позивачем в позовній заяві, а отже не є належними доказами існування боргу. Наявність роздрукованого розрахунку заборгованості за договором є не достатнім для задоволення позовних вимог, оскільки сам розрахунок, умови кредитування тощо, є внутрішніми документами банку та не містять відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи видавалися кредитні кошти відповідачу, на який строк, правильність нарахування відсотків позивачем, а також, за відсутності належних та допустимих доказів, зробити висновок, що ця заборгованість виникла саме внаслідок порушення відповідачем умов відповідного кредитного договору, та неможливо встановити, які саме умови спірного договору порушені відповідачем. Позивачем не надано доказів сплати визначеної ціни продажу за договором - оплати за відступлення права вимоги по договору факторингу, таким чином не доведено належними та допустимими доказами обставину переходу права вимоги за кредитним договором. Сторона відповідача вважає позов безпідставним, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» є неналежним позивачем, тому що не довів своє право вимагати до [PERSON] щодо сплати заборгованості за кредитним договором, укладеним 13.10.2021 року між ним та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Беручи до уваги наведене в сукупності представник відповідача просить суд відмовити в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором за безпідставністю; здійснити розподіл судових витрат пропорційно задоволених позовних вимог; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС" на користь [PERSON] всі понесені судові витрати. Представником позивача ТзОВ «ФК «Ейс`подано до суду відповідь на відзив, в якому представник звертає увагу на те, що відповідач не заперечує щодо факту укладання кредитного договору та своїх зобов`язань за ним. Згідно п. 22.4 ст. 22 Закону «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (далі Закон), при використанні розрахункового документа ініціювання переказу вважається завершеним з моменту прийняття банком платника розрахункового докумерта на виконання. 13.10.2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» ініціювало переказ коштів згідно договору № 187354702 від 13.10.2021 р. відповідачеві - [PERSON] , безготівковим зарахуванням Moneyveo SFD Visa Transfer на платіжну картку- маска карти № [NUMBER] ; ДЕБЕТ рах. № [NUMBER] , код отримувача 3384303359, код платника 38569246; сума 21 800,00 грн., фінансовий номер телефону: [NUMBER] , банк платника (банк, що здійснював переказ коштів): Акціонерне товариство «ТАСКОМБАН». Даний доказ підтверджує наявність заборгованості та її розмір. Вищезазначене Платіжне Доручення оформлене відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» Відповідно до Постанови від 29.07.2022 р. № 163 «Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг» форма, порядок надання платіжної інструкції, засоби дистанційної комунікації для ініціювання платіжних операцій визначаються умовами договору між користувачем і надавачем платіжної послуги. Згідно з п.10 розділу І Постанови від 29.07.2022 р. № 163 «Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг», ініціатор заповнює реквізити платіжної інструкції державною мовою з урахуванням вимог, зазначених в указівках щодо заповнення реквізитів платіжної інструкції, оформленої в паперовій або електронній формі (додаток), та вимог розділів ІІ-ІУ, VI цієї Інструкції. Ініціатор має право заповнювати реквізити платіжної інструкції латинськими літерами, якщо це передбачено правилами платіжної системи/ внутрішніми правилами надавача платіжних послуг. Частиною II пунктом 37 Постанови від 29.07.2022 р. № 163 «Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг» затверджено порядок виконання надавачами платіжних послуг кредитового переказу коштів, тобто платіжна інструкція, оформлена платником в електронній або паперовій формі, повинна містити такі обов`язкові реквізити: дату складання і номер; унікальний ідентифікатор платника або найменування/прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності), код платника та номер його рахунку; найменування надавача платіжних послуг платника; суму цифрами та словами; призначення платежу; підпис(и) платника; унікальний ідентифікатор отримувача або найменування/прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності), код отримувача та номер його рахунку; найменування надавача платіжних послуг отримувача. Вказані платіжні доручення містять всі необхідні реквізити електронного розрахункового документа: дату і номер; назву, код платника та номер його рахунку; код банку платника; назву, код одержувача та номер його рахунку; код банку одержувача; суми цифрами; призначення платежу, що відповідає вимогам чинного законодавства. Таким чином, порядок видачі коштів в безготівковій формі Первинним кредитором не порушено. Представником позивача звернуто увагу на те, що згідно абз. 2 п. 22.6 ст. 22 вищезгаданого Закону, обслуговуючий отримувача банк зобов`язаний перевірити відповідність номера рахунка отримувача і його коду (ідентифікаційного номера, за його наявності, тощо), що містяться в розрахунковому документі, та зараховувати кошти на рахунок отримувача виключно у разі їх збігу. У протилежному разі банк, що обслуговує отримувача, має право затримати суму переказу на строк до чотирьох робочих днів для встановлення належного отримувача цих коштів. У разі неможливості встановлення належного отримувача банк, що обслуговує отримувача, зобов`язаний повернути кошти, переказані за цим документом, банку, що обслуговує платника, із зазначенням причини їх повернення. Приписами даної правової норми встановлено, що тільки у разі неможливості встановлення належного отримувача коштів банк має право не зараховувати кошти цьому отримувачу, а повернути кошти платнику. Таким чином, при перерахуванні коштів Банк повторно провів встановлення особи для зарахування коштів. Згідно з пунктом 8.1 статті 8 Закону, банк зобов`язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. Пунктами 8.2, 8.3 статті 8 Закону передбачено, що банк зобов`язаний виконати доручення клієнта, яке міститься в документі на переказ готівки, протягом операційного часу в день надходження цього документа до банку. Банки та їх клієнти мають право обумовлювати в договорах інші, ніж встановлені в цьому пункті, строки переказу готівки. За порушення строків, встановлених пунктами 8.1 та 8.2 цієї статті, банк, що обслуговує платника, несе відповідальність, передбачену цим Законом. Представник позивача зазначає, що жодного юридичного факту щодо помилкового або неналежного переказу на рахунок відповідача коштів за кожною із транзакцій, ініційованими ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», не встановлено, таким чином позивач документально підтвердив виконання перерахування коштів відповідачеві. Також, на підтвердження перерахування кредитних коштів за допомогою системи LigPay надано довідку №07/2024 видану АТ "КБ «ПриватБанк", в якій серед іншого вказано, що за допомогою вказаної системи 13.10.2021 р. перераховано 21 800,00 гривень на картку № 5167-61ХХ-ХХХХ-9325, що відповідає номеру особистого платіжного засобу, вказаному позичальником у заявці на отримання грошових коштів в кредит від 13.10.2021 р. Оскільки Банк є незацікавленою особою по справі, даний доказ є справедливим, неупередженим та не суперечить вимогам законодавства, отже є обґрунтованим, належним доказом виконання зобов`язань ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» за Кредитним договором № 187354702 від 13.10.2021. Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» довело суду документально порушення з боку відповідача своїх зобов`язань за договором в повному обсязі. Надані позивачем докази є достовірними та достатніми за своїм обсягом для повного та всебічного встановлення фактичних обставин справи. Щодо підтвердження суми заборгованості з кредитним договором, то позивачем на підтвердження позовних вимог надано розрахунки заборгованості створені та підписані електронними підписами ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс». Відповідач хибно стверджує, що з розрахунку заборгованості не можна вирахувати коли заборгованість була переведена в прострочену, який був порядок нарахування відсотків, в якому розмірі та коли вони були нараховані. Дані документи є належними, повними та вичерпними доказами заборгованості, оскільки вони охоплюють всі необхідні обчислення сум, які стягуються. Також представник позивача зазначає, що відповідно до Розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», [PERSON] частково виконував зобов`язання за кредитним договором, що підтверджує факт усвідомлення боржником умов договору, а саме: 12.11.2021 р. - в частині погашення процентів за користування кредитними коштами у розмірі 2 550,60 грн. та в частині погашення основної суми заборгованості (тіла кредиту) у розмірі 2 650,40 грн. Це слугує підтвердженням не лише усвідомлення відповідачем факту існування заборгованості за кредитним договором № \~ \~ \~ \~187354702 від 13.10.2021 р., а також підтверджує згоду з умовами даного кредитного договору та отримання грошових коштів за ним. Також, це є безспірним доказом того, що відповідач належним чином ознайомлений із кредитним договором. Оскільки боржник погасив тіло кредиту та всі фактично нараховані проценти, відбулось перерахування відповідно до п. 1.9.3. та подальше нарахування за неправомірне користування кредитними коштами відбувалось згідно з п. 1.12.2. Договору: «з наступного дня після закінчення Дисконтного періоду Позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати Кредитодавцю проценти з розрахунку 1087,70 процентів річних, що становить 2,98 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним». 18.01.2022 року право вимоги за кредитним договором перейшло від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» відповідно договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 р. згідно Витягу з реєстру прав вимоги № 169 та новим кредитором стало ТОВ «Таліон плюс». Оскільки до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, нарахування за неправомірне користування грошовими коштами продовжились відповідно до Базової ставки до 03.03.2022 р. включно. Наступними факторами жодних нарахувань не здійснювалось. 04.03.2022 р., 08.04.2022 р. ТОВ «Талін Плюс» зменшило суму нарахованих відсотків у розмірі 3 994,62 грн. та 570,66 грн. у зв`язку із введенням Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (далі по тексту - «Указ») на території України воєнного стану з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, Товариством прийнято рішення про звільнення всіх клієнтів від зобов`язань по сплаті процентів за користування кредитом починаючи з дати введення воєнного стану в Україні та до 10 квітня 2022 року включно. Відповідні коригування заборгованості клієнтів були відображені в обліковій та реєструючій системі 04.03.2022 р. Представник позивача звернув увагу на те, що в розрахунках заборгованості, наданих попередніми кредиторами, наявне балансове списання, що жодним чином не пов`язане з поверненням боржником коштів. Балансове списання це бухгалтерська операція, яка відображає зняття з балансу фінансової установи активів або зобов`язань, що були раніше враховані в її облікових регістрах. У контексті передачі права вимоги за кредитом, балансове списання означає, що фінансова компанія більше не відображає заборгованість боржника як актив у своєму балансі, оскільки це право було передано іншому суб`єкту (Фактору) внаслідок договору факторингу. Дана процедура передбачена Положеннями (стандарт) бухгалтерського обліку, Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Національними стандартами бухгалтерського обліку та положеннями НБУ. Відповідно до умов Кредитного договору, загальна вартість кредиту становить 24 350,60 грн, що складається, з 21 800,00 грн. - сума кредиту; 2 550,60 грн. - проценти за користування кредитом. Проте, дані умови демонструють розрахунок заборгованості у випадку, якби боржник виконував умови кредитного договору й впродовж 30 дів виплатив тіло кредиту та відсотки нараховані відповідно до Дисконтною процентної ставки. Зокрема, п. 1.12.2. вищезгаданого Договору зазначено, що у разі користування Кредитом понад строк, вказаний в п. 1.2 Договору, до відносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Базовою процентною ставкою, в порядку передбаченому Договором. Пунктом 4.3. Договору Сторони погоджуються, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього Договору (після 90 дня від дати закінчення Дисконтного періоду) чи його дострокового розірвання, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України. Відповідач не виконував умови кредитного договору, а отже по закінченню дисконтного періоду розпочались нарахування за базовою процентною ставкою. Дані нарахування є процентами не за користування кредитом, оскільки термін кредитування становить всього 30 днів, а процентами за неправомірне користування грошовими коштами в розумінні ст. 625 ЦК України. 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) укладено Договір факторингу № 28/1118-01. Надана копія договору факторингу містить підписи сторін, які підтверджують укладення договору. Відповідно до п. 8.2 договору, строк дії договору закінчується 28.11.2019 р., але у будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим Договором. Відповідно до п.8.6, Додатки та додаткові угоди до даного Договору набувають чинності з моменту їх підписання обома Сторонами та становлять його невід`ємну частину. 28.11.2019 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога" та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» укладено Додаткову угоду №19 до Договору факторингу №28/1118-01 від 11.2018 р., відповідно до якої строк дії договору № 28/1118-01 продовжено до 31.12.2020 р. При цьому, всі інші умови договору залишились без змін. 31.12.2020 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога" та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Тлюс» укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 р. до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 р., відповідно до якої Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 р. викладено у новій редакції. Відповідно до пункту 8.2, викладеного в новій редакції Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 р. (в редакції від 31.12.2020 р.), строк дії цього Договору скінчується 31 грудня 2021 року. 31.12.2021 р. укладено Додаткову угоду № 27 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 р., відповідно до якої строк дії договору продовжується до 31.12.2022 р. При цьому всі умови договору залишились без змін. Із урахуванням визначених строків дії цього договору та додаткових угод до нього, його виконання здійснювалось не одномоментноа протягом всього часу його дії, з 28.11.2018 р. по 31.12.2022 р. Предметом Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 р. є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Відповідно до п. 2.1. Розділу 2 (Предмет договору) Договору факторингу № 28/ 1118-01 від 28.11.2018 р., передбачено, що згідно умов Договору Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. Із п. 4.1 договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, право вимоги переходить від клієнта до Фактора в день підписання торонами Реєстру права вимог. Наданий Витяг з реєстру прав вимог № 169 від 18.01.2022 р. до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року містить підписи сторін, які підтверджують перехід права вимоги від Клієнта - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до Фактора - ТОВ «Таліон Плюс». Тобто, право вимоги за Кредитним Договором № 187354702 від 13.10.2021 р. перейшло до ТОВ «Таліон Плюс» - 18.01.2022 р., відповідно до підписання сторонами реєстру прав вимоги № 169. Підписанням Реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу Права вимоги до Боржників у повному обсязі. Станом на вказану дату договір факторингу між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ТОВ «Таліон Плюс», яким передбачалося право відступлення майбутньої вимоги, був чинним, оскільки його дія продовжувалася згідно Додаткових угод від 28.11.2019 року, від 31.12.2020 року, від 31.12.2021 року; згідно останньої Додаткової угоди строк дії Договору факторингу продовжений до 31 грудня 2022 року. Реєстр відступлення прав за кредитним договором, укладеним із [PERSON] , підписаний між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ТОВ «Таліон Плюс» 18.01.2022 року, тобто у межах продовженого строку дії договору факторингу від 28 листопада 2018 року, шо не суперечить закону. Також, на підтвердження переходу права вимоги, позивачем надано довідку, видану ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», відповідно до якої 18.01.2022 р. було здійснено відступлення права вимоги за кредитним поговором № 187354702 від 13.10.2021 р., укладеного з [PERSON] , Товариству з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» згідно укладеного договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 р. 05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01. Надана копія договору факторингу містить підписи торін, які підтверджують укладення договору. Відповідно до п. 8.2 договору, строк дії договору закінчується 04.08.2021 р. , але у будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим Договором. Із п.8.6, Додатки та додаткові угоди до даного Договору набувають чинності з моменту їх підписання обома сторонами та становлять його невід`ємну частину. 03.08.2021 р. між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», укладено додаткову угоду № 2 до Договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 р., відповідно до п. 1 якої Сторони домовились продовжити строк дії Договору до 31.12.2022 року включно. 30.12.2022 р. між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено додаткову угоду № 3 до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 року, відповідно до п. 1 якої Сторони домовились продовжити строк дії Договору до 30.12.2024 р. включно. Таким чином, із урахуванням визначених строків дії цього договору та додаткових угод до нього, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії, з 04.08.2021 р. по 30.12.2024 р. 17.07.2024 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали Договір факторингу № 17/07/24, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором. На підтвердження переходу права вимоги до позивача, разом з позовною заявою долучено Акт прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 17/07/24 від 17.07.2024 р. Згідно витягу з Реєстру боржників, від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 82 581,18 грн. Щодо оплати договорів факторингу, то чинне законодавство не містить положень про те, що право вимоги до нового кредитора переходить з моменту сплати ним на користь попереднього кредитора заборгованості та інших платежів. У свою чергу, ст. 1077 ЦК України встановлено лише вимогу оплати договору факторингу, проте не встановлено терміну в який це має відбутись. Тобто, право вимоги може перейти раніше, ніж фактична оплата. Відповідно до договорів факторингу передбачено, що моментом набуття Фінансовою компанією права вимоги є підписання Реєстру прав вимог або Акту прийому передачі Реєстру до відповідного договору. Враховуючи наведене, позивачем доведено факт переходу права вимоги. Щодо витрат на професійну правничу допомогу відповідачем, то при визначенні суми відшкодування,\~суд має\~виходити з\~критерію реальності\~адвокатських витрат\~(встановлення\~їхньої дійсності\~та необхідності),\~а також\~критерію розумності\~їхнього розміру,\~з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Таким чином, при розгляді справи сторони судового процесу про компенсацію понесених ним витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані відповідачем до матеріалів справи документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги. Ураховуючи наведене в сукупності представник позивача просить суд позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити у повному обсязі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, оскільки згідно наявного в матеріалах справи клопотання просить суд проводити розгляд справи у його відсутності, позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, представник відповідача адвокат Цокало Т.М. подано до суду заяву, в якій представник просить розглянути вказану справу за відсутності відповідача та його представника; відмовити в задоволенні позову; здійснити розподіл судових витрат пропорційно задоволених позовних вимог; стягнути із ТзОВ «ФК «Ейс» на користь [PERSON] , всі понесені судові витрати. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно зі\~статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Судом встановлено, що 13.10.2021 року між ТзОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] за допомогою електронного сервісу, що міститься на сайті www.moneyveo.ua укладено кредитний договір № 187354702 (а.с. 121-126, 118-119). Згідно з п.1.1 Договору, товариство зобов`язується надати позичальникові кредит 22 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, нараховані згідно п.1.3, п.1.4 або 1.5 цього Договору. Відповідно до п. 1.3, Кредитодавець надає перший Транш за Договором в сумі 21800 (двадцять одна тисяча вісімсот) грн. 00 коп. одразу після укладення Договору, який має бути повернено до 12.12.2021 р. Згідно з п. 1.7, Кредитна лінія надається строком на 30 (тридцять) днів від дати отримання Кредиту Позичальником (далі «Дисконтний період»), а саме до 12.12.2021 р. У випадку надання першого Траншу не в день укладення Договору, строк дії Кредитної лінії автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення Договору по відношенню до дати надання першого траншу за Договором. Відповідно до п. 1.8. Сторони погодили, що встановлений в п. 1.7. Договору строк Дисконтного періоду та, відповідно, строк надання Кредитної лінії може бути продовжено Позичальником, шляхом здійснення протягом Дисконтного та Пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови якщо Позичальником в Особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів Кредитодавця активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду. Кількість продовжень Дисконтного періоду, на умовах описаних в цьому пункті, не обмежена. Згідно з п. 1.9.1, виключно на період строку визначеного в п. 1.7 Договору нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється щоденно за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 722,70 (сімсот двадцять дві цілих сім десятих) процентів річних, що становить 1,98 процентів від суми Кредиту за кожний день користування ним; Відповідно до п. 1.9.2, за умови продовження строку Дисконтного періоду, на умовах п. 1.8. Договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п. 1.7. Договору строку, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за Індивідуальною процентною ставкою в розмірі 704,63 (сімсот чотири цілих шістдесят три сотих) процентів річних, що становить 1,93 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним. Кредитодавець, за своїм вибором, може надавати Позичальнику знижки на розмір Індивідуальної процентної ставки, про що останній інформується в Особистому кабінеті. Згідно з п. 1.9.3, якщо Позичальник користуватиметься Кредитом після закінчення Дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п.1.8 Договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною та Індивідуальною процентною ставкою за весь строк Дисконтного періоду скасовуються з дати надання Кредиту і до взаємовідносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Базовою процентною ставкою в розмірі 766,50 (сімсот шістдесят шість цілих п`ять десятих) процентів річних, що становить 2,10 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого Позичальник зобов`язується сплатити Кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за Базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за Дисконтною та Індивідуальною процентними ставками за весь строк користування Кредитом протягом Дисконтного періоду. З огляду на вищезазначене та у порядку ст. 212 Цивільного кодексу України Сторони домовились, що відкладальною обставиною за даним Договором, щодо виникнення у Позичальника зобов`язань по сплаті процентів за Базовою процентною ставкою від дати отримання Кредиту по дату закінчення Дисконтного періоду є факт продовження користування Кредитом понад строк Дисконтного періоду, з врахуванням всіх продовжень строку Дисконтного періоду на умовах п. 1.8. цього Договору. Базова процентна ставка за користування Кредитом не застосовується протягом строку Дисконтного періоду, виключно за умови якщо розмір Базової процентної ставки більший ніж 1,98 процентів від суми Кредиту за кожен день користування Кредитом. В усіх інших випадках нарахування процентів за Базовою процентною ставкою здійснюється відповідно до умов цього пункту Договору. Відповідно до п. 1.10, Позичальник зобов`язаний не пізніше останнього дня Дисконтного періоду (в Термін платежу), з врахуванням всіх продовжень строку Дисконтного періоду, на умовах п. 1.8. цього Договору, оплатити всі фактично нараховані на Термін платежу проценти за користування Кредитом протягом Дисконтного періоду. Згідно з п. 1.11, Основна сума Кредиту має бути повернена не пізніше дати закінчення Дисконтного періоду, а у разі якщо Позичальник продовжує користуватися грошовими коштами після закінчення Дисконтного періоду, з врахуванням всіх продовжень строку Дисконтного періоду, та у разі продовження строку дії Договору на умовах п. 1.12. Договору, основна сума Кредиту має бути повернена не пізніше дати визначеної за правилами п.1.12.1. Договору, але в будь-якому разі не пізніше граничного строку дії Договору (закінчення строку його дії чи дати його дострокового розірвання). Також Позичальник має право достроково повернути основну суму Кредиту повністю або частково та сплатити всі фактично нараховані проценти в будь-який час. У разі порушення позичальником своїх зобов`язань щодо погашення суми кредиту та/або процентів за користування ним, Товариство має право нараховувати позичальнику пеню, визначену цим договором. Згідно реєстру боржників від 17.07.2024 року до договору факторингу № 17/07/24 до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 82581 грн. 18 коп., з яких 19149 грн. 60 коп.\~сума заборгованості по кредиту, 63431 грн. 58 коп.\~сума заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом (а.с.115-117). Кредитний договір підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором MNV577EE. Зокрема, 13.10.2021 року 13:55:25 год. [PERSON] ввів ідентифікатор у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційної системи та натиснув кнопку «Так», що є підтвердженням підписання договору (а.с. 57-58). Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Відразу після вчинених дій відповідача, 13.10.2021 р. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 21800,00 грн. на його банківську карту № [NUMBER] що, в свою чергу, свідчить доказом того, що [PERSON] прийняв пропозицію кредитодавця - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (а.с. 59). Отже, на підтвердження даної інформації позивачем також долучено документ, виданий та підписаний електронним підписом АТ КБ "ПРИВАТБАНК" (банк, що здійснював платіж), з якого вбачається, що операція по перерахування коштів була успішною та кошти зараховані на картковий рахунок [PERSON] (а.с. 128-130). 28.11.2018 року між ТзОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого закінчився 28.11.2019 року (а.с. 99-105). 28.11.2019 року ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін (а.с. 61). 31.12.2020 року між клієнтом та фактором укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року. У даній додатковій угоді договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 року та №28/1118-01 (а.с. 62-68). 31.12.2021 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року. При цьому інші умови договору залишились без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31.12.2020 року (а.с. 20). Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги від 18.01.2022 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2024 року (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 62037,42 грн. (а.с. 24-26). Тобто, право вимоги за кредитним договором № 187354702 від 13.10.2021 року перейшло до ТОВ «Таліон Плюс» - 18.01.2022 року, відповідно до підписання сторонами прав вимоги. 05.08.2020 року між ТзОВ «Таліон Плюс» та ТзОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01. У подальшому ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали ряд додаткових угод: № 2 від 03.08.2021 року та № 3 від 30.12.2022 року якими продовжено строк дії договору факторингу до 30.12.2024 року включно, всі інші умови залишились без змін (а.с. 27, 28, 86-91, 95-96). Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 9 від 30.05.2023 року до договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 року, від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 82581,18 грн. (а.с. 112-114). 17.07.2024 року між ТзОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТзОВ «ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу № 17/07/24, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право грошової вимоги до відповідача у сумі 82581 грн. 18 коп., з яких 19149 грн. 60 коп.\~сума заборгованості по кредиту, 63431 грн. 58 коп.\~сума заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом (а.с. 76-82). Відповідно до\~ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Згідно із\~ст. 638 цього Кодексу, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.ч.1,2\~ст. 639 ЦК України\~договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно із ст.ст. 1046,\~1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України). Законом України «Про електронну комерцію»\~встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У\~статті 3 цього Закону «Про електронну комерцію»\~визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення\~ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Таким чином, між сторонами досягнуто згоду щодо всіх істотних умов договору позики, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Аналогічна позиція міститься у постанові Верховного Суду від 02 лютого 2022 року у справі № 345/3085/19. Відповідно до пункту першого частини першої\~статті 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги по суті - це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Частиною першою\~статті 1077 ЦК України\~передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно\~статті 514 ЦК\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно\~статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Положеннями частини першої\~статті 610 ЦК України\~визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої\~статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Судом встановлено факт невиконання належним чином зобов`язань по поверненню кредитних коштів відповідачем. Позивачем надано суду письмову форму укладеного між [PERSON] та ТзОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» Договору № 187354702 від 13.10.2021 року. У вищезазначеному договорі зазначено електронний підпис одноразовим ідентифікатором, а саме комбінація цифр і букв, згідно з положеннями\~Закону України «Про електронну комерцію». Також позивачем, долученими до позову документами, підтверджено перехід права вимоги згідно договорів факторингу, та у подальшому отримання права вимоги за кредитним договором, де боржником є відповідач, до позивача ТОВ «ФК «Ейс». Відповідач [PERSON] не надав суду належних і допустимих доказів на спростування позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «ЕЙС». Заперечуючи проти перерахування кредитних коштів, відповідач не позбавлений можливості надати відповідні банківські дані/інформацію на підтвердження своїх доводів, маючи при цьому безперешкодний та повний доступ до таких. Проте, відповідачем не надано власного розрахунку заборгованості, а також доказів, які підтверджують повернення позичальником кредиту у повному розмірі та в строки, передбачені кредитним договором, зокрема, доказів, що спростовують правильність наданого позивачем розрахунку заборгованості. Таким чином, судом встановлено, що ТзОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» виконало свої обов`язки за Договором № 187354702 від 13.10.2021 року, в той час як відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання та згідно матеріалів справи має заборгованість перед ТзОВ «ФК» ЕЙС» в загальному розмірі 82581 грн. 18 коп., з яких 19149 грн. 60 коп.\~сума заборгованості по кредиту, 63431 грн. 58 коп.\~сума заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Надані стороною позивача документи до позову є належними, повними та вичерпними доказами заборгованості, оскільки вони охоплюють всі необхідні обчислення сум, які стягуються. Враховуючи вищевикладене, а також те, що доказів повернення кредиту чи спростування вказаних обставин, на час розгляду справи відповідачем не надано, суд доходить висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Договором № 187354702 від 13.10.2021 року. У позовній заяві позивач ТзОВ «ФК» ЕЙС» просив стягнути на його користь витрати на правову допомогу в розмірі 6 000 грн., що підтверджуються Договором про надання правничої допомоги №1807/24-01 від 18.07.2024 року,\~протоколом погодження вартості послуг до Договору про надання правничої допомоги, Додатковою угодою №3 до Договору про надання правової допомоги від 18.07.2024 року,\~ актом прийому передачі наданих послуг до Договору про надання правничої допомоги №1807/24-01 від 18.07.2024 року на суму 6000 грн. за правову допомогу (а.с. 37-39, 40, 30, 33-36). На підставі ст. 137,141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений останнім при подачі позовної заяви судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 6000 грн.

Outcome: approved