Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-26 00:00:00

12 серпня 2024 року позивач [PERSON] (далі - Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] (далі- Відповідач) в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дитини - дочки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем [PERSON] вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 28.03.2015 року, під час перебування у шлюбі [INFO] у них народилась донька - [PERSON] . Позивач зазначає, що після народження доньки відповідач став поводити себе вкрай агресивно, вчиняв у сім`ї сварки та скандали. Вихованням доньки не займався та ніякої уваги дитині не приділяв, не працював та ніякої допомоги на утримання дружини та доньки не надавав, тому у грудні 2015 року сторони стали мешкати окремо. Після припинення шлюбних відносин [PERSON] до доньки не приходив, не телефонував, не цікавився її життям та станом здоров`я, матеріальної допомоги на її утримання не надавав. Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.04.2018 року шлюб розірвано. На користь позивача з відповідача стягуються аліменти на утримання доньки, однак станом на 24.07.2024 року заборгованість по сплаті аліментів за період з травня 2018 року по липень 2024 року складає 265 115,25 грн. Від моменту народження доньки [PERSON] і по цей час, її утриманням повністю опікається позивач [PERSON] , відвідує батьківські збори, не слідкує за навчанням дитини, не цікавиться здоров`ям дитини. У зв`язку з тим, що батько не виконує покладені на нього батьківські обов`язки позивач вимушена звернутись до суду із позовом про позбавлення відповідача батьківських прав. Ухвалою судді від 05 вересня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання, роз`яснено сторонам їх право, порядок та строки на подачу заяв по суті справи. Ухвалою судді від 26 листопада 2024 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Суду пояснила, що відповідач з 2015 року не намагався зв`язатися з дитиною будь-яким способом. Бачив доньку останній раз коли їй було 2 роки, зараз дитині 9 років, не сплачує аліменти. Відповідач [PERSON] , будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання, не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв та клопотань про розгляд справи без його участі або про відкладення судового засідання від нього на адресу суду не надходило. У судовому засіданні 24.12.2024 року пояснив, що згоден з позбавленням батьківських прав, зараз перебуває у іншому шлюбі, від якого має інших дітей, з наслідками позбавлення батьківських прав ознайомлений. Представник третьої особи служби у справах дітей виконавчого комітету Покровської районної в місті ради Бандуровська М.В. в судовому засіданні просила рішення суду ухвалити на розсуд суду, виходячи з інтересів дитини. Заслухавши позивача, відповідача, представника третьої особи, допитавши свідків, , дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступне. [PERSON] , народилася [INFO] , батьками якої записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 28 липня 2015 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області. 28 березня 2015 року [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] , прізвище після реєстрації шлюбу змінено на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Заочним рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.08.2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання позивача [PERSON] та її дочки [PERSON] є: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання № 13655 від 08.08.2019 року та витягом з реєстру територіальної громади № 2024/009415777 від 06.08.2024 року. Відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 22.07.2009 року по теперішній час. Відповідно до акту від 01.08.2024 року затвердженого Квартальним комітетом Покровського району, сусіди [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підтверджують, що батько [PERSON] протягом останніх 7 років вихованням доньки [PERSON] не займався, не забезпечував, не купував іграшки, одяг, не з`являвся та не відвідував дитину за адресою: [ADDRESS] , батьківські обов`язки до дитини не виконував. Відповідно до характеристики Криворізької гімназії № 111 від 01.08.2024 року встановлено, що [PERSON] , батько неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , не приймає участь у вихованні, не переймається навчанням, не співпрацює з класним керівником, не бере участь у житті дитини та гімназії. Як вбачається з розрахунку заборгованості по сплаті аліментів наданого Покровським ВДВС у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області ВП № [NUMBER], станом на 24.07.2024 року боржник [PERSON] має сукупний розмір заборгованості - 265 115,25 грн. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , суду повідомила, що вона є тіткою позивачки, після народження дитини [PERSON] та [PERSON] розійшлись, причини їй невідомі. Свідок [PERSON] разом з батьками [PERSON] допомагала виховувати дитину [PERSON] , [PERSON] приїзжав коли дитині був 1 рік та 2 рочки. З дитиною батько взагалі не спілкується, якщо б він прийшов поспілкуватись його б ніхто не вигнав. Ніяких подарунків не було. До навчального закладу не приходив. Кошти дитині не давав. До лікарні водить дитину мама, бабуся. Батько [PERSON] навіть не цікавиться нічим. Відповідно до наданого до суду висновку виконкому Покровської районної в місті ради, затвердженого рішенням виконкому районної в місті ради 20.11.2024 за № 1068, зазначено, що під час перевірки встановлено з [PERSON] зв`язок телефоном, під час якого він пояснив, що за адресою реєстрації не мешкає, та він не проти позбавлення батьківських прав. У своїх письмових поясненнях дитина [PERSON] зазначила, що проживає з матір`ю та батьком [PERSON] (вітчим), у них дружня родина, батьки купують усе необхідне, разом їздять на відпочинок, до розважальних центрів. Батька [PERSON] бачила дуже давно, він їй не телефонує, подарунки не дарує, не знає його місце проживання і пам`ятає його за фото. Бажає жити з матір`ю і батьком [PERSON] , тому що вона їх любить і вони її теж, піклуються про неї, а батько [PERSON] забув про неї. 12.11.2024 року [PERSON] у своїх письмових поясненнях зазначив, що має дитину [PERSON] , не займається вихованням дитини тому, що постійно проживав у місті Києві, з 2016 року, там і працював, надавав допомогу та купував речі, подарунки, але після заборони матері бачитися з дитиною, з 2018 року, припинив надавати допомогу. З позбавленням батьківських прав не погоджується. Згідно із ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення, визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. У принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Крім того, ст. 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину. Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Пленум Верховного Суду України в п. п. 15 та 16 Постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її харчування, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначенні фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц). У відповідності до положень ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Чинним ЦПК України закріплено чотири критерії доказів, а саме: належність, достовірність, достатність та допустимість, за наявності в сукупності яких суд враховує такий доказ на підтвердження чи спростування відповідної обставини справи Згідно ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Вказане положення законодавства кореспондується із законодавчо закріпленим в ч.1 вказаної статті обов`язком кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналізуючи обґрунтованість заявлених позивачем вимог, суд вважає, що надано достатньо доказів, та є обґрунтовано доведеним факт ухилення відповідача [PERSON] від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини [PERSON] , [INFO] , отже суд вважає такими, що відповідають дійсності та не спростовані стороною відповідача посилання позивача на те, що відповідач не виконує батьківські обов`язки по вихованню та утриманню дитини. За таких встановлених обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачем своїх батьківських обов`язків щодо дочки є наслідком винної поведінки відповідача, враховуючи насамперед права і інтереси дитини, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його дитини - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України в зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1211,20 гривень.

Outcome: approved