Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-21 00:00:00

26\~липня 2024\~року від\~представника позивача\~Кислощук Я.С.\~надійшов позов,\~яким просить\~суд :стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за послугу з розподілу природного газу за період з 01 вересня 2023 року по 31 березня 2024 року в розмірі 3524,60 грн., а також 3028,00 грн. судового збору. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що між Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Київської філії Товариства з обмеженою відповідаль-ністю «Газорозподільні мережі України» та [PERSON] був укладений типовий договір №0800841189 про розподіл природного газу. Відповідно до умов якого ТОВ «Газорозподільні мережі України» зобов`язалось надавати [PERSON] послугу з розподілу природного газу за адресою: [ADDRESS] , а [PERSON] зобов`язалася своєчасно оплачувати вартість природного газу у розмірі, строки та у порядку, що визначені договором. Проте, в порушення умов вказаного договору [PERSON] не здійснює сплату за послугу з розподілу природного газу. Внаслідок чого у неї виникла заборгованість за період з 01 вересня 2023 року по 31 березня 2024 року у розмірі 3524 гривень 60 копійок. Від добровільного погашення заборгованості [PERSON] ухиляється, тому позивач змушений звернутися до суду із вказаним позовом. Ухвалою суду від 05 вересня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом та повідомленням. Сторонам роз`яснено права, обов`язки та встановлено строки для вчинення процесуальних дій. Сторони належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Натомість представник позивача подав до суду заяву, якою просив розгляд справи проводити у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач до суду не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Про причини неявки суд не повідомила. Заяв чи клопотань, відзиву на позов до суду не направила. Згідно ч. 8\~ст. 178 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно вимог ст.\~223,\~280,\~281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи не заперечує і представник позивача. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення. За змістом вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Згідно постанови КЦС Верховного Суду від 30 вересня 2022 року у справі за №761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбулось, то датою його ухвалення є дата складання повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Відповідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно ст.13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Розглядаючи позов, суд має встановити обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог. Суд, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, прийшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги\~ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Судом встановлено, що ТОВ «Газорозподільні мережі України» та [PERSON] уклали типовий договір розподілу природного газу №0800841189. Відповідно до умов якого ТОВ «Газорозподільні мережі України» зобов`язалось надати послугу з розподілу природного газу за адресою: [ADDRESS] , а [PERSON] зобов`язалася прийняти зазначену послугу та своєчасно сплачувати вартість природного газу у розмірі, строки та у порядку, що визначені договором. Вказана обставина підтверджується інформацією про обсяги газу, які буди розподілені за вищевказаною адресою (а.с.7). Правовідносини, що виникли між сторонами по справі, регулюються гл.6 «Користування жилими приміщеннями в будинках (квартирах) приватного житлового фонду» ЖК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги». У відповідності до вимог ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Плата за комунальні послуги має вноситись своєчасно. Згідно п.5 ч.2 ст.7, ч.1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Відповідно ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом. За змістом п.1.1 типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП №2498 від 30 вересня 2015 року, вказаний договір є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. Згідно з п.1.2 договору його умови однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу ГРМ. Відповідно до п.2.1 типового договору розподілу природного газу оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послуги з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі строки та порядку визначені цим договором. Відповідно п.7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ передбачено, що фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. У відповідності до ч.1 ст.526ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За правилами ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , згідно з копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності № 171178267 від 21 червня 2019 року (а.с.9). Разом з цим, відповідач не виконує покладений на неї обов`язок оплачувати послугу з розподілу природного газу. Тому за період 01 вересня 2023 року по 31 березня 2024 року у неї виникла заборгованість розмір якої становить 3524 гривень 60 копійок, що підтверджується письмовим розрахунком (а.с.6). Достовірність вказаного розміру заборгованості за послугу з розподілу природного газу в ході розгляду цивільної справи відповідачем не спростовано. Зважаючи на те, що [PERSON] ухиляється від добровільного погашення заборгованості. Тому суд вважає, що з неї на користь ТОВ «Газорозподільні мережі України» належить стягнути заборгованість за послуги з розподілу природного газу у розмірі 3524 гривень 60 копійок. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжних інструкцій (а.с.4,5), вбачається, що при пред`явленні позову до суду, враховуючи подання заяви про видачу судового наказу, ТОВ «Газорозподільні мережі України» сплатила судовий збір у розмірі 3028 гривень (2725,20+302,80). Пред`явлений позов задоволений. Тому суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь ТОВ «Газорозподільні мережі України» належить стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 3028 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved