Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-21 00:00:00

Згідно приписів ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Судом встановлено, що [PERSON] є особою з інвалідністю І групи з дитинства, безстроково, що підтверджується копією довідки МСЕК серії МСЕ-ДНА-01 № 570105. Також судом встановлено, що заявниця [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] видане 26.05.1989. Частиною 4 статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21.10.2021, яке набрало законної сили 23.11.2021, у справі № 202/4971/20 [PERSON] було визнано недієздатною строком на два роки, встановлено опіку та призначено опікуном [PERSON] . Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 486-ц від 19.11.2024, [PERSON] , [INFO] , виявляє хронічний стійкий психічний розлад у формі помірної розумової відсталості, за своїм психічним станом не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Згідно з ч. 1 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ч. 6 - 9 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи. Суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною до закінчення строку його дії в порядку, встановленому статтею 299 цього Кодексу. Відповідно до приписів законодавства у справах про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності ЦПК України передбачено періодичний судовий контроль за наявністю/продовженням існування підстав для обмеження чи позбавлення особи дієздатності, що закріплено у ч. 6 ст. 300 ЦПК України, якою встановлено максимальний строк дії судового рішення про визнання фізичної особи недієздатною у 2 роки. Таким чином, судом встановлено, що діагноз [PERSON] з моменту ухвалення рішення суду про визнання її недієздатною не змінився, її психічний стан не покращився та вона не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що клопотання [PERSON] підлягає задоволенню, у зв`язку з чим необхідно продовжити строк дії рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21.10.2021 у справі № 202/4971/20 про визнання [PERSON] недієздатною на два роки. Суд окремо зазначає, що зважаючи на те, що судом прийнято рішення про продовження строку дії рішення про визнання [PERSON] недієздатною, повноваження [PERSON] щодо опіки над недієздатною також продовжуються та не потребують повторного вирішення питання про призначення опікуна, оскільки остання від виконання обов`язків опікуна у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 300 ЦПК України, не звільнялася. На підставі викладеного, та

Outcome: approved