Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з цим позовом, посилаючись на те, що \~31 серпня 2015 року між нею та орендарем - Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Акцент-Агро» в особі директора Глухого Володимира Борисовича було укладено договір № 496 про передачу в оренду земельної ділянки, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, Кам`янський район, с. Маломихайлівка. В оренду передавалася земельна ділянка загальною площею 4,080 га, кадастровий номер ділянки: 1222084000:01:002:0182, терміном на 7 років, до 31.08.2022. Державну реєстрацію в реєстрі речових прав на нерухоме майно було здійснено Комунальним підприємством «Криничанське бюро технічної інвентаризації» 11.05.2016 р. Номер запису про право ( у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень): 14514890. Після закінчення терміну договору сторони дійшли згоди припинити договірні зобов`язання, про що свідчить угода про припинення оренди земельної ділянки №496, протокол, акт прийому-передачі земельної ділянки. Позивачка звернулася до державного реєстратора з вимогою здійснити державну реєстрацію припинення договору оренди земельної ділянки, на що отримала усну відмову, оскільки \~анкетні дані про орендодавця не відповідають дійсності. \~Позивачка, [PERSON] , 25.04.2012 року уклала шлюб з [PERSON] [INFO] , який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 26. Після реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище на « [PERSON] ». Відповідно, під час укладання договору оренди земельної ділянки було припущено помилку і не враховано реєстрацію шлюбу позивачки. У документах, через це позивачка не може здійснити державну реєстрацію припинення договору оренди земельної ділянки тому, просить визнати договір оренди земельної ділянки недійсним . Відповідач СТОВ\~«Акцент-Агро» у судове засідання не з`явився, про день слухання справи сповіщені належним чином. Згідно заяви позовні вимоги визнає. Третя особа: державний реєстратор\~Камянської районної\~державної адміністрації\~про день слухання справи сповіщена; відзиву чи заперечень суду не надала. Дослідивши та перевіривши матеріали справи судом встановлено, що 31 серпня 2015 року між орендодавцем [PERSON] та орендарем Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Акцент-Агро» код ЄДРПОУ 33075664 в особі директора Глухого Володимира Борисовича було укладено договір № 496 про передачу в оренду земельної ділянки, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область Кам`янський район с. Маломихайлівка. В оренду передавалася земельна ділянка загальною площею 4,080 га, кадастровий номер ділянки: 1222084000:01:002:0182, терміном на 7 років, до 31.08.2022. Державну реєстрацію в реєстрі речових прав на нерухоме майно було здійснено Комунальним підприємством «Криничанське бюро технічної інвентаризації» 11.05.2016 р. Номер запису про право ( у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень): 14514890. Після закінчення терміну договору сторони дійшли згоди припинити договірні зобов`язання, про що свідчить угода про припинення оренди земельної ділянки №496, протокол, акт прийому-передачі земельної ділянки. Позивачка звернулася до державного реєстратора з вимогою здійснити державну реєстрацію припинення договору оренди земельної ділянки, на що отримала усну відмову, оскільки \~анкетні дані про орендодавця не відповідають дійсності. \~Позивачка, [PERSON] , 25.04.2012 року уклала шлюб з [PERSON] [INFO] , який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 26. Після реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище на « [PERSON] ». Відповідно, під час укладання договору оренди земельної ділянки було припущено помилку і не враховано реєстрацію шлюбу позивачки. У документах : -Паспорт, РНОКПП ( [PERSON] ); -Договір оренди земельної ділянки № 496 від 31.08.2015 р. ; -Акт прийому-передачі земельної ділянки, наданої в оренду С ТОВ «Акцент-Агро» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; -Акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що передається в оренду С ТОВ «Акцент-Агро» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; -Державний акт на право власності на земельну ділянку Серія ЯД №900268; -Схема план розміщення земельних часток паїв на території Маломихайлівської сільської ради; -Акт відновлення меж земельної ділянки (паю) № [NUMBER] в натурі та передачі на зберігання межових знаків; -Кадастровий план земельної ділянки (паю) № [NUMBER] ; -Збірний кадастровий план (фрагмент) Маломихайлівська сільська рада Криничанський район ; -Інформація з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку; -Угода про припинення договору оренди земельної ділянки №496 від 01.09.2023р.; -Протокол №28-08/2023 Загальних зборів учасників С ТОВ «Акцент-Агро»; -Заява [PERSON] № 11/12-2022; -Витяг з Державного реєстру заборон на нерухоме майно. зазначено минуле прізвище позивачки « [PERSON] ». Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК договір це домовленість двох, або більше сторін, який спрямований на зміну, або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з 638 статтею ЦК договір є укладеним з моменту досягнення згоди сторін з усіма істотними умовами договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Об`єднана палата Касаційного цивільного суду нагадує, що у постанові від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17 (провадження № 61-30435сво18) зроблено висновок, що «у\~статті 629 ЦК України\~закріплено один із фундаментів, на якому базується цивільне право обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в\~главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду)». \~ У відповідності до положень ч. 1 ст. 792 ЦК за договором оренди земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Згідно з вимогами ст. 215 ЦК нікчемним є той правочин, недійсність якого прямо передбачена законом, тобто коли є правова норма, яка безпосередньо визначає недійсність правочину без дотримання її вимог, а оспорюваним є той правочин, недійсність якого прямо не встановлена законом, але який у разі, якщо одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, може бути судом визнаний недійсним Згідно з пунктом 5 ч. 1 ст. 3 ЦК України однією із засад цивільного захисту є судовий захист цивільного права та інтересу. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання правочину недійсним. За змістом статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Цивільні права та обов`язки можуть виникати, зокрема, з договорів та інших правочинів. Згідно з ч. 1 ст. 93 ЗК право оренди земельної ділянки це засноване на договорі стокове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідної орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до ч. 4 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. У відповідності до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом, Цивільним кодексом, цим та іншими законами і договором оренди землі.\~ Істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (частина перша статті 15 Закону про оренду землі). Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право оренди (суборенди) земельної ділянки підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ч. 2 ст. 24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за наявності підстав для відмови в державній реєстрації державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав. Рішення про відмову в державній реєстрації прав повинно містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. \~У постанові Касаційного цивільного суду ВСУ від 05.09.2019 р. у справі № 638/2304/17 зазначено, що недійсність договору як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність договору не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим. Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси власне порушені, а учасники цивільного обороту використовують цивільне судочинство для такого захисту. Згідно із п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 судам відповідно до статті 215 ЦК необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини якщо їх недійсність встановлена законом (частина перша статті 219, частина перша статті 220, частина перша статті 224 тощо), та оспорювані якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (частина друга статті 222, частина друга статті 223, частина перша статті 225 ЦК тощо). У п. 5 ППВСУ № 9 вказано, що відповідно до статей 215 та 216 ЦК суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Ураховуючи вище викладене, норми діючого законодавства України, суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог позивачки.

Outcome: approved