Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки всіх заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до повноліття доньки [PERSON] , тобто до [INFO] . В обгрунтування позову позивачка вказала, що з 20.08.2013вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. За період шлюбу мають дитину - [PERSON] , [INFO] . На даний час звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. Дитина проживає разом з нею. Усі обов`язки щодо утримання та виховання дитини вона несе самостійно. Відповідач працює, отримує заробітну плату, але матеріальної допомоги не утримання дитини не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів з відповідачем не досягнуто. Ухвалою від 21.10.2024, прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивачка в судове засідання не з?явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з?явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив задовольнити. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 20.08.2013, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Олександрівського районного управління юстиції у Кіровоградської області. За період шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується записами про батьків у свідоцтві про народження останньої серії [NUMBER] , виданого 27.02.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Олександрівського районного управління юстиції у Кіровоградської області. Дитина сторін [PERSON] проживає разом з матір`ю (позивачкою у справі) та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою Олександрівської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області №2502 від 11.10.2024. Відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, в зв`язку з чим позивачка звернулась із вказаним позовом до суду. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім?я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до роз?яснень, які містяться у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. За змістом статті 180 Сімейного кодексу (далі СК) України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні батьків від цього обов`язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Таким чином, позовні вимоги позивачки є обґрунтованими, оскільки на її утриманні знаходиться малолітня дитина від їх шлюбу з відповідачем. Згідно з ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», позивачка звільнена від сплати судового збору. Таким чином, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави і складаються із судового збору, розмір якого відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» складає 1211,20 грн.

Outcome: approved