Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] \~ про припинення стягнення аліментів на утримання дитини. Мотивуючи позов тим, що 17 жовтня 2002 pоку між сторонами, [PERSON] та [PERSON] , було зареєстровано шлюб. [INFO] у шлюбі народився син - [PERSON] . Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 10.06.2016. 10 травня 2017 року рішенням Вінницького міського суду Вінницької області вирішено стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн, щомісячно, починаючи з 07.03.2017 року до досягнення дитиною повноліття - [INFO] . 10.07.2017 року Другим відділом державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрито виконавче провадження №54260425 щодо стягнення аліментів із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] . На день подання позовної заяви заборгованість по сплаті аліментів відсутня. У 2022 році [PERSON] перетнула кордон України та більше не поверталася. На сьогоднішній час проживає та працює в Італії. З червня 2023 року син [PERSON] , проживає разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Дитина [PERSON] навчається у 8-Г класі КЗ «Вінницький ліцей №6», стоїть на медичному обліку у КНЗП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №5 м. Вінниці». Відповідач [PERSON] не проживає разом із сином більше двох років. Син [PERSON] перебуває на повному утриманні батька [PERSON] . При цьому, позивач вказує, що з огляду на принцип обов`язковості судового рішення, обов?язковості виконання судових рішень він добровільно виконує рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10.05.2017 та сплачує аліменти на користь [PERSON] . Незважаючи на те, що син залишився проживати разом із позивачем, відповідачка надалі продовжує отримувати аліменти на сина. Проте аліменти на утримання дитини не використовує за цільовим призначенням, а саме не витрачає на матеріальне забезпечення дитини. Власні кошти на утримання дитини також не використовує. Усі фінансові витрати, щодо забезпечення фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини лежать на позивачеві, і тому припинення стягнення аліментів на дитину необхідне для того, щоб син [PERSON] міг витрачати ці аліменти на свої інтереси. За таких обставин позивач просив припинити стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , що стягуються на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10.05.2017 року по справі № 127/4910/17. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.07.2024 прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Другий відділ державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). 26.09.2024 ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області викликано в судове засідання свідків, витребувано в Адміністрації Державної прикордонної служби України інформацію щодо перетину державного кордону України [PERSON] у період з червня 2023 року по дату надання відомостей. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат Тунік Ю.М. позовні вимоги підтримали та просили задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явилась, будучи повідомленою про день, час та місце судового засідання в порядку, визначеному чинним законодавством, про причини неявки суд не повідомила, відзиву не надала, а тому суд ухвалив (без винесення окремого процесуального документа із занесенням ухвали до протоколу судового засідання) провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Представник третьої особи Другого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання не з`явився, надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, при прийнятті рішення поклалися на розсуд суду. Допитаний у судовому засіданні як свідок [PERSON] , який є сусідом позивача, показав, що з листопада 2022 року проживає за адресою: [ADDRESS] , по сусідству із [PERSON] . При цьому зазначив, що [PERSON] проживає разом із своїм сином [PERSON] , якого він виховує. [PERSON] відвідує школу, завжди виглядає охайно, доглянуто та чисто. Жінку [PERSON] жодного разу не бачив. Допитаний у судовому засіданні як свідок [PERSON] , який є сусідом позивача, показав, що проживає за адресою: [ADDRESS] , по сусідству із [PERSON] , який проживає разом із сином [PERSON] . Бачив, що вони спільно проживали ще до початку повномасштабного вторгнення. Зараз майже кожного дня або через день бачить [PERSON] разом із його сином [PERSON] . Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, показання свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 17.10.2002 між [PERSON] та [PERSON] у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області було зареєстровано шлюб, за актовим записом №2325, який розірвано на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області у справі №127/8722/16-ц від 10.06.2016, про що свідчить витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00043788029 від 27.02.2024 (а.с. 10). У шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 13.08.2009 Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області (а.с. 5). Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 10.05.2017 по справі №127/4910/17 стягнуто із [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн., щомісячно, починаючи з 07.03.2017 року до досягнення дитиною повноліття - [INFO] . Судове рішення набрало законної сили 22.05.2017 (а.с.11-12). 04.07.2017 на підставі вищевказаного рішення Вінницьким міським судом Вінницької області видано виконавчий лист №127/4910/17 про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] (а.с. 24). 10.07.2017 відкрито виконавче провадження ВП №54260425 з виконання виконавчого листа №127/4910/17, виданого 04.07.2017 Вінницьким міським судом Вінницької області на підставі вищевказаного рішення (а.с. 23). Відповідно до довідки комітету мікрорайону «П?ятничани» №651 від 09.11.2023 позивач [PERSON] разом із сином [PERSON] , [INFO] , дійсно тимчасово проживають без реєстрації за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13). Згідно довідки КЗ «Вінницький ліцей №6» №01-12/6 від 15.01.2024 [PERSON] дійсно навчається у КЗ «Вінницький ліцей №6» в 8-Г класі (а.с. 18). [PERSON] , [INFO] , регулярно відвідує заняття у школі. Дитина завжди охайна, доглянута. Батько дитини, [PERSON] , спілкується з педагогами, які навчають сина, цікавиться шкільним життям дитини, регулярно відвідує батьківські збори, їздить на екскурсії з класним колективом та сприяє всебічному розвитку сина. Мати дитини, [PERSON] , контакту з навчальним закладом, де вчиться дитина, не підтримує, із вчителями не спілкується, батьківські збори не відвідує. Вказане підтверджується довідкою КЗ «Вінницький ліцей №6» №01-12/15 від 15.01.2024 Про участь батьків у вихованні дитини та виконання батьківських обов?язків [PERSON] , [INFO] (а.с. 19). Згідно декларації №001-ТХР8-НХА0 про вибір лікаря, який надає первину медичну допомогу дитині [PERSON] надаються послуги КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №5 м. Вінниці». У відомостях щодо законного представника вказаний [PERSON] (а.с. 20). Із змісту висновку Виконавчого комітету Вінницької міської ради як органу опіки та піклування №01/00/011/122483 від 27.03.2024 про недоцільність позбавлення батьківських прав матері [PERSON] щодо дитини [PERSON] , [INFO] , слідує, що на засіданні комісії 27.02.2024 року дитина [PERSON] повідомив, що проживає разом з батьком, з матір?ю майже не спілкується. Останній раз спілкувався з мамою минулої весни, коли перебував у Грузії, куди він виїхав зі старшою сестрою та «колишньою» батька. В Грузії він перебував 1 рік 4 місяці, потім у червні 2023 року повернувся до батька в Україну, матері про це не повідомляв. Зазначив, що мати проживає в Італії, куди вона виїхала з початком введення воєнного стану в Україні. Згідно з актом обстеження умов проживання, складеного 21.02.2024 року працівниками служби у справах дітей Вінницької міської ради, дитина [PERSON] проживає з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , де створені умови для проживання та виховання дитини (а.с. 21-22). Згідно інформації, наданої Адміністрацією Державної прикордонної служби України, щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України громадянкою України [PERSON] , [INFO] , в період з 01.02.2022 по 31.10.2024 вбачається, що [PERSON] 25.03.2022 перетнула державний кордон України у напрямку виїзд, інформація про повернення на територію України відсутня. Відповідно до положень ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. За змістом частин 1, 3 статті 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частин 1, 2 статті 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Статтею 179 СК України врегульовано питання права власності на аліменти, які отримуються на дитину одним із батьків та їх цільове призначення. Зокрема, передбачено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини і мають використовуватися за цільовим призначенням в інтересах дитини. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У постанові Верховного Суду від 04 вересня 2019 року у справі № 711/8561/16-ц зроблено висновок, що: «сімейне законодавство України не містить підстав для припинення аліментів за рішенням суду, яке набрало законної сили, однак за аналогією права для врегулювання такого роду правовідносин можуть бути застосовані норми частини четвертої статті 273 ЦПК України. При зміні обставин батько, з якого стягуються аліменти за рішенням суду, має право звернутись до суду з позовом про припинення стягнення аліментів, якщо дитина проживає з ним». Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них (ч. 4 ст. 272 ЦПК України). Згідно змісту постанови Верховного Суду від 28 вересня 2022 року у справі №686/18140/21 припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає одержані ним аліменти на дитину, дитина проживає з іншим із батьків, який її повністю і утримує. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я їх одержувача». З урахуванням предмета спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час вирішення спору судом та ухвалення рішення у справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною другою статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до частини першої статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Як встановлено із матеріалів справи, зокрема довідки комітету мікрорайону «П?ятничани» №651 від 09.11.2023, а також відповідно до проведеного органом опіки та піклування обстеження умов проживання, неповнолітня дитина [PERSON] проживає разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що узгоджується із наданими в судовому засіданні поясненнями позивача. Вказані обставини також підтвердили у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] . Так, нарахування аліментів на користь матері, зважаючи, що дитина разом з нею не проживає, суперечить цільовому призначенню аліментів, за рахунок яких утримується дитина. Крім того, безпосередньо матір`ю [PERSON] , яка є відповідачем, з цього приводу не було подано до суду жодних заперечень. Таким чином, встановивши зміну обставин, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідачки, ураховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин та способи захисту сімейних прав, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для припинення стягнення аліментів із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 (одна тисяча) грн., щомісячно, починаючи з 07.03.2017 року до досягнення дитиною повноліття - [INFO] , що стягуються на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10.05.2017 по справі №127/4910/17, з дня пред`явлення позову до суду, а саме з 05 липня 2024 року. Щодо розподілу судових витрат, позивач [PERSON] просив залишити судові витрати за ним.

Outcome: approved