Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася у Соснівський районний суд м.\~Черкаси з позовом до про [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 27.10.2022 вона з відповідачем уклали шлюб, актовий запис №2523. Мають твоє спільних дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що після укладення шлюбу стосунки між сторонами поступово почали погіршуватись. Відповідач перестав спілкуватись з позивачем та дітьми. В кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них мають протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Відповідач нехтує сімейними цінностями, відсутня між сторонами любов та взаємоповага. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, тому сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Майнові спори та питання щодо місця проживання дитини будуть вирішені окремо, у разі їх виникнення. Тож, на підставі наведеного вище, позивач просить суд, - розірвати шлюб між нею та відповідачем, який укладений 27.10.2022. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 26.11.2024 позовну заяву про розірвання шлюбу передано за підсудністю на розгляд до Придніпровського районного суду м.\~Черкаси. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду у відкритому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Крім того, сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. Заперечень щодо такого порядку розгляду справи сторони не подали. У судове засідання позивач не з`явилась, будучи належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи. У позовній заяві зазначила про можливість розгляду справи за її відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. У судове засідання відповідач не з`явився, хоча неодноразово судом повідомлявся про час, дату та місце проведення розгляду справи у встановленому законом порядку. Відзив на позов не подано. Про поважність причин неявки не повідомлено. Враховуючи думку учасників справи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, 27.10.2022 [PERSON] ,\~ [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) складено відповідний актовий запис №2523 та видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 27.10.2022. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка\~ [PERSON] , дружини\~ [PERSON] . Від спільного проживання сторони мають трьох дітей: дочку [PERSON] ,\~ [INFO] , що підтверджується даними паспорта громадянина України [NUMBER] від 22.08.2022, дочку [PERSON] ,\~ [INFO] , що підтверджується даними паспорта громадянина України, [NUMBER] від 07.03.2024р. та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження від 02.11.2022р. (повторно) серія [NUMBER] , актовий запис №805. До того ж, судом не встановлено наявності спору щодо поділу спільного майна між сторонами та місця проживання дітей. Суд враховує позицію позивача про можливість розірвання шлюбу, оскільки сторони разом не проживають як подружжя тривалий час, не мають спільного бюджету, спільне господарство ними не ведеться, намірів зберегти сім`ю не мають. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст.\~5 ЦПК України). Способи захисту визначені Сімейним Кодексом України. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст.\~13 ЦПК України). Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини,які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,крім випадків,встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.\~2 ст.\~78 ЦПК України). Згідно зі ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.\~16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Частинами 3, 4 статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті\~110 цього Кодексу (ч.\~3 ст.\~105 СК України). Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.\~1 ст.\~110 СК України). Частиною другою ст.\~112 СК України, встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Така ж позиція висловлена у п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України №\~11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно з яким проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, взаємні почуття між ними втрачені, згода позивача на продовження шлюбу відсутня, тобто немає\~ вільної\~і повної\~згоди позивача\~на шлюб.Встановлено, що вони проживають окремо та не підтримують сімейних відносин, а також вони не пов`язані спільним побутом та бюджетом. При дослідженні судом фактичних взаємовідносин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя за відсутності їх згоди на продовження шлюбу. Побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, які у сторін відсутні. Суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б спільним інтересам сторін, що має істотне значення. Отже, враховуючи зазначене вище, суд вважає за необхідне позовні вимоги про розірвання шлюбу задовольнити у повному обсязі, оскільки намірів зберегти сім`ю сторони не мають, примирення між ними неможливе. Відповідно до ч. 2 ст.\~114\~СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Так, до початку розгляду справи по суті позивач не змінила предмет або підставу позову, не збільшила та не зменшила розмір позовних вимог, а тому суд розглянув цивільну справу у межах пред`явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved