Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою відповідно до вимог якої просить суд ухвалити рішення, яким зменшити розмір аліментів, що підлягають стягненню з останнього на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , згідно виконавчого листа № 537/2553/17, виданого Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області 12.10.2017, з частини заробітку (доходів), але неменше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, на 1/12 частини заробітку (доходів). В обґрунтування позову зазначено, що в липні 2024 року позивачу стало відомо про існування виконавчого листа №537/2553/17, виданого Крюківським судом м. Кременчука Полтавської області 12.10.2017 року на підставі рішення суду від 23.08.2017 про стягнення з нього на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідною віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 15.06.2017 року. [PERSON] зазначив, що про існування вищезазначеного виконавчого листа так і про рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області, на підставі якого його було видано він не знав. Аліменти на дитину [PERSON] за усною домовленістю із [PERSON] позивачем сплачувались в обсязі та строки, що були обумовлені із останньою без розуміння щодо існування рішення суду про стягнення аліментів. Як стало відомо позивачу, [PERSON] через свого представника у 2017 році звернулась до суду про стягнення аліментів, внаслідок чого, ввівши суд в оману у виді незазначені кількості утриманців та дійсного місця перебування, позовна заява була розглянута без його участі та задоволена в повному обсязі, та як наслідок винесено заочне рішення з порушенням інтересів інших дітей та не було враховано ряд вагомих обставин, що унеможливлювали прийняття рішення по сплаті аліментів у визначеному судом розмірі. Позивач зазначив, що судом не було враховано, що останній одружений з [PERSON] .. Від даного шлюбу, на момент прийняття рішення Крюківським районним судом та видачі виконавчого листа про стягнення аліментів, на утриманні [PERSON] вже була його дружина та 2 малолітніх дітей, а саме: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Крім того, на даний час від шлюбу з [PERSON] позивач має ще двох малолітніх дітей, а саме: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Сама дружина на даний час перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до 3 років. Також, [PERSON] на даний час як військовослужбовець перебуває в розпорядженні протягом тривалого періоду не отримує грошове забезпечення.Тобто, на даний час позивач не має взагалі джерела доходу, а утримується разом з дружиною та дітьми за рахунок раніше накопичених грошових коштів та тих, що отримує [PERSON] у виді відповідної допомоги. Позивач вказав, що на його утриманні перебуває його мати [PERSON] , яка є пенсіонером, має 2 групу інвалідності (пожиттєво) та встановлено (МСЕК). Тобто, на даний час [PERSON] не отримує грошове забезпечення, має на утриманні 4 малолітніх дітей, дружину, яка перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, а також мати пенсіонера - інваліда 2 групи, внаслідок чого у нього не має можливості надавати дитині [PERSON] , [INFO] , аліменти згідно заочного рішення та виконавчого листа №537/2553/17, виданого Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області 12.10.2017 року про стягнення з нього - [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідною віку, до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи вищевикладене, [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою про зменшення аліментів. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15.11.2024 дану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13.12.2024 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги про зменшення розміру аліментів підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Відзиву на позов, заяв та будь-яких клопотань до суду від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд, відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, а також те, що одночасно існують умови, які передбачені ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за необхідне провести заочний розгляд даної справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у відсутність відповідача. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов таких висновків. Як достовірно встановлено в судовому засіданні та зокрема підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 23 серпня 2016 року, сторони по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 23 серпня 2017 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідною віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 15.06.2017 року. Рішення набрало законної сили 11.10.2017 року. З матеріалів справи вбачається, що в липні 2024 року представником [PERSON] адвокатом Міщенком А.М. було подано до Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції заяву про повернення виконавчого листа № 537/2553/17, так як претензії до [PERSON] зі сплати аліментів відсутні, стягувач отримувала аліменти регулярно та щомісячно. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 ЗУ "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8 ст. 7 СК України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Частина 1 ст. 18 Конвенції про права дитини визначає принцип загальної та однакової відповідальності батьків за виховання і розвиток дитини та декларує, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Зміст глави 15 СК України вказує на обов`язок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Тобто, вказана норма закону визначає такі самостійні підстави для зміни розміру аліментів, як: зміна матеріального стану; зміна сімейного стану; погіршення чи поліпшення здоров`я та інші передбачені законом підстави. Встановлення наявності будь-якої з цих обставин є достатньою підставою для зміни розміру стягуваних аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Як достовірно встановлено в судовому засіданні, з 04 серпня 2007 року [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції. Від даного шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають чотирьох спільних дітей, а саме: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 07.06.2011 Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно 27.04.2021 Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 08.02.2019 Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області; [PERSON] , [INFO] ,що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 26.05.2022 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). З посвідчення серії [NUMBER] , виданого Департаментом соціальної політики Ужгородської міської ради 13.09.2022 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] , у зв`язку з утриманням чотирьох дітей мають право на пільги, передбачені законодавством для багатодітних сімей. У судовому засіданні встановлено та зокрема підтверджується довідкою від 24.06.2024 №21/2-1651, виданою за підписом начальника Фінансова-економічного управління СБУ Світлани Шарманської та начальника служби Сергія Ладики, [PERSON] за період з грудня 2023 року по травень 2024 року грошове забезпечення не отримував. Дружина позивача [PERSON] працювала на посаді менеджера в ТОВ «Бетон Техмонтаж» з 13.07.2022 по 13.07.2025 перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, що підтверджується довідкою від 16.07.2024 №1, за підписом директора ТОВ «Бетон Техмонтаж» [PERSON] .. Суд критично оцінює твердження позивача про те, що на його утриманні перебуває непрацездатна матір [PERSON] . Долучене до матеріалів справи пенсійне посвідчення № [NUMBER] , видане Пенсійним фондом України від 29.11.2023 на ім`я [PERSON] , висновок №176 від 31.07.024 про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи можуть самостійно пересуватись та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на професіональній основі та індивідуальна програма реабілітації інваліда №1416 не підтверджують факту перебування [PERSON] на утриманні позивача та не впливають на висновки суду щодо законодавчого обов`язку відповідача утримувати свою доньку [PERSON] . Окрім того, позивачем не долучено до матеріалів справи доказу, що [PERSON] є його матір`ю. Судом враховується той факт, що позивач відповідно до посвідчення серії [NUMBER] має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, однак наявність вказаних пільг не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Пленум Верховного Суду України, які містяться у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» звертає увагу на те, що при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів розмір аліментів на одну дитину, за жодних обставин, не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. У будь-якому випадку суд, визначаючи розмір аліментів, враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України). Відповідно до положень ст. 77, 78, 81 ЦПК України належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач до судового засідання не з`явилась, будь яких доказів, на спростування обставин, на які посилається позивач в позовній заяві не надала, як і не надала докази, що свідчили б про можливість у позивача сплачувати аліменти на утримання дитини саме в розмірі визначеному заочним рішенням Крюківського районного судом м. Кременчука Полтавської області від 23.08.2017. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить із того, що аліменти - кошти на утримання дитини. Розмір коштів на утримання має відповідати певному рівню, достатньому для утримання та забезпечення нормальної життєдіяльності особи. Мінімальний розмір такого рівня, який мають забезпечити обоє батьків, визначений законодавчо прожитковий мінімум і встановлюється законом про бюджет кожного року. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. При цьому, суд також виходить з того, що оскільки сторони, які є батьками дитини [PERSON] , то в рівній мірі несуть обов`язки щодо її виховання та утримання, і такі у виді матеріального утримання не можуть бути повністю покладені виключно на відповідача чи позивача. Відповідно до наведених вимог закону, враховуючи, що матеріальний та сімейний стан платника аліментів на даний час змінився, а саме на його утриманні перебуває дружина та четверо дітей, відсутність офіційного джерела доходу, суд приходить до висновку про необхідність зменшення розміру аліментів, які визначені рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23.08.2017 року. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги пояснення позивача та встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позовну заяву необхідно задовольнити частково та стягнути з [PERSON] \~ на користь [PERSON] , аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/8 частини від заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50%\~\~прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. За викладених обставин, суд вважає, що позовна заява [PERSON] про зменшення розміру аліментів, є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає частковому задоволенню. Сторонам роз`яснити, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Outcome: partial