Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її батька [PERSON] , який помер [INFO] . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що нею пропущено встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини. Поважною причиною пропуску вказаного строку позивач зазначає те, що вона хворіла. Ухвалою судді від 12.09.2024 справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Сторони в судове засідання не з`явилися, однак звернулися до суду з клопотанням про розгляд справи без їх участі. Розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Вивчивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 4, 5, 6). Також судом встановлено, що після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки, площею 2,42 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Межиріцької сільської ради, яку він фактично успадкував після смерті дружини [PERSON] (а.с. 8, 9, 11). Відповідно до довідки виконавчого комітету Вишевицької сільської ради від 11.04.2024 №134 [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Крім померлого в цьому будинку був зареєстрований [PERSON] , зять (а. с. 10). У відповідності до витягу зі Спадкового реєстру №78185780 від 30.08.2024 спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась (а.с. 13). Згідно довідки №203 від 05.09.2024 виданої Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Радомишльської міської ради позивач у період з 03.08.2011 по 05.02.2012 перебувала на амбулаторному лікуванні (а. с. 14). З листа приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Камінської Л.В. від 04.09.2024 вбачається, що позивач з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріуса не зверталася, їй роз`яснено, що вона не прийняла вказану спадщину та рекомендовано звернутись до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 12). Відповідно до\~ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно зі\~ст. 1270 Цивільного кодексу України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності до вимог\~ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно роз`яснень, що містяться в пунктах 23 та 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому чинним на момент такої нотаріальної дії законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину та можливості подальшого оформлення своїх спадкових прав у порядку, передбаченому законом, вимоги про визнання права на спадщину в судовому порядку задоволенню не підлягають у зв`язку з відсутністю порушених прав спадкоємців, щодо захисту яких вони звернулися до суду. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за захистом своїх спадкових прав за правилами позовного провадження. При розгляді справ за позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Процедура подання заяви про прийняття спадщини визначена Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5\~зі змінами (далі - Порядок). Відповідно до вказаного Порядку (розділ 2 глава 10 п. 3.3, 3.4, 3.5, 3.6, 3.11, 3.15), заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу у письмовій формі. Якщо спадкоємець особисто прибув до нотаріуса, нотаріальне засвідчення справжності його підпису на таких заявах не вимагається. У цьому випадку нотаріус встановлює особу заявника, про що на заяві робиться відповідна службова відмітка, яка скріплюється підписом нотаріуса. Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса. Не допускається приймати заяви про прийняття спадщини, про відмову від неї або заяви про їх відкликання, складені від імені спадкоємців їх представниками, що діють на підставі довіреностей. Для прийняття спадщини чи відмови від прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Аналіз вище вказаних норм Порядку свідчить про те, що заява про прийняття спадщини має бути виконана (написана) спадкоємцем особисто, однак подана може бути безпосередньо спадкоємцем до нотаріуса або направлена йому засобами поштового зв`язку, при цьому справжність підпису спадкоємця може бути посвідчена нотаріально або не посвідчена нотаріально. Відсутня і заборона того, що така заява не може бути доставлена до нотаріуса представником спадкоємця, оскільки заборона стосується лише написання такої заяви представником від імені спадкоємця. Водночас, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показань свідків. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд звертає увагу на те, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій щодо прийняття спадщини. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо (Постанова Верховного Суду від 26.06.2019 року у справі №565/1145/17). Разом з тим, позивач не надала суду жодних доказів, які б підтверджували наявність обставин, які об`єктивно перешкодили її своєчасно прийняти спадщину після смерті [PERSON] у період з 01.08.2011 по 01.02.2012. Надана ж позивачем довідка №203 від 05.09.2024 про її лікування амбулаторно у період з 03.08.2011 по 05.02.2012 не підтверджує існування вказаних обставин, оскільки не підтверджує тяжкість і тривалість хвороби у період шестимісячного строку для прийняття спадщини, і яка б була об`єктивною перешкодою для подання позивачем заяви про прийняття спадщини у визначений законодавством спосіб, в тому числі і через представника. Також суд враховує, що позивач звернулася до суду з позовом через 13 років після відкриття вказаної спадщини. За таких обставин на підставі вищевикладеного, суд вважає, що у задоволенні позову [PERSON] необхідно відмовити.

Outcome: dismissed