Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-29 00:00:00

У жовтні 2024 року Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу про відшкодування шкоди в порядку регресу, інфляційних витрат, пені та 3% річних у загальному розмірі 39643,28 грн. Позовна заява обґрунтована тим, що 27.09.2021 в с. Хотів Обухівського району Київської області, на вулиці Богдана Хмельницького сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки Skoda номерний знак [NUMBER] під керуванням відповідача, транспортного засобу марки Lexus номерний знак [NUMBER] та транспортного засобу Daewoo номерний знак [NUMBER] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а їх власникам було завдано матеріальних збитків. Відповідно до постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.01.2022 у справі № 369/14807/21 [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124, ч. 2 ст. 130 КУпАП. Таким чином, було встановлено, що ДТП сталося в результаті порушення відповідачем Правил дорожнього руху. Крім того, було встановлено факт того, що відповідач, будучи причетним до настання ДТП, самовільно залишив місце пригоди, а також факт того, що при оформленні ДТП у відповідача були наявні ознаки алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу Skoda номерний знак [NUMBER] , яким керував відповідач, на дату настання ДТП була забезпечена в ТДВ «СГ «Оберіг» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів ЕР-204203673. Враховуючи винність відповідача у настанні ДТП, порушення ним обов`язків, встановлених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а також здійснення виплати страхового відшкодування, ТДВ «СГ «Оберіг» звернулося до суду із позовом до відповідача. Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 04.10.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального провадження. Представник позивача надіслав до суду заяву про проведення розгляду справи за його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином,шляхом публікації оголошення про виклик на сайті Судової влади, причин неявки суду не повідомив, не скористався правом подати до суду відзив на позовну заяву, тому суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи таке. 27.09.2021 в с. Хотів Обухівського району Київської області, на вулиці Богдана Хмельницького сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки Skoda номерний знак [NUMBER] під керуванням відповідача, транспортного засобу марки Lexus номерний знак [NUMBER] та транспортного засобу Daewoo номерний знак [NUMBER] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а їх власникам було завдано матеріальних збитків. Відповідно до постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.01.2022 у справі № 369/14807/21 [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124, ч. 2 ст. 130 КУпАП. Постанова набрала законної сили 25.01.2022. Таким чином, було встановлено, що ДТП сталося в результаті порушення відповідачем Правил дорожнього руху. Крім того, було встановлено факт того, що відповідач, будучи причетним до настання ДТП, самовільно залишив місце пригоди, а також факт того, що при оформленні ДТП у відповідача були наявні ознаки алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу Skoda номерний знак [NUMBER] , яким керував відповідач, на дату настання ДТП була забезпечена в ТДВ «СГ «Оберіг» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів ЕР-204203673. [PERSON] 02.02.2022 звернувся до страховика із заявою на виплату страхового відшкодування, у зв`язку з настанням страхового випадку за договором страхування № ЕР-204203673, у розмірі 20702,00 грн. Згідно з ремонтною калькуляцією № 33613-1 від 16.11.2021 вартість ремонту транспортного засобу Lexus становить 22702,75 грн. Страховиком здійснено розрахунок страхового відшкодування, та відповідно до страхового акту № 33613/1 від 06.02.2022, складеного ТДВ «Страхова група «Оберіг», розмір страхового відшкодування становить 20702,00 грн. Вказаний розмір страхового відшкодування було перераховано [PERSON] , що підтверджується платіжною інструкцією № 2520 від 08.02.2022. [PERSON] 12.03.2022 звернувся до страховика із заявою на виплату страхового відшкодування, у зв`язку з настанням страхового випадку за договором страхування № ЕР-204203673, у розмірі 9288,00 грн. Згідно з ремонтною калькуляцією № 33613 від 16.11.2021 вартість ремонту транспортного засобу Daewoo становить 9288,97 грн. Страховиком здійснено розрахунок страхового відшкодування, та відповідно до страхового акту № 33613/1/1 від 19.03.2022, складеного ТДВ «Страхова група «Оберіг», розмір страхового відшкодування становить 9288,00 грн. Вказаний розмір страхового відшкодування було перераховано [PERSON] , що підтверджується платіжним дорученням № 12661 від 30.03.2022. Також позивач здійснив нарахування інфляційних втрат у розмірі 1685,34 грн, пені в сумі 7203,14 грн, трьох відсотків річних в розмірі 764,80 грн, про що надано відповідний розрахунок. Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.2, ст. 1187 ЦК України Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно п. 50 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про страхування» страхова виплата (страхове відшкодування) - грошові кошти, що виплачуються страховиком у разі настання страхового випадку відповідно до умов договору страхування та/або законодавства; Страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов договору страхування та/або законодавства зобов`язаний провести страхову виплату в разі настання страхового випадку (п. 54 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про страхування») Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, ризик виникнення якої застрахований, з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування або відповідно до законодавства (п. 59 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про страхування») Відповідно до ч. 3, 4 ст. 102 ЗУ «Про страхування» у разі настання події, що має ознаки страхового випадку, страховик зобов`язаний встановити факт, причини та обставини такої події та прийняти з урахуванням умов договору страхування рішення про визнання або невизнання випадку страховим. Здійснення страхової виплати проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених договором страхування) і рішення страховика про визнання випадку страховим та здійснення страхової виплати (страхового акта). У разі визнання випадку страховим страховик здійснює страхову виплату страхувальнику (іншій особі, визначеній договором страхування або законодавством) відповідно до умов договору страхування або законодавства. Згідно зі статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує в установленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно ч. 1 ст. 108 ЗУ «Про страхування» страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно з ч.1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно з п.п. в) п. 38.1.1 статті 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Беручи до уваги ст. 1191 ЦК України, п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до яких особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, у ТДВ «СГ «Оберіг» виникло право зворотної вимоги до відповідача [PERSON] . На даний час в добровільному порядку відповідачем не компенсовано витрати ТДВ «СГ «Оберіг». Враховуючи вищевикладене, визнання суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення. Щодо стягнення інфляційних втрат, трьох відсотків річних та пені, суд зазначає таке. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором. У постанові Верховного Суду від 16.10.2019 у справі №452/3519/15 зазначено, що правовідносини з виплати страхового відшкодування, які склалися між сторонами у справі на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, - є грошовим зобов`язанням. У Постанові від 25.09.2019 у справі №757/26834/15-ц Верховний Суд зазначив, що, оскільки за своєю правовою природою зобов`язання щодо виплати страхового відшкодування є грошовим, до спірних правовідносин слід застосовувати положення ст.\~625 ЦК України щодо стягнення зі страхової компанії трьох відсотків річних від простроченої суми та інфляційних втрат. У постанові ВС від 30.10.2019 (спр. №200/4309/14-ц, провадж. №61-23763св18) також зазначено, що інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання здійснюється не залежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Таким чином, зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Наведені позивачем нарахування інфляційних втрат, пені та 3 % річних перевірено, відповідачем вказане нарахування не спростовано згідно положень ст.ст. 76-81 ЦПК України. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача, пені, інфляційної складової та 3% річних від суми несвоєчасного здійснення оплати страхових витрат. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Судом встановлено, що позивачем заявлено до стягнення з відповідача на його користь 7300 грн витрат на професійну правничу допомогу. Згідно з приписами ч.ч. 1-6 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Судом встановлено, що у матеріалах справи містяться копія договору про надання правничої допомоги від 16.09.2024 № 33613/1, укладеного між ТДВ «Страхова група «Оберіг»» та адвокатом Стецюрою О. В., копія акту прийому-передачі надання послуг від 33613/1 від 16.03.2024, згідно з яким загальна сума винагороди за надані послуги складає 7300,00 грн Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі №\~755/9215/15-ц вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Верховний Суд у постанові від 30.09.2020 у справі № 201/14495/16-ц зазначив, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved