Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

У листопаді 2024 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] і просить виділити в натурі із спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна належну йому 1/2 частину житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, розташованих за адресою: [ADDRESS] , яка складається з приміщень житлового будинку загальною площею 80,2 кв.м, житловою площею 34,3 кв.м, в тому числі: коридору (2-1) площею 8,5 кв.м, кухні з паливною (2-2) площею 9,0 кв.м, санвузла (2-3) площею 3,4 кв.м, коридору (2-4) площею 10,8 кв.м, житлової кімнати (2-5) площею 9,2 кв.м, житлової кімнати (2-6) площею 17,0 кв.м, житлової кімнати (2-7) площею 8,1 кв.м, прихожої (2-8) площею 14,2 кв.м, а також господарських будівель та споруд: хліва «В-І», погреба кам`яного «в», гаража «Г-І»; визнати за ним право власності в цілому на вищезазначений об`єкт нерухомого майна, припинивши його право спільної часткової власності на 1/2 частину зазначеного будинковолодіння. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що йому на праві власності належить 1/2 частина будинковолодіння по [ADDRESS] . Власником іншої частини будинковолодіння є [PERSON] . Вказує, що частки будинковолодіння кожного із них є фактично окремими об`єктами нерухомого майна, поділені на дві частини, кожна з яких утворює комплекс взаємопов`язаних приміщень, що використовуються для проживання однієї сім`ї, частини будинку відокремлені стіною, мають окремі виходи і кожна із частин може бути виділена та функціонувати як окремий об`єкт нерухомого майна. Тому, на підставі ч.1 ст.364 ЦК України просить виділити в натурі належну йому частку у праві спільної часткової власності на спірне будинковолодіння в окремий об`єкт нерухомого майна та припинити його право спільної часткової власності на 1/2 частину цього будинковолодіння. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 05 листопада 2024 року у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в загальному порядку. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 02 грудня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання представник позивача [PERSON] - адвокат Віхерко Н.О. подала заяву, у якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] , яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, до суду також подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 05 лютого 1983 року державним нотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Шовтенко Н.П., зареєстрованим в реєстрі за №326, є власником 1/2 частини будинковолодіння з відповідною часткою господарських будівель і споруд, розташованого по [ADDRESS] . Власником іншої 1/2 частини зазначеного будинковолодіння є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 14 лютого 2020 року, виданим державним нотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Хмельницької області Заворотною Т.М., зареєстрованим в реєстрі за №1-226. Згідно додатку №1 до рішення Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області від 25 листопада 2022 року №46/15/VIII [ADDRESS] перейменовано на [ADDRESS]. Належна [PERSON] 1/2 частина будинковолодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] , складається із приміщень житлового будинку загальною площею 80,2 кв.м, житловою площею 34,3 кв.м, в тому числі: коридору (2-1) площею 8,5 кв.м, кухні з паливною (2-2) площею 9,0 кв.м, санвузла (2-3) площею 3,4 кв.м, коридору (2-4) площею 10,8 кв.м, житлової кімнати (2-5) площею 9,2 кв.м, житлової кімнати (2-6) площею 17,0 кв.м, житлової кімнати (2-7) площею 8,1 кв.м, прихожої (2-8) площею 14,2 кв.м, а також господарських будівель та споруд: хліва «В-І», погреба кам`яного «в», гаража «Г-І». Зазначені приміщення перебувають у фактичному користуванні [PERSON] . Встановлені судом обставини підтверджуються: договором купівлі-продажу, посвідченим 05 лютого 1983 року державним нотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Шовтенко Н.П., зареєстрованим в реєстрі за №326, на підставі якого Старокостянтинівським БТІ 15 березня 1983 року у реєстрову книгу під №1563 зареєстровано право власності [PERSON] на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями, який розташований по [ADDRESS] ; свідоцтвом про право на спадщину за законом від 14 лютого 2020 року, виданим державним нотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Хмельницької області Заворотною Т.М., зареєстрованим в реєстрі за №1-226, витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №59425876 від 14 лютого 2020 року, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №200403225 від 14 лютого 2020 року, згідно яких 14 лютого 2020 року за [PERSON] зареєстровано право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями, який розташований по [ADDRESS] ; технічним паспортом, виготовленим 01 жовтня 2024 року ПП «Проект БТІ» на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] ; матеріалами інвентарної справи на будинковолодіння по [ADDRESS] . Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном, визначено у статті 317 ЦК України. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частинами першою-третьою статті 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно з частиною першою статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Відповідно до статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. За змістом наведених норм виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частці в праві спільної власності та припинення права спільної часткової власності на відповідне майно. Шляхом виділу частки у майні припиняється спільна часткова власність, і особа стає власником виокремленого майна. Юридичне значення виділу частки полягає у тому, що учасник отримує в натурі майно, яке відповідає його частці, як самостійний об`єкт. Отже, виділ частки передбачає виокремлення частини об`єкта у самостійний об`єкт. Частка, яка виділяється, повинна бути саме окремим об`єктом нерухомого майна, як і частка, яка залишається в іншого власника (власників), у розумінні статті 181 ЦК України. Внаслідок виділу частки з нерухомого майна, утворюється два самостійних об`єкта майна. Аналіз змісту статей 356, 367, 364 ЦК України свідчить, що поняття «поділ» та «виділ» не є тотожними. Так, при поділі майно, що знаходиться у спільній частковій власності, розподіляється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. Натомість при виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 06 жовтня 2021 року у справі №336/1136/19, провадження №61-4521св21, які суд враховує на підставі частини 4 статті 263 ЦПК України при застосуванні наведених норм права до спірних правовідносин. Відповідно до роз`яснень, даних у п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Згідно висновку ПП «Проект БТІ» №298 від 01 жовтня 2024 року щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, за технічними показниками домоволодіння по [ADDRESS] є відокремленим, має окремі входи, комунікації та може бути виділено в натурі в окремі об`єкти нерухомого майна, із виділенням [PERSON] приміщень житлового будинку «А-І», житлової прибудови «А1», прибудови «а» загальною площею 80,2 кв.м, житловою площею 34,3 кв.м, що складаються з приміщень: коридору (2-1) площею 8,5 кв.м, кухні з паливною (2-2) площею 9,0 кв.м, санвузла (2-3) площею 3,4 кв.м, коридору (2-4) площею 10,8 кв.м, житлової кімнати (2-5) площею 9,2 кв.м, житлової кімнати (2-6) площею 17,0 кв.м, житлової кімнати (2-7) площею 8,1 кв.м, прихожої (2-8) площею 14,2 кв.м, а також господарських будівель та споруд: хліва «В-І», погреба кам`яного «в», гаража «Г-І». Оскільки виділ належної позивачу частки із спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна є технічно можливим, належна йому частина будинковолодіння є відокремленою, має свій вхід та комунікації, не має самочинних побудов, а також враховуючи, що інший співвласник не заперечує проти такого виділу та визнає позов, про що подала до суду відповідну заяву, тому позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved