Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-15 00:00:00

Позивач, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит - Капітал»», звернувся у суд з позовом до відповідача, [PERSON] , в якому просить стягнути з останнього на свою користь заборгованість за кредитним договором №103325307 від 11.01.2023 в розмірі 37600 грн., а також судові витрати зі сплати судового збору у сумі 3028 грн. В обґрунтування позову зазначає, що 11.01.2023 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 103325307, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит у сумі 10 000 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом, комісії за надання кредиту, а також інших зобов`язань на умовах та в строки/ терміни, що визначені договором. ТОВ «Мілоан» умови Кредитного договору виконало у повному обсязі, надавши відповідачу кредит в обсязі та у строк, визначений умовами кредитного договору. Відповідач не виконав умови Кредитного договору. Так п. 7.1. Кредитного договору визначає, що цей Договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту, який визначається згідно правил відповідно до способу надання кредиту, визначеному у п. 2.1 цього договору. Електронний договір укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ч. 12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію». 28.04.2023 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено Договір відступлення прав вимоги № 96-МЛ/Т, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги в тому числі за Кредитним договором № 103325307 від 11.01.2023, який укладений між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за Кредитним договором у встановленому Договором порядку та строки, [PERSON] має заборгованість у загальному розмірі 37600 грн, яка складається з 10 000 грн заборгованість за тілом кредиту, 27100 грн - заборгованість за відсотками, 500 грн - заборгованість за комісією. Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 27.02.2024 провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Представник позивача до судового засідання не з`явився, в позовній заяві, а також заявах, наданих до суду 20.03.2024, 17.06.2024, 17.09.2024, 25.10.2024, 10.01.2025, просив провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач та його представник - адвокат Войтович Л.В. до судового засідання не з`явились, про час дату та місце судового засідання повідомлялись належним чином. Розгляд справи неодноразово відкладався у зв`язку з надходженням 25.03.2024, 20.05.2024, 18.06.2024, 19.07.2024, 24.09.2024, 28.10.2024 від представника відповідача заяв про відкладення розгляду справи. Відповідно до ч.2 ст.191ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Беручи до уваги ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач та його представник обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання надали, правом на надання відзиву на позов у встановлений законом строк не скористались, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне провести судовий розгляд за відсутності відповідача та його представника. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до наявної Анкети-заяви на кредит №103325307 створеної 11.01.2023 заявку подано з ІР адреси: [NUMBER] . В зазначеній анкеті містяться персональні дані [PERSON] , сума кредиту 10000 грн., строк кредиту 10 днів з 11.01.2023 року; дата повернення кредиту 21.01.2023; сума до повернення 10600 грн. Також матеріали справи містять договір про споживчий кредит №103325307 укладений між [PERSON] та ТОВ «Мілоан», укладений у формі електронного документу, який 11.01.2023 05:39 підписано [PERSON] одноразовим ідентифікатором 74854, про що зазначено на першій сторінці у верхньому правому кутку вказаного договору. Умовами договору про споживчий кредит № 103325307 від 11.01.2023 передбачено, що сума кредиту становить 10 000 грн, кредит надається загальним строком на 100 днів з 11.01.2023 і складається із пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 10 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 21.01.2023 (рекомендована дата платежу). Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 21.04.2023 (дата остаточного погашення заборгованості). Позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом у рекомендовану дату платежу 21.01.2023 (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 21.04.2023 (останнього дня строку кредитування). Комісія за надання кредиту становить 500 грн, яка нараховується за ставкою 5% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду - 100 грн, які нараховуються за ставкою 0,10% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду - 27 000 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. Тип процентної ставки за цим Договором - фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п. 2.2, п. 2.3 цього Договору. Пунктом 2.3 договору про споживчий кредит визначені умови пролонгації строку кредиту. Розділом 5 договору сторони узгодили порядок його укладення. Зокрема, передбачено, що цей кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті. В пункті 5.3. вказано, що розміщені в особистому кабінеті позичальника проект кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією товариства про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який генерується та надсилається товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність - комбінацію цифр і літер або тільки цифр або тільки літер) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником через сайт товариства, мобільний додаток, месенджери або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номеру позичальника на номер 2277. На договір накладається електронна печатка кредитодавця з кваліфікованою електронною позначкою часу та/або електронний підпис уповноваженого працівника кредитодавця з кваліфікованою електронною позначкою часу , що визначає дату та час укладення договору. При цьому, позивачем надано до суду довідку про ідентифікацію, з якої вбачається, що акцепт договору позичальником здійснено підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора W74854, надісланого позичальнику 11.01.2023 о 05:39:09, який відправлено на номер телефону - [NUMBER] . Отже, договір підписаний [PERSON] за допомогою одноразового ідентифікатора W74854 11.01.2023. Згідно із п. 7.1. договору про споживчий кредит, цей Договір (з додатками №1, №2 та Правилами) набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту, який визначається згідно Правил та відповідно до способу надання кредиту, визначеному у п.2.1 цього договору. Відповідно до п. 2.1. договору про споживчий кредит кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти [NUMBER] . Згідно із Додатком №1 до Договору про споживчий кредит № 103325307 від 11.01.2023, сторони погодили дату видачі кредиту, дату платежу кредиту, суму кредиту, проценти за користування кредитом, кількість днів у розрахунковому періоді, загальну вартість кредиту, а також суму комісії. Наведені умови кредитування, які, серед іншого, відображені також і в паспорті споживчого кредиту. Підписавши 11.01.2023 Договір про споживчий кредит, [PERSON] взяв на себе зобов`язання одержати та повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування ними, та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Як встановлено судом, ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання перед відповідачем за Кредитним договором виконало та надало йому кредит у розмірі 10 000 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку [NUMBER] , яка зазначена у п. 2.1 договору про споживчий кредит. Платіжним дорученням № 57429163 від 11.01.2023 підтверджено факт перерахування [PERSON] коштів, визначених умовами Кредитного договору, згідно з яким, платник ТОВ «Мілоан» перерахувало отримувачу [PERSON] грошові кошти в сумі 10 000 гривень, призначення платежу: Кошти згідно договору № 103325307. Разом з тим, будь-яких доказів того, що відповідач повернув кредит та нараховані відсотки у строк, передбачений договором, або ж вносив платежі щодо погашення заборгованості, матеріали справи не містять. 28.04.2023 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено Договір відступлення прав вимоги № 96-МЛ/Т, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги і за договором про сподивчий кредит № 103325307 від 11.01.2023, який укладений між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . Згідно з Актом приймання-передачі Реєстру Боржників від 28.04.2023 до Договору відступлення прав вимоги № 96-МЛ/Т від 28.04.2023, ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» передано від ТОВ «Мілоан» Реєстр Боржників кредитора від 28.04.2023 відповідно до п.8.3 Договору відступлення прав вимоги № 96-МЛ/Т від 28.04.2023. Із наданого позивачем Витягу з Реєстру боржників від 28.04.2023 до Договору відступлення прав вимоги № 96-МЛ/Т від 28.04.2023, ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 37600 грн, з яких: 10 000 грн - залишок по тілу кредиту, 27100 грн - залишок по відсотках, 500 грн - залишок по комісії. Про відступлення права грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту та про наявність заборгованості ТОВ «Міолант» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» повідомило відповідача шляхом направлення йому відповідних повідомлень. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно зі статтею 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно з абзацом 2 частини другої статті 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до правового висновку, викладеного у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, провадження № 61-7203 св 20, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, провадження № 61-8449св19, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19, провадження № 61-9071св20, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 Закону). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону). Згідно з частиною шостою статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно з частиною восьмою статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону визначає, яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, укладення договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до пункту 1 статті 13 Закону розрахунки у сфері електронної комерції здійснюються відповідно до законів України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», інших законів та нормативно-правових актів Національного банку України. Розрахунки у сфері електронної комерції можуть здійснюватися з використанням платіжних інструментів, електронних грошей, шляхом переказу коштів або оплати готівкою з дотриманням вимог законодавства щодо оформлення готівкових та безготівкових розрахунків, а також в інший спосіб, передбачений законодавством України. Згідно з пунктом 3 статті 13 Закону продавець (виконавець, постачальник) оператор платіжної системи або інша особа, яка отримала оплату за товар, роботу, послугу відповідно до умов електронного договору, повинні надати покупцеві (замовнику, споживачу) електронний документ, квитанцію, товарний чи касовий чек, квиток, талон або інший документ, що підтверджує факт отримання коштів із зазначенням дати здійснення розрахунку. За приписами пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Враховуючи викладене, зважаючи на відсутність доказів виконання відповідачем зобов`язань за договором про споживчий кредит №103325307, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованості за цим договором у сумі 37100 грн. Разом з тим, не суд вважає, що не підлягають задоволенню вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача сума заборгованості за комісією, виходячи з наступного. Пунктом 1.5.1, 2.2.1 Договору про споживчий кредит № 103325307 передбачена комісія за надання кредиту в розмірі 500 грн., яка нараховується за ставкою 5% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09.12.2019 року у справі №524/5152/15-ц викладено висновок про те, що надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою правління Національного банку України від 10.05.2007 №168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Виходячи зі змісту вказаних норм, надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як обслуговування кредитної заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Таким чином, включення банком до суми заборгованості за договором складової заборгованості за комісією є необґрунтованими з вищевказаних підстав, оскільки встановлення всупереч вимогам нормативно-правових актів цих невиправданих платежів спрямоване на незаконне заволодіння грошовими коштами фізичної особи-споживача, як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах. До загальних засад цивільного законодавства належать справедливість, добросовісність та розумність (п.6 ч.1ст.3 ЦК України). Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного право-відношення. Із урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за комісією у розмірі 500 грн. задоволенню не підлягають. Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до частини 2 вказаної вище статті, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» сплачено судовий збір при подачі позову у розмірі 3028 грн. У відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України за результатами розгляду справи з [PERSON] на користь позивача за подачу позову підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2987,73 грн.

Outcome: partial