Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-20 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про усиновлення малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Крім того, просив внести зміни в актовий запис за №2437 від 12 жовтня 2012 року про народження дитини [PERSON] , [INFO] , здійснений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, а саме: у графі «прізвище» змінити « [INFO] » на « [INFO] »; у графі «по батькові» змінити « [INFO] » на « [INFO] »; у графі «батько» зазначити « [PERSON] , [INFO] , громадянин України». В обґрунтування вимог заявник зазначив, що з 15 лютого 2023 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , яка на час реєстрації шлюбу мала дочку [PERSON] , [INFO] . Батько [PERSON] - [PERSON] позбавлений батьківських прав рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 липня 2019 року. Згідно експертного висновку про стан психосоціального розвитку [PERSON] , остання називає його татом та відчуває емоційну відчуженість від свого біологічного батька [PERSON] . Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 вересня 2023 року відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про поновлення батьківських прав відносно [PERSON] . Вказаним рішенням суду встановлено, що [PERSON] вважає своїм батьком заявника, який спільно з матір`ю піклується про неї. Вказав, що на даний час [PERSON] проживає разом з ним, [PERSON] та їх спільним сином [PERSON] по [ADDRESS] . Власником вказаного будинку є його матір [PERSON] . Він разом з дружиною займаються утриманням та виховання [PERSON] , піклуються про неї, остання вважає та називає його своїм татом. Зі станом здоров`я дитини та правовими наслідками усиновлення він обізнаний. Посилаючи на наведене, просив заяву задовольнити. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 листопада 2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні заявник підтримав заяву, зіславшись на доводи викладені у ній. Вказав, що йому зрозумілі всі юридичні та морально-етичні наслідки усиновлення. Він в достатній мірі ознайомлений зі станом здоров`я та розвитком дитини, яку бажає усиновити і здатний забезпечити належний рівень її виховання та утримання. Пояснив, що фактично вони з [PERSON] та [PERSON] проживають разом як одна сім`я з травня 2015 року. З початку оголошення на території України воєнного стану [PERSON] разом з [PERSON] , яка була вагітною, виїхали у Польщу, де остання народила їх спільного сина [PERSON] . Однак, через відсутність між ними зареєстрованого шлюбу, у свідоцтві про народження сина [PERSON] , яке було видане уповноваженим органом Польщі, прізвище сина як і матері та батька вказано « [PERSON] » за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька зазначено зі слів матері. На даний час вони зареєстрували шлюб та направили документи у відповідну установу, щодо внесення відповідних записів у свідоцтво про народження сина [PERSON] . Однак, відповіді не отримали. В судовому засіданні [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] , просила задовольнити заяву. Зазначає, що між її чоловіком [PERSON] та дочкою [PERSON] склались добрі та теплі відносини, як між батьком та дитиною. Підтвердила обставини викладені у заяві та зазначені заявником в судовому засіданні. Представник Служби у справах дітей Тернопільської районної державної адміністрації Стус Н.Л. підтримала наданий висновок органом опіки та піклування щодо доцільності усиновлення [PERSON] заявником. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої зазначено « [PERSON] » та « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12 жовтня 2012 року, виданим Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, про що зроблено актовий запис за №2437. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 липня 2019 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно дочки [PERSON] , [INFO] . Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, однак не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15.07.2019 року до досягнення дитиною повноліття. Вказане рішення суду набрало законної сили. Згідно експертного висновку про стан психосоціального розвитку [PERSON] та особливості її психоемоційного ставлення до батьків від 05 квітня 2019 року, доволі високий рівень прийняття-визнання з боку дівчинки [PERSON] має її вітчим [PERSON] , якого вона називає татом. Дівчинка беззаперечно визнає його батьківський авторитет та звертається до нього за допомогою щодо ремонту іграшок чи виконання уроків, отримує від нього подарунки та дарує йому власноруч виготовлені презенти у відповідь. 15 лютого 2023 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , якій після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 15 лютого 2023 року, виданим Великоберезовицькою селищною радою Тернопільського району Тернопільської області України, про що зроблено актовий запис за №01. Із пояснень [PERSON] в судовому засіданні встановлено, що фактично вони проживають як одна сім`я з травня 2015 року. [INFO] у них народився спільний син [PERSON] . Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 вересня 2023 року відмовлено повністю у позові [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, служба у справах дітей Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області про поновлення батьківських прав. Вказане рішення суду набрало законної сили. Як вбачається із даного рішення суду, судом було заслухано думку дитини [PERSON] в судовому засіданні 21 березня 2023 року, яка в присутності представника органу опіки та піклування пояснила, що вважає своїм батьком [PERSON] , якого вона любить та який піклується про неї. Обізнана про наявність біологічного батька, однак вона його не знає та не бажає спілкуватися з ним, налагоджувати будь-який контакт. Згідно з довідкою ДУ «Центр пробації» в Тернопільській області № 41/12/1697-22 від 29.08.2022 [PERSON] 27.06.2014 був засуджений Гусятинським районним судом Тернопільської області до покарання у виді 10 років позбавлення волі. Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 31.01.2022 [PERSON] змінено невідбуту частину призначеного покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке покарання у виді 240 годин громадських робіт. 06 червня 2022 року [PERSON] знятий з обліку у зв`язку з відбуттям установленого строку громадських робіт. Разом з тим суд встановив, що у період з 06 червня 2022 року до моменту розгляду справи позивач [PERSON] не вживав жодних заходів, спрямованих на встановлення контакту з малолітньою [PERSON] . Зокрема, позивач не телефонував доньці та не зв`язувався з відповідачем щодо узгодження його зустрічі з донькою. Так само позивач не відвідував навчальний заклад з метою з`ясування успішності малолітньої дитини, її поведінки та участі у шкільному житті. Також позивач не вчиняв спроб зустрітися з донькою під час її відвідування занять з плавання, хоча був обізнаний про місце та час таких занять, що підтверджується показаннями свідка [PERSON] . Як слідує з довідки садівничого товариства «Нива» за №261 від 31 серпня 2024 року, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] проживають на території садового товариства по [ADDRESS] . Вказані обставини щодо реєстрації [PERSON] та [PERSON] за вказаною адресою підтверджуються витягами з реєстру територіальної громади за №2023/002592240 від 29 березня 2023 року та за №2023/000821413 від 01 лютого 2023 року. Садовий будинок по [ADDRESS] належить матері заявника [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №149679654 від 15 грудня 2018 року. Згідно довідки Головного управління ДПС у Тернопільській області за №13725/6/19-00-64-040-05 від 19 серпня 2024 року, [PERSON] перебуває на обліку в Тернопільській ДПІ як фізична особа-підприємець з 09 жовтня 2018 року та здійснює діяльність на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності. Згідно поданої декларації платника єдиного податку, сума доходу [PERSON] за період з 01 січня 2024 року по 30 червня 2024 року становить 1 990 200 грн. Як вбачається з податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця від 24 жовтня 2024 року, розмір доходу [PERSON] за 3 квартали 2024 року становить 2 748 600 грн. З висновку про стан здоров`я громадянина, який бажає встановити опіку (піклування) від 08 серпня 2024 року, складеного КНП Великоберезовицької селищної ради «Тернопільський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» ТМР, вбачається, що [PERSON] є здоровим. Заявник [PERSON] , [INFO] , на території України станом на 02 жовтня 2024 року до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває, що підтверджується витягом з інформаційно - аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимостей» №ФОВА-002282164. Матір дитини [PERSON] надала згоду на усиновлення [PERSON] , своєї малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що стверджується її заявою від 12 листопада 2024 року, посвідченою приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Катрук О.В., зареєстрованою в реєстрі за №1813 та підтвердила в судовому засіданні. З висновку служби у справах дітей Тернопільського районної військової адміністрації Тернопільської області за №01-99/01-10 від 13 січня 2025 року вбачається, що орган опіки та піклування вважає, що усиновлення дитини [PERSON] , [INFO] , громадянином [PERSON] є доцільним та відповідає інтересам дитини. Зі змісту вказаного висновку вбачається, що при обстеженні умов проживання дитини [PERSON] , [INFO] , встановлено, що дитина має окрему кімнату, де облаштоване спальне місце, куточок для занять. В кімнатах чисто, охайно, затишно, створено всі умови для проживання та всебічного розвитку дитини. В сім`ї дівчинку люблять, вона прихильна до чоловіка матері [PERSON] та до матері [PERSON] . Дитина навчається в ЗОШ №13 міста Тернопіль, відвідує музичну школу та танцювальний гурток "Зоринка". Дівчинка знає те, що її батьком є [PERSON] , але він не цікавиться її успіхами та здоров`ям, не піклується про дівчинку. Батьківську турботу про дитину виявляє чоловік матері [PERSON] .. Дитина, в свою чергу, з часу проживання однією сім`єю вважає його батьком та називає татом. Під час бесіди з дитиною 03 січня 2025 року з`ясовано, що дитина [PERSON] не заперечує бути усиновленою [PERSON] та підтвердила це в письмовій заяві. [PERSON] за медичним висновком може бути усиновлювачем, до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має. З правовими наслідками, правами та обов`язками усиновленням дитини [PERSON] кандидат в усиновлювачі ознайомлений. Усиновлення не має за мету отримання матеріальної або будь-якої іншої вигоди. В судовому засіданні малолітня [PERSON] , за участю представника органу опіки та піклування пояснила, що вважає своїм батьком [PERSON] , якого вона любить, останній піклується про неї. Їй відомо про наявність біологічного батька, одна вона його не знає. Бажає, щоб [PERSON] був її батьком, вона носила його прізвище та по батькові. Суд, розглянувши справу, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду справи, вважає, що заява підлягає до задоволення. Згідно з вимогами статей 3, 4, 5, 7 Сімейного кодексу України кожна особа має право на проживання в сім`ї. Сім`я створюється, в тому числі, і на підставі усиновлення. Держава створює пріоритет сімейного виховання дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до вимог ст. 207 СК України усиновлення є прийняттям усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснюється на підставі рішення суду, крім випадків передбачених вимогами ст. 282 цього Кодексу. Згідно з вимогами ст. 208 Сімейного кодексу України усиновленою може бути дитина. В силу вимог ст. 211 Сімейного кодексу України усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Згідно з вимогами ст. 217 Сімейного Кодексу України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Відповідно до вимог ст. 219 Сімейного Кодексу України усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо батьки невідомі, визнані безвісно відсутніми, визнані недієздатними, позбавлені батьківських прав, протягом двох місяців після народження дитини не забрали її на виховання до себе в сім`ю та запис про них у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до статті 135 цього Кодексу. Встановлено, що батько [PERSON] - [PERSON] позбавлений батьківських прав на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 липня 2019 року, яке набрало законної сили. Сім`я [PERSON] , [PERSON] , син [PERSON] та дочка дружини [PERSON] проживають разом по [ADDRESS] . У сім`ї склалися добрі відносини, [PERSON] дбає про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини [PERSON] , фактично виконує батьківські обов`язки щодо її виховання, тому і бажає усиновити дочку дружини [PERSON] - [PERSON] , [INFO] . Бажання заявника про усиновлення є добровільним, не пов`язане з будь-яким корисливими мотивами. Судом встановлено, що заявник [PERSON] здатен і має можливість забезпечити належний рівень виховання та утримання дитини, забезпечити її законні права та інтереси, стабільні та гармонічні умови для життя дитини в сім`ї. Мати дитини [PERSON] надала свою згоду на усиновлення дитини, що підтверджується її нотаріально посвідченою заявою. В судовому засіданні малолітня [PERSON] пояснила, що вважає [PERSON] своїм батьком, з яким вони тривалий час спільно проживають, як одна сім`я з травня 2015 року, а тому бажає, щоб останній був записаний її батьком. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 224 Сімейного кодексу України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа вже опікується дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини, суд вважає, що для усиновлення додержані усі вимоги діючого законодавства України, підстав для відмови у задоволені заяви про усиновлення дитини [PERSON] , [INFO] , заявником [PERSON] не встановлено, оскільки заявник проживає у шлюбі з матір`ю дитини, проявляє до дитини батьківську турботу, фізично здоровий, здатний створити для дитини належний матеріально-побутовий рівень проживання, бажає усиновити її, спроможний забезпечити дитині належне виховання, навчання та утримання, а тому його заява про усиновлення відповідає правам та інтересам дитини і підлягає до задоволення. В силу вимог ст. 229 Сімейного кодексу України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір`ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 218 цього Кодексу. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 231 Сімейного кодексу України якщо усиновлювачами є одночасно жінка та чоловік і якщо вони записуються батьками дитини, відповідно змінюються прізвище та по батькові дитини. Якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Згідно з п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» за наявності клопотання заявників суд вирішує питання про зміну прізвища, імені та по батькові, дати й місця народження дитини відповідно до статей 229-231 СК (2947-14 ). При цьому слід мати на увазі, що зміни вносяться не до свідоцтва, а до актового запису про народження дитини. Враховуючи викладене, суд вважає, що необхідно записати усиновлювача батьком усиновленої дитини, змінити прізвище дитини, її по батькові, відомості про батька та зобов`язати відповідні органи РАЦС внести відповідні зміни до актового запису про народження неповнолітньої дитини [PERSON] . На підставі наведеного,

Outcome: approved