Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-22 00:00:00

АТ «Універсал Банк» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача, просить стягнути з [PERSON] на користь АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» заборгованість за Договором про надання банківських послуг Monobank від 12.12.2019 у розмірі 101995 грн. 88 коп. станом на 26.03.2024, яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (за тілом кредиту). Свої вимоги\~обґрунтовує тим,\~що «monobank»\~-\~це мобільний\~банк,\~в рамках\~якого відкриваються\~поточні рахунки\~клієнтам (фізичним\~особам),\~спеціальним платіжним\~засобом яких\~є платіжні\~картки «monobank». Після перевірки\~кредитної історії\~на платіжних\~картках «monobank»\~за заявою\~клієнтів встановлюється\~кредитний ліміт. Особливістю цього\~проекту є\~те,\~що банківське\~обслуговування здійснюється\~дистанційно,\~без відділень. Попередня ідентифікація\~відбувається за\~допомогою завантаження\~копії паспорта\~та РНОКПП\~в мобільний\~додаток,\~а видача\~платіжної картки\~після верифікації\~фізичної особи\~здійснюється або\~у точці\~видачі,\~або спеціалістом\~банку,\~що виїжджає\~за адресою,\~зазначеною клієнтом.\~Разом із\~встановленням на\~платіжній картці\~кредитного ліміту\~надається послуга\~переведення витрати\~у розстрочку.\~За рахунок\~здійснення зазначеної\~операції стає\~доступним попередньо\~використаний кредитний\~ліміт.\~Умови обслуговування\~рахунків фізичної\~особи в\~акціонерному товаристві\~"Універсал\~Банк"\~опубліковані на\~офіційному сайті\~банку та\~постійно доступні\~для ознайомлення\~за посиланням https://www.monobank.ua/terms. На підставі\~Анкети-заяви\~відповідача від\~12.12.2019,\~останньому надано кредит\~у вигляді\~встановленого кредитного\~ліміту на\~платіжну картку. Поставивши свій\~підпис в\~Анкеті-заяві\~відповідач підтвердив\~свою згоду\~на те,\~що така\~разом з\~Умовами,\~Тарифами,\~Таблицею обчислення\~вартості кредиту\~та Паспортом\~споживчого кредиту\~складає між\~ним та\~банком договір\~про надання\~банківських послуг. Відповідач, приєднавшись до договору погодився зі всіма його умовами, а банк в свою чергу, видав йому обумовлену суму коштів на засадах поворотності та платності. Однак, відповідач обов`язку щодо повернення коштів не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 26.03.2024 становить 101995 грн. 88 коп. заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), яку і просить стягнути з відповідача. Ухвалою від 27.08.2024 постановлено прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі; розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначити судове засідання для розгляду справи по суті 26.09.2024, яке у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги було відкладено на 12.11.2024, однак в дане судове засідання сторони не з`явились, тому судове засідання відкладено на 23.01.2025. В судове засідання представник позивача не з`явився, розгляд справи просив проводити без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в\~судове засідання\~не з`явився,\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання повідомлений\~належним чином,\~про причини\~неявки не\~повідомив.\~12.11.2024\~подав до\~суду пояснення\~на позовну\~заяву,\~в яких\~він проти\~задоволення позову\~заперечує,\~вважає,\~що позивачем\~не підтверджено\~надання кредиту,\~додані до\~матеріалів справи\~документи не\~є належними\~та допустимими\~доказами,\~оскільки на\~таких відсутній\~особистий підпис\~відповідача.\~Також вважає,\~що неможливим\~проведення перевірки\~чи виникла вказана позивачем заборгованість саме внаслідок порушення відповідачем умов відповідного кредитного договору, також неможливо встановити, які саме умови цього договору відповідачем порушені. Крім того, вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності, тому просить при розгляді даної справи застосувати наслідки пропуску такої. 10.11.2024 та 21.11.2024 представником позивача скеровано до суду аналогічні за змістом додаткові пояснення, в яких представник позивача не погоджується з правовою позицією, яка викладена у письмових поясненнях відповідача, та надає обгрунтування заявлених позовних вимог, аналогічні змісту позовної заяви. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Відповідно до ст.ст.526,615 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору. Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За змістом норми ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 3 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. За правилами ст.ст. 1050,1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Судовим розглядом\~встановлено,\~що 12.12.2019\~на підставі\~Анкети-заяви\~відповідача,\~останньому надано кредит\~у вигляді\~встановленого кредитного\~ліміту на\~платіжну картку. Поставивши свій\~підпис в\~Анкеті-заяві\~відповідач підтвердив\~свою згоду\~на те,\~що така\~разом з\~Умовами,\~Тарифами,\~Таблицею обчислення\~вартості кредиту\~та Паспортом\~споживчого кредиту\~складає між\~ним та\~банком договір\~про надання\~банківських послуг. Відповідач, приєднавшись до договору погодився зі всіма його умовами (а.с.10-28). До кредитного договору позивач надав витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи, Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів. Однак своїх зобов`язань відповідно до умов кредитного договору відповідач не виконує, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 26.03.2024 становить 101995 грн. 88 коп. та складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (за тілом кредиту). Відтак,\~укладення договору\~у запропонованій\~відповідачу формі\~відповідає вимогам\~чинногозаконодавства України і без власного волевиявлення відповідача підписання такого договору є неможливим. Факт отримання грошових коштів відповідачем на його відповідний картковий рахунок не заперечується самим відповідачем, також факт користування кредитним коштами підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості (а.с.6-9). Як вбачається з досліджених доказів, умови договору відповідачем належним чином не виконані, передбачені договором кредиту заборгованості не погашені. З врахуванням наведених мотивів суд приходить до висновку про те, що зазначені відповідачем у поясненнях на позовну заяву посилання на те, що додані до матеріалів справи документи не є належними та допустимими доказами, оскільки на таких відсутній особистий підпис відповідача та на те, що неможливо перевірити чи виникла вказана позивачем заборгованість саме внаслідок порушення відповідачем умов відповідного кредитного договору, також неможливо встановити, які саме умови цього договору відповідачем порушені не заслуговують на увагу суду та спростовані наведеними вище доказами. Щодо посилання відповідача на те, що позивач звернувся до суду з даним позовом після спливу позовної давності, що є підставою для відмови у позові, суд звертає увагу на те, що згідно вимог ст. 259 ЦК України позовна давність встановлена законом, може бути збільшена за домомленістю сторін. Згідно пп.9.3,п.9 розділу 1 Умов і правил обслуговування, в редакції яка діяла станом на момент підписання Анкети заяви та укладення договору термін позовної давності щодо вимог банку з повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів, витрат банку складає 30 років, тобто при укладанні договору кредиту сторони погодили строк позовної давності щодо зобов`язань, які виникли у відповідача перед позивачем складає 30 років, тому застосування наслідків спливу позовної давності у даній справі не підлягають. Суд ухвалюючи рішення також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів сторін), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29). Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, астаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, інші доводи, зазначені сторонами у заявах по суті справи, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування. Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та стягнути з відповідача в користь позивача вищевказану заборгованість. Задовольняючи позов, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім і документально підтверджені (а.с.37) судові витрати, що становлять 3028 грн. судового збору.

Outcome: approved