Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-27 00:00:00

У жовтні 2025 року представник ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» Бондар В.О. звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом про стягнення з [PERSON] матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 87 968 грн 20 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 16.07.2022 року о 13:50 год. на а/д Н02, 378 км. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Intercargo Truck, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля RENAULT KANGOO, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль Intercargo Truck, цивільно-правова відповідальність якого застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» за договором добровільного страхування наземного транспорту № bm21507Га2к5 від 09.03.2022. Згідно відповіді від НПУ № 3022199632087256 про ДТП та постанови Сквирського районного суду Київської області від 04.08.2022 року по справі № 376/1271/22, дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм [PERSON] пункту 10.3 ПДР України. Страхувальник звернувся до позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № ARX3335518 від 25.08.2022, страхового акту № ARX3341833 від 15.09.2022 року та умов Договору страхування № bm21507Га2к5 від 09.03.2022 року, розмір страхового відшкодування склав 216 468,20 грн., яке було сплачено страховиком згідно платіжних доручень № 910812 від 29.08.2022, № 915703 від 16.09.2022. Представник позивача зауважує, що страховиком не виплачено 3330,00 грн, згідно п. 2 "заміна чашок 2шт" в рахунку № 876 від 01.08.2022. Страхове відшкодування було розраховано та сплачено відповідно до рахунку СТО, що надало послуги з відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, що є достатніми доказами фактично здійснених позивачем витрат по виплаті страхового відшкодування, які виникли внаслідок ДТП. Представник позивача посилаючись на п. 1 статті 1191 ЦК України, вказує, що до ПрАТ «СК «АРКС» у порядку регресу перейшло право вимоги на отримання від [PERSON] компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля Intercargo Truck- ТОВ «Люстдорф». На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб була застрахована в АТ СГ «ТАС» згідно полісу № АТ1767761, яким встановлено ліміт відповідальності в розмірі 130 000,00 грн., франшиза - 1 500,00 грн. 07.11.2022 позивач звернувся до АТ СГ «ТАС» із заявою про виплату страхового відшкодування. 24.01.2023 AT СГ «ТАС» було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 128 500,00 грн. Представник позивача, посилаючись на ст. 1194 ЦК України, просить стягнути з відповідача різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у розмірі 87 968,20 грн (216 468,20 грн. - 128 500,00 грн). Процесуальні дії та рішення у справі. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області своєю ухвалою від 04.11.2024 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі в порядку спрощеного провадження, призначив справу до розгляду (а.с. 59). Позивач в судове засідання свого представника не направив, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, 17.01.2025 представник позивача Бондар В.О. через систему «Електронний суд» подала клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримали, проти заочного розгляду справи не заперечили. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, про дату та місце розгляду даної справи була повідомлена належним чином, жодних клопотань чи заперечень суду не подала, та відповідно до положень ч.11 ст.128, 130 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлена належно про розгляд справи. На підставі ст. 280 ЦПК України, з урахуванням позиції позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що 16.07.2022, [PERSON] , близько 13 години 50 хвилин, на а/д Н02, 378 км., керуючи транспортним засобом, автомобілем Renault Kangoо д.н.з. [NUMBER] , під час виконання маневру розвороту не впевнилась в його безпечності, в ході чого відбулося зіткнення з автомобілем Intercargo Truck д.н.з. [NUMBER] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим допустила порушення п. 10.3 Правил дорожнього руху. Постановою Сквирського районного суду Київської області від 04 серпня 2022 року по справі № 367/1271/22 [PERSON] визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн (а.с.12). Постанова набрала законної сили 15.08.2022. Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 22.07.2024 виправлено описку у постанові суду від 04 серпня 2022 року, вказано вірно марку та номер автомобіля «Intercargo Truck д.н.з. [NUMBER] » (а.с. 13). Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Встановлено, що власником транспортного засобу «Intercargo Truck», д.н.з. [NUMBER] є ТОВ «Люстдорф», що стверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с. 40). Встановлено, що 09.03.2022 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» та ФІРМА «ЛЮСТДОРФ» у формі ТОВ, було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № bm21507Га2к5, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб «Intercargo Truck», д.н.з. [NUMBER] , що стверджується додатком № 2 «Перелік ТЗ, які приймаються до страхування» (п. 10). Відповідно до п. 25.11 Договору страхування № bm21507Га2к5 від 09.03.2022 року при пошкодженні ТЗ розмір страхового відшкодування дорівнює розміру збитків, визначених в кошторисі збитків, за вирахуванням франшизи (а.с.26-32). Страховиком здійснено розрахунок страхового відшкодування, згідно страхового акту № ARX3335518 від 25.08.2022 року, складеного АТ «Страхова компанія «АРКС» (попередня назва СК «АХА Страхування»), розмір страхового відшкодування становить 200 423,52 грн. (а.с. 14) та страхового акту № ARX3341833 від 15.09.2022 року (а.с. 15) розмір страхового відшкодування склав 16 044,68 грн, що разом складає суму 216 468,20 грн. Вказаний розмір страхового відшкодування було перераховано на розрахунковий рахунок СТО ПрАТ «АТП «Атлант», що підтверджується платіжними дорученнями № 910812 від 29.08.2022 на суму 200 423,52 грн, № 915703 від 16.09.2022 року на суму 16 044,68 грн (а.с. 10) Згідно полісу АТ001767761, транспортний засіб «Renault Kangoо», д.н.з. [NUMBER] , застрахований в АТ «СГ «ТАС» (а.с. 41), ліміт страхового відшкодування за шкоду майну становить 130 000,00 грн, франшиза - 1500,00 грн. Встановлено, що АТ «СГ «ТАС» здійснило перерахування коштів АТ «СК «АРКС» в розмірі 128 500,00 грн., тобто в розмірі ліміту страхового відшкодування (130 000,00 - 1 500,00), що підтверджується платіжним дорученням № 313608 від 24 січня 2023 року (а.с. 43). Позиція суду та оцінка аргументів сторін. Відповідно до ч.1, ч.2, ч.5 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо-і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. За загальним правилом обов`язок відшкодувати завдану шкоду джерелом підвищеної небезпеки покладається на володільця джерела. Разом з тим метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ч.16, ч.17 ст. 9 ЗУ «Про страхування» страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. У разі коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого предмета договору страхування, страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування. Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводяться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта, що складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, визначеній страховиком (ч.1 ст. 25 ЗУ «Про страхування»). Згідно зі статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує в установленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно зі ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно ч. 1ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, виплативши на користь власника транспортного засобу ТОВ «Люстдорф», спричинену пошкодженням належного на праві власності автомобіля шкоду в розмірі 216 468,20 грн., ПрАТ «СК «АРКС» набуло право вимоги відшкодування понесених збитків, пов`язаних із виплатою страхового відшкодування, Оскільки, АТ «СГ «ТАС» здійснило виплату, в рахунок страхового відшкодування в розмірі 128 500,00 грн., то з відповідача [PERSON] , з вини якої сталася вищевказана ДТП, підлягає стягненню різниця у розмірі 87 968,20 грн (216 468,20 грн. - 128 500,00 грн). На даний час в добровільному порядку відповідачем не компенсовано витрати ПрАТ «СК «АРКС». Відповідач ні в який спосіб не заперечила позовні вимоги, не скористалась своїм правом на подачу відзиву. За умовами ч. 3 ст.12, ч. 1 ст.13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з вказаним позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 3028 грн., а тому на підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі, а саме: сплачений позивачем судовий збір підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Outcome: approved