Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-16 00:00:00

ОПИСОВА ЧАСТИНА І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ 1. 13 червня 2024 року до суду для розгляду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (далі - ТОВ ФК «Фінтраст Україна») згідно якої 28 січня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (далі - ТОВ «Авентус Україна») та [PERSON] було укладено електронний договір №5453364 про надання споживчого кредиту (кредитний договір) за умовами якого на строк 30 днів (до 27 лютого 2022 року) [PERSON] надано кредит в сумі 20000,00 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку [NUMBER] . 18 квітня 2023 року між ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» і ТОВ «Авентус Україна» укладено договір факторингу №18.04/23-Ф за яким для ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» відступлено право грошової вимоги за кредитним договором щодо [PERSON] . Станом на 13 червня 2024 року заборгованість [PERSON] перед позивачем склала 33960,00 грн., з них: сума кредиту - 20000,00 грн., сума процентів за користування кредитом - 13960,00 грн. У зв`язку із зазначеним ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» просить суд стягнути з [PERSON] існуючу суму заборгованості, сплачений судовий збір та витрати на правову допомогу. ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ 2. 13 червня 2024 року до суду надійшла вказана позовна заява. 3. 24 червня 2024 року до суду надійшла відповідь про місце реєстрації відповідача. 4. 25 червня 2024 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження. 5. Судові засідання призначалися на: 18 липня 2024 року, 13 вересня 2024 року, 02 і 24 жовтня 2024 року, 14 листопада 2024 року, 06, 24 і 30 грудня 2024 року, 17 січня 2025 року. 6. 17 грудня 2024 року до суду надійшли відомості згідно ухвали суду від 14 листопада 2024 року про витребування доказів. 7. Під час розгляду справи судом з`ясовано, що 28 серпня 2023 року [PERSON] призваний на військову службу у військову частину [NUMBER] . 02 жовтня 2024 року до суду надійшов лист військової частини [NUMBER] , що солдат [PERSON] з 26 серпня 2024 року перебуває у відрядженні у військовій частині [NUMBER] . 18 жовтня 2024 року надійшов лист військової частини [NUMBER] , що військовослужбовець [PERSON] згідно облікових даних не є військовослужбовцем військової частини [NUMBER] , до військової частини не прибував та до списків особового складу не зараховувався. Судом декілька разів направлялись запити Міністерству оборони України з метою надання суду інформації про те чи дійсно перебуває на військовій службі [PERSON] , в якій саме військовій частині, однак жодної відповіді на адресу суду не надходило. Тобто, на момент розгляду справи достеменно так і не встановлено чи дійсно відповідач [PERSON] перебуває на військовій службі, адже остаточна відповідь про це так і надійшла. 8. Зважаючи на відсутність підтверджуючої інформації про факт перебування станом на момент розгляду справи судом відповідача [PERSON] на військовій службі у конкретній військовій частині, у суду відсутні підстави для зупинення провадження у справі. ІІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ УЧАСНИКІВ СПРАВИ 9. Згідно позовної заяви та заяви представник позивача просить розгляд справи проводити у їх відсутність, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. 10. Відповідач [PERSON] до суду жодного разу не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений неодноразово належним чином згідно з вимогами ст.ст. 128, 130, 131 ЦПК України, причин неприбуття не повідомив, не заявив про розгляд справи у його відсутність, не подав ні відзив на позовну заяву, ні докази на підтвердження чи спростування позиції позивача, яка викладена у позовній заяві. Відповідач [PERSON] отримував текстове повідомлення у додатку «Viber» про призначені судові засідання, однак жодним чином на них не відреагував і будь-яких заяв чи клопотань суду не направляв, не повідомив суду чи дійсно є військовослужбовцем, не надав доказів, що немає боргу. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА ІV. ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА 11. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. В силу ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони (абз. 1 ч. 1). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (абз. 1 ч. 2). Законодавець у п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України визначив, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. В ч. 1 ст. 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1). Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (ч. 2). За змістом ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Як зазначено у ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В ч. 1 ст. 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. В силу ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Як зазначено у ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як зазначено у ч. 1 ст. 1048 ЦК України, норми якої в силу ч. 2 ст. 1054 ЦК України поширюються на кредитні відносини, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. За приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1). Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ч. 2). У ч. 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. В силу ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ч. 1 ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. 12. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (п. 5); електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6). Як зазначено у ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (ч. 1). Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. (ч. 3). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (абз. 1 ч. 12). Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. V. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ 13. Так, 28 січня 2022 року між ТОВ «Авентус Україна» (товариство) та [PERSON] (споживач) укладено договір №5453364 про надання споживчого кредиту за змістом якого товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором (п. 1.2). Сума кредиту складає 20000,00 грн. (п. 1.3). Строк кредиту - 30 днів (п. 1.4). Кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки [NUMBER] або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем товариству з метою отримання кредиту (п. 2.1). Договір підписано [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором М673254 о 13 год. 34 хв. 29 с. 28 січня 2022 року. Договором детально регламентовано права та обов`язки сторін. Додатком №1 до договору №5453364 про надання споживчого кредиту є таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит за змістом якого сума кредиту за договором / сума погашення суми кредиту - 20000,00 грн., проценти за користування кредитом - 5700,00 грн., загальна вартість кредиту (за період 28 січня 2022 року - 27 лютого 2022 року ) - 25700,00 грн. 28 лютого 2022 року ТОВ «Авентус Україна» направляло [PERSON] повідомлення про необхідність сплати заборгованості, яка становить 25320,00 грн. Згідно картки обліку договору (розрахунок заборгованості) за договором №5453364 від 28 січня 2022 року, яка сформована ТОВ «Авентус Україна», позичальник - [PERSON] , у період з 28 січня 2022 року по 17 квітня 2023 року [PERSON] здійснено сплату коштів у розмірі 2000,00 грн., основний борг становить - 20000,00 грн., проценти (знижені) - 5320,00 грн., проценти (стандартні) - 10640,00 грн., загальна заборгованість становить - 33960,00 грн. 14. 18 квітня 2023 року між ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» (фактор) і ТОВ «Авентус Україна» (клієнт) укладено договір факторингу №18.04/23-Ф згідно з яким за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору (п. 1.1). 18 квітня 2023 року сформовано Витяг з реєстру боржників, який є додатком до договору факторингу №18.04/23-Ф від 18 квітня 2023 року, згідно з яким ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» (фактор) набуло право вимоги до боржника ТОВ «Авентус Україна» (клієнт) - [PERSON] (порядковий номер 8821) за кредитним договором №5453364, сума заборгованості за основною сумою боргу - 20000,00 грн., сума заборгованості за відсотками - 13960,00 грн., сума заборгованості за пенею, штрафами - 0,00 грн., сума заборгованості разом - 33960,00 грн., кількість днів прострочення виконання кредитних зобов`язань - 415. 15. 18 квітня 2023 року ТОВ «Авентус Україна» направило на електронну пошту [PERSON] (адреса електронної пошти вказана відповідачем у договорі №5453364 про надання споживчого кредиту від 28 січня 2022 року) повідомлення про відступлення прав вимоги і вказало, що у зв`язку з невиконанням строків виконання зобов`язань за діючим договором про надання кредиту було відступлено право грошової вимоги за договором на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна». 16. 04 травня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Контрактовий дім» повідомило ТОВ «Авентус Україна» про успішність операції: о 13 год. 35 хв. 28 січня 2022 року перераховано кошти в сумі 20000,00 грн. на картковий рахунок [NUMBER] . 17. 17 грудня 2024 року до суду надійшла інформація від АТ КБ «ПриватБанк» згідно якої на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] на яку 28 січня 2022 року здійснено переказ коштів на суму 20000,00 грн. Інформація про платника відсутня. VІ. МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД 18. 28 січня 2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою одноразового ідентифікатора укладено договір про надання споживчого кредиту на підставі якого для [PERSON] надано кредитні кошти в сумі 20000,00 грн., які перераховані на його картку. 19. 18 квітня 2023 року на підставі договору факторингу з ТОВ «Авентус Україна» - ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло право грошової вимоги за кредитним договором до [PERSON] . 20. [PERSON] отримані кредитні кошти лише частково повернув первісному кредитору, а новому кредитору будь-яких платежів не здійснював. 21. Відповідач [PERSON] не надав суду доказів того, що кредитні кошти не отримував, ними не користувався, або що у нього немає заборгованості за вказаним кредитним договором. Відповідачем не заявлено клопотання про призначення у справі експертизи з метою визначення правильності вказаного у позовній заяві розміру заборгованості. 22. За цих обставин суд вважає, що основна сума боргу підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, а саме - 20000,00 грн. 23. Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12, провадження №14-10цс18), від 04 липня 2018 року (справа №310/11534/13-ц, провадження №14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року (справа №202/4494/16-ц, провадження №14-318цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. 24. Із змісту кредитного договору від 28 січня 2022 року випливає, що сума кредиту - 20000,00 грн., строк дії договору становить 30 днів (до 27 лютого 2022 року). Відомості про пролонгацію сторонами договору від 28 січня 2022 року в порядку, визначеному цим договором, в матеріалах справи відсутні. Із картки обліку договору (розрахунок заборгованості), який наданий первісним кредитором ТОВ «Авентус Україна», випливає, що [PERSON] сплатив 2000,00 грн., які були зараховані як оплату процентів, ці кошти сплачені [PERSON] вже поза межами строку кредитування, а саме: 05 і 30 червня 2022 року - по 1000,00 грн. За цих обставин суд вважає, що стягненню з [PERSON] на користь нового кредитора ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» підлягають проценти, які зазначені у додатку №1 до договору, а саме - 5700,00 грн., які визначені сторонами цього договору саме в межах строку кредитування, однак за мінусом сплачених [PERSON] процентів в розмірі 2000,00 грн., тобто на суму 3700,00 грн. 25. Таким чином, з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» підлягає стягненню заборгованість за договором №5453364 про надання споживчого кредиту від 28 січня 2022 року у розмірі 23700,00 грн., з яких: сума кредиту - 20000,00 грн., сума процентів за користування кредитом - 3700,00 грн. VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ 26. На підставі ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України позивач належними і допустимими доказами довів правомірність своїх вимог, водночас відповідач не надав доказів, які спростовують твердження позивача, що є його процесуальним обов`язком, тому позов є обґрунтованим, однак підлягає задоволенню частково з підстав, визначених у мотивувальній частині судового рішення. VІІІ. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ 27. Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1). До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3). Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Як зазначено у ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1). Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 2). 28. Як зазначено у ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. 29. Так, представником позивача подано позовну заяву через систему «Електронний суд», тому сплачено судовий збір за її подання в сумі 2422,40 грн., що відповідає вимогам ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір». 30. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» - адвокатом Городніщевою Є.О. надано: договір про надання правничої допомоги №28/03-2024 від 28 березня 2024 року, який укладений між адвокатом Городніщевою Є.О. і ТОВ «ФК «Фінтраст Україна»; звіт про надання правничої (правової) допомоги згідно договору №28/03-2024 від 28 березня 2024 року за змістом якого адвокат Городніщева Є.О. (адвокат) надала правову допомогу для ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» (клієнт), а клієнт її прийняв, вартість такої становить 10000,00 грн.; рахунок на оплату від 28 травня 2024 року; платіжну інструкцію в національні валюті від 28 травня 2024 року №5170 згідно якої ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» сплатило для адвоката Городніщевої Є.О. 10000,00 грн. 31. Таким чином, ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» підтверджено факт сплати коштів для адвоката за надання правничої (правової) допомоги саме у даній цивільній справі. 32. Однак, у даній справі позовні вимоги підлягають задоволенню частково, тому судовий збір (ч. 1 ст. 141 ЦПК України) та витрати на професійну правничу допомогу (п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України) покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ціна позову становить 33960,00 грн., а позовні вимоги підлягають задоволенню частково на загальну суму 23700,00 грн., тобто на 69,79% (23700,00 / 33960,00 * 100). Отже, з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» слід стягнути судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 8669,59 грн., а саме: 1) судовий збір в розмірі 1690,59 грн. (2422,40 * 69,79 / 100); 2) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6979,00 грн. (10000,00 * 69,79 / 100).

Outcome: partial