Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-29 00:00:00

03 січня 2025 року [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Геріх Н.А., звернулася до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з вищевказаною заявою, в якій просить встановити факт, що свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване у реєстрі №43, на 1/3 частину квартири [ADDRESS] , видане 20 січня 2009 року на ім`я [PERSON] , належить [PERSON] . Заяву обґрунтовує тим, що [INFO] помер чоловік заявника [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS] . 20 січня 2009 року державним нотаріусом Авдіївської державної нотаріальної контори було видано заявнику свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване у реєстрі №43, на 1/3 частину вказаної квартири. В грудні 2024 року заявник звернулася до державного реєстратора для внесення до Державного реєстру речових право на нерухоме майно відомостей про належну їй частку зазначеної квартири, та при перевірці документів було виявлено, що у свідоцтві про право на спадщину за законом від 20 січня 2009 року помилково вказане прізвище заявника « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] ». Виправити вказану помилку та встановити даний факт іншим шляхом неможливо, що унеможливлює реалізацію законних прав щодо реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, у зв`язку з чим заявник, в інтересах якої діє адвокат, звернулася до суду з даною заявою. Ухвалою судді від 03 січня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі за вказаною заявою, вирішено розгляд справи проводити за правилами окремого провадження та призначено судовий розгляд. Заявник [PERSON] та її представник адвокат Геріх Н.А. у судове засідання не з`явилися, остання звернулася до суду з заявою, в якій просила розгляд справи провести без її та заявника участі, заяву підтримує та просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи Авдіївська міська військова адміністрація Покровського району Донецької області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заперечень щодо заявлених вимог від заінтересованої особи не надійшло. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. Суд, врахувавши позиції представника заявника, яка викладена в її заяві про розгляд справи без її та заявника участі, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що 20 січня 2009 року державним нотаріусом Авдіївської державної нотаріальної контори Пономаренко О.О., у спадкові справі №346/2008, видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яке зареєстроване в реєстрі за №43. Як вбачається з вищевказаного свідоцтва, державним нотаріусом посвідчено, на підставі статті 529 ЦК УРСР 1963 року та п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, прийнятого 16 січня 2003 року, спадкоємцем однієї другої (1/2) частки спадкового майна [PERSON] , який помер [INFO] , є його дружина [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ), що мешкає [ADDRESS] . Спадкове майно, на яке указаній частці видано це свідоцтво, складається з однієї третьої (1/3) частини квартири номер сорок два ( [ADDRESS] . Вказана квартира складається з двох кімнат, загальною площею 52,30 кв.м., у тому числі жилою площею 29,90 кв.м. Ця 1/3 частина квартири належала на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого житлово-комунальним господарством Відкритого акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» 12 березня 1996 року, згідно з рішенням від 11 березня 1996 року №54, зареєстрованого Бюро технічної інвентаризації міста Донецька 21 березня 1996 року, номер запису: 5277 в книзі: 51, реєстраційний номер в Реєстрі прав власності на нерухоме майно: 25590324. Інвентаризаційна оцінка 1/3 частини квартири 2619,00 гривень. На підставі статті 1299 Цивільного кодексу України право власності на згадане майно підлягає державній реєстрації. Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку спадкового майна видане [PERSON] (а.с.5-зворот). Відповідно до ст.1299 ЦК України (в редакції, чинній станом на 20 січня 2009 року), якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов`язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 182 цього Кодексу). Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Згідно ч.2 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», речові права на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають, змінюються та припиняються з моменту такої реєстрації. Відповідно до\~ ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Згідно ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч.1-3 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Як вбачається з заяви про встановлення факту, заявник [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Геріх Н.А., стверджує, що у вказаному свідоцтво про право на спадщину за законом, виданого на її ім`я, та паспорті громадянина України, що підтверджує її особу, наявні розбіжності у її прізвище, а саме: у свідоцтві про право на спадщину за законом її прізвище зазначено як « [PERSON] », натомість у паспорті громадянина України, який виданий на її ім`я, прізвище зазначено як « [PERSON] », що позбавляє її об`єктивної можливості здійсненими державну реєстрацію свого права власності у відповідності до вимог чинного законодавства України, а також розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Згідно п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документу, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Згідно ст.76 ЦПК України , доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ч.1 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~ Так, як вбачається з паспорта громадянина України серії [NUMBER] , який виданий Авдіївським МВ УМВС України в Донецькій області 15 червня 2002 року на ім`я заявника, прізвищем останньої є « [PERSON] » (а.с.4-5). Відповідно до довідки №2504 про присвоєння ідентифікаційного номера, яка складена 04 січня 1998 року, [PERSON] одержала ідентифікаційний номер [NUMBER] (а.с.5.) Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] , яка, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, що видане 20 січня 2009 року державним нотаріусом Авдіївської державної нотаріальної контори Пономаренко О.О. та зареєстроване в реєстрі за №43, є власником 1/2 частини зазначеного у цьому свідоцтві нерухомого майна, та заявник [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] , є однією і тією ж особою, та розбіжності у вищевказаному свідоцтві про право на спадщину за законом і документі, що посвідчує її особу, а саме у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , який виданий Авдіївським МВ УМВС України в Донецькій області 15 червня 2002 року, виникли внаслідок допущення державним нотаріусом помилки у свідоцтві про право на спадщину за законом. Згідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року №309, на території Авдіївської міської територіальної громади Покровського району Донецької області активні бойові дії велися з 24 лютого 2022 року по 28 лютого 2024 року та дана територія з 29 лютого 2024 року є окупованою. Оскільки м. Авдіївка Покровського району Донецької області, на території якого розташована Авдіївська державна нотаріальна контора, є окупованою території, заявник не має можливості виправити вищевказану описку у свідоцтві про право на спадщину за законом шляхом звернення до зазначеної нотаріальної контори. Згідно листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності їм правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги, що у зв`язку з розбіжністю у написанні прізвища заявника в документі, який підтверджує її право власності на вищевказану частину спадкового майна, та в документі, що посвідчує її особу, остання позбавлена об`єктивної можливості здійснити державну реєстрацію свого права власності та розпорядитися власним майном, та враховуючи відсутність можливості у заявника виправити вищевказану розбіжність у інший спосіб, окрім як у судовому порядку, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. Під час розгляду справи судом не встановлено існування спору про право та можливих порушень прав та інтересів третіх осіб внаслідок встановлення факту належності правовстановлюючого документу заявнику. Враховуючи викладене,

Outcome: approved