Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-27 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У серпні\~2024\~року до\~суду надійшла\~позовна заява\~ТОВ «ФК\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів». В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 16 вересня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір № 7956810, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 17 000 грн., строком на 113 днів, тобто до 07.01.2024, зі сплатою процентів за користування кредитом у визначеному договором розмірі. Вказаний кредитний договір укладено в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі ТОВ «Мілоан». 29 січня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 29012024, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження ТОВ «Мілоан» (ціна продажу), а ТОВ «Мілоан» відступити факторові право грошової вимоги , строк виконання зобов`язань з якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Так, на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» відступлено право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 7956810 від 16 вересня 2023 року у загальному розмірі 36\~036,71 грн., з яких: 9\~181,25 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 26\~855,46 грн. сума заборгованості за відсотками. Таким чином, посилаючись на невиконання [PERSON] умов зазначеного вище кредитного договору, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просить стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 36 036,71 грн., а також стягнути із [PERSON] понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028 грн. Заперечення відповідача 01 жовтня 2024 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», в якому остання заперечувала проти позову, просила відмовити в його задоволенні у повному обсязі. В обґрунтування заперечень посилалася на те, що про відступлення прав вимоги на користь позивача відповідача не було повідомлено у встановленому законом порядку. Крім того, позивачем не надано доказів перерахування суми кредиту у розмірі 17 000 грн. на рахунок відповідача. Звертала увагу суду на те, що позивачем не надано пояснень щодо нарахування заборгованості за відсотками, тому вважає, що заявлений позивачем розмір відсотків не ґрунтується на умовах договору. Також [PERSON] вважає, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не надано до суду первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредиту та його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки), а наданий розрахунок заборгованості є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача, тому правові підстави для стягнення заборгованості із [PERSON] відсутні. Крім того, відповідач звертає увагу суду на те, що заявлений розмір відсотків за договором значно перевищує розмір заборгованості за тілом кредиту, що згідно Закону України «Про захист прав споживачів» є несправедливим. У зв`язку з вищевикладеним, [PERSON] просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Заяви, інші процесуальні дії у справі Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 серпня 2024 року відкрито провадження в справі, розгляд справи ухвалено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. У судове засідання представник позивача не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. У прохальній частині позовної заяви зазначене прохання розглядати справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення в справі не заперечував та просив заявлені вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явилася, повідомлялася належним чином. Подала відзив на позов, в якому заперечувала проти заявлених вимог та просила відмовити в їх задоволенні у повному обсязі. Також подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Обставини справи, що встановлені судом Судом встановлено, що 16 вересня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит № 7956810, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 17 000 грн., строком на 113 днів, тобто з 16.09.2023 до 07.01.2024, зі сплатою процентів за користування кредитом у визначеному договором розмірі. Вищевказаний кредитний договір укладено сторонами в електронному вигляді в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі ТОВ «Мілоан». Відповідно до платіжного доручення № 110234592 від 16 вересня 2023 року відповідачу [PERSON] перерахована сума кредиту у розмірі 17\~000 грн. Вказані обставини також підтверджуються наявною в матеріалах справи Відомістю ТОВ «Мілоан» про щоденні нарахування та погашення. Згідно п. 1.3.1 пільговий період складає 23 дні, що настає з дати видачі кредиту та завершується 09.10.2023. Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 07.01.2024 (п. 1.3.2 договору). Відповідно до п. 1.5.1 договору, комісія за надання кредиту становить 1\~700 грн. За змістом п. 1.5.2 договору проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 4\~887,50 грн., які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом пільгового періоду. Відповідно до п. 1.5.3 договору проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 45 900,00 грн., які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. У Додатком № 1 до вищевказаного договору позики Графіків платежів за договором про споживчий кредит № 7956810 від 16.09.2023, що невід`ємною частиною договору, сторони визначили порядок повернення кредиту та відсотків за договором, а також загальну вартість кредиту у розмірі 69\~487,50 грн. З матеріалів справи видно, що 29 січня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 29012024, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження ТОВ «Мілоан» (ціна продажу), а ТОВ «Мілоан» відступити факторові право грошової вимоги , строк виконання зобов`язань з якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Згідно Витягу з Реєстру боржників (Додаток № 1 до договору факторингу), ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до боржника [PERSON] за договором № 7956810 від 16 вересня 2023 року у загальному розмірі 36\~036,71 грн., з яких: 9\~181,25 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 26\~855,46 грн. сума заборгованості за відсотками. З Відомості ТОВ «Мілоан» про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором № 7956810 видно, що [PERSON] періодично здійснювала погашення кредиту, зокрема, востаннє 21.09.2023. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач [PERSON] належним чином договірні зобов`язання не виконала, внаслідок чого в неї станом на 30.06.2024 утворилася заборгованість у загальному розмірі 36\~036,71 грн., що складається із: 9\~181,25 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 26\~855,46 грн. сума заборгованості за відсотками. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини Відповідно до пункту першого частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно із частинами першою і другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ст. ст. 1046-1053 Кодексу, якщо інше не встановлено параграфом 2 Глави 71 і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 вказаного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. ч. 4, 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями ст. 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей вищевказаного договору, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного цифрового підпису позичальника лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] уклала вищезазначений договір, за умовами якого відповідач отримала грошові кошти шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок, зазначений у договорі. Вказаний договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільний телефону відповідача. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» вищевказаний Договір про споживчий кредит № 7956810 від 16\~вересня 2023\~року прирівнюються до укладених у письмовій формі. За приписами статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). У частині першій статті 1048 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно частини першої статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За правилами ч. 1 ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату у будь-який передбачений договором спосіб, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Так, з наявних в матеріалах справи доказів видно, що відповідач [PERSON] належним чином договірні зобов`язання за наведеним вище договором про споживчий кредит не виконує, внаслідок чого утворилася заборгованість. Аргументи відповідача щодо ненадання позивачем належних доказів на підтвердження перерахування ТОВ «Мілоан» суми кредиту у розмірі 17 000 грн. на рахунок відповідача, суд вважає їх недоведеними, оскільки матеріалами справи, а саме платіжним дорученням № 110234592 від 16 вересня 2023 року та Відомістю ТОВ «Мілоан» про щоденні нарахування та погашення, вказане твердження спростовано. Щодо тверджень відповідача [PERSON] стосовно неповідомлення позивачем про укладення договору факторингу та відступлення на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прав вимоги до останньої, то суд вважає їх необґрунтованими. Так, зокрема, у постанові від 06 лютого 2018 року у справі № 278/1679/13-ц Верховний Суд дійшов висновку, що факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань. Доказів на підтвердження того, що відповідач погашала заборгованість на користь первісного кредитора, оскільки не була обізнана про уступку прав вимоги, й відповідно борг за договором відсутній, суду не надано. \~ \~ \~ \~Стосовно посилань відповідача щодо розміру нарахованих відсотків, який перевищує розмір заборгованості за тілом кредиту, то суд, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, вважає заявлений позивачем розмір відсотків таким, що відповідає умовам договору, останні нараховано в межах строку кредитування. \~ \~ \~ \~Крім того, в обґрунтування аргументів щодо значного розміру відсотків за договором, відповідач посилається на положення ст. 549, 551 ЦК України, які регламентують поняття неустойки та правові підстави для її зменшення, тобто в даному випадку застосуванню не підлягають. Таким чином, дослідивши всі наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення, стягненню із [PERSON] підлягає заборгованість за Договором про споживчий кредит № 7956810 від 16 вересня 2023 року у загальному розмірі 36\~036,71 грн. Щодо судових витрат Із матеріалів справи вбачається, що при подачі даного позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3 028 грн. 00 коп., що підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № 75548 від 26 липня 2024 року. У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, стягненню із відповідача на користь позивача підлягають судові витрати у розмірі 3 028 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: approved