Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-21 00:00:00

Керівник Ковельської окружної прокуратури звернувся до суду з даним позовом, який обґрунтовано тим, що Ковельською окружною прокуратурою Волинської області, при виконанні повноважень, визначених ст. 131-1 Конституції України та ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», встановлено порушення інтересів держави під час використання земель комунальної форми власності. Так, відповідно до п. 2 рішення Ковельської міської ради № 8/27 від 31.03.2016 року надано згоду на поновлення договору оренди землі для городництва [PERSON] , яка проживає по [ADDRESS] , на земельну ділянку з кадастровим номером 0710400000:09:003:0023, площею 1200 кв.м., по [ADDRESS] терміном на 5 років. В подальшому, на підставі вказаного рішення, між [PERSON] з однієї сторони та Ковельською міською радою з іншої, 15.04.2016 року укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 1200 кв.м., яка розміщена за адресою: [ADDRESS] , строком на 5 років, тобто до 31.03.2021 року включно. Згідно п.14 вказаного договору цільове призначення земельної ділянки - для городництва. Згідно відомостей з Державного земельного кадастру, земельна ділянка з кадастровим номером 0710400000:09:003:0023, площею 1200 кв.м., сформована як об`єкт цивільних прав 10.10.2011 року та перебуває у комунальній власності. Таким чином, рішення Ковельської міської ради №8/27 від 31.03.2016 року є первинним документом на підставі якого виникли договірні відносини між [PERSON] та Ковельською міською радою, що підтверджується державною реєстрацією відповідного речового права. В подальшому, рішенням Ковельської міської ради №9/117 від 24.06.2021 року надано згоду на поновлення вищезазначеного договору оренди на цих же умовах та 13.07.2021 року між [PERSON] та Ковельською міською радою укладено додаткову угоду до договору оренди. Згідно вищезазначеної додаткової угоди, договір оренди №1/65 від 15.04.2016 року укладено терміном на 5 років, до 24.05.2026 року. Крім цього, відповідно до розрахунку орендної плати на 2021 рік, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 1858,57 грн., а орендна плата 223,03 грн. в рік. Однак, шляхом опрацювання відомостей про геопросторове розміщення земельної ділянки з кадастровим номером 0710400000:09:003:0023 за даними офіційного веб-порталу Національної кадастрової системи «Державний земельний кадастр» та згідно Генерального плану міста Ковель, затвердженого рішенням Ковельської міської ради №21/48 від 23.03.2017 року, встановлено, що формування вказаної земельної ділянки здійснено всупереч зазначеної містобудівної документації у межах території житлової та садибної забудови. Враховуючи наведене, визначення цільового призначення земельної ділянки з кадастровим номером 0710400000:09:003:0023 - для ведення городництва, надання її в оренду для ведення городництва, не відповідає Генеральному плану міста Ковель. Покликаючись на вказані обставини, позивач просив суд визнати незаконним та скасувати пункт 2 рішення Ковельської міської ради № 8/27 від 31.03.2016 року «Про поновлення договорів оренди для городництва»; визнати незаконним та скасувати рішення Ковельської міської ради №9/117 від 24.06.2021 року «Про реалізацію переважного права на укладання (поновлення) договору оренди землі для городництва на новий строк [PERSON] »; визнати недійсним договір №1/65 від 15.04.2016 року оренди земельної ділянки з кадастровим номером 0710400000:09:003:0023, укладений між Ковельською міською радою та [PERSON] , з урахуванням додаткової угоди від 13.07.2021 року; скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 0710400000:09:003:0023 в Державному земельному кадастрі; скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права оренди [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 0710400000:09:003:0023 площею 1200 кв.м.; скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності Ковельської міської ради на земельну ділянку з кадастровим номером 0710400000:09:003:0023 площею 1200 кв.м.; зобов`язати [PERSON] повернути Ковельській територіальній громаді в особі Ковельської міської ради земельну ділянку з кадастровим номером 0710400000:09:003:0023, площею 1200 кв.м.; стягнути з відповідачів на користь Волинської обласної прокуратури понесені витрати на сплату судового збору в сумі 16956,80 грн. Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 04.09.2024 року відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім цього, відповідачам визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Представник відповідача - Ковельської міської ради Ваврищук А.А. подав відзив на пред`явлений позов, з якого вбачається, що відповідач позовні вимоги не визнає та просить відмовити в задоволенні позову. Зокрема зазначає, що рішенням Ковельської міської ради від 28.04.2011 року № 9/10 «Про надання та відмову у наданні громадянам в оренду земельних ділянок, поновлення договорів оренди землі», [PERSON] надано в оренду для городництва земельну ділянку, без зміни цільового призначення, площею 1200 кв.м. по [ADDRESS] , терміном на 5 років. 17.06.2011 року між Ковельською міською радою та [PERSON] , на підставі вищезгаданого рішення ради, було укладено договір оренди землі № 11/85 на 5 років до 28.04.2016 року. Підпунктом 2 пункту 1 рішення Ковельської міської ради від 31.06.2016 року № 8/27 «Про поновлення договорів оренди землі для городництва», [PERSON] надано згоду на поновлення договору оренди землі для городництва на земельну ділянку № 0710400000:09:003:0023 терміном на 5 років. На підставі вказаного рішення між [PERSON] та Ковельською міською радою 15.04.2016 року укладено договір оренди №1/65 земельної ділянки загальною площею 1200 кв.м., яка розміщена за адресою: [ADDRESS] , строком на 5 років, тобто до 31.03.2021 року включно. Рішенням Ковельської міської ради від 24.06.2021 року № 9/117 «Про реалізацію переважного права на укладання (поновлення) договору оренди землі для городництва на новий строк [PERSON] » надано згоду на реалізацію переважного права на укладання (поновлення) договору оренди землі для городництва на земельну ділянку № 0710400000:09:003:0023 терміном на 5 років та 13.07.2021 року укладено додаткову угоду до договору оренди землі № 1/65 від 15.04.2016 року. Таким чином, первинним документом, на підставі якого виникли договірні відносини між [PERSON] та Ковельською міською радою є рішення Ковельської міської ради від 28.04.2011 року № 9/10 «Про надання та відмову у наданні громадянам в оренду земельних ділянок, поновлення договорів оренди землі». Згідно відомостей з Державного земельного кадастру, земельна ділянка з кадастровим номером 0710400000:09:003:0023, площею 1200 кв.м., сформована як об`єкт цивільних прав 10.10.2011 року, з цільовим призначенням для городництва. Реєстрацію земельної ділянки здійснював Відділ Держкомзему у м. Ковелі Волинської області. Враховуючи, що земельна ділянка сформована з цільовим призначенням для городництва, Ковельська міська рада, надаючи її в оренду за цільовим призначенням, діяла в межах норм законодавства. Крім цього, первинним документом на підставі якого виникли договірні відносини між [PERSON] та Ковельською міською радою, є рішення Ковельської міської ради від 28.04.2011 року № 9/10 «Про надання та відмову у наданні громадянам в оренду земельних ділянок, поновлення договорів оренди землі». Позовних вимог щодо визнання частково недійсним даного рішення Ковельської окружною прокуратурою не заявлено. Оскільки,державну реєстрацію земельної ділянки № 0710400000:09:003:0023 у зв`язку з порушенням порядку встановлення її цільового призначення, не скасовано, а тому відсутні підстави для визнання договору оренди землі недійсним. Крім цього, представник відповідача вказує, що відповідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, яка долучена до позовної заяви, на той час реєстрацію земельної ділянки здійснював Відділ Держкомзему у м. Ковелі Волинської області. Ковельська міська рада, враховуючи вищенаведене, вважає, що за заявленими вимогами повинен відповідати інший суб`єкт владних повноважень, а саме - правонаступник відділу Держкомзему у м. Ковелі Волинської області - Головне управління Держгеокадастру у Волинській області. Крім цього, представник відповідача вказує на те, що при реєстрації спірної земельної ділянки не відбувалась зміна її цільового призначення, відповідна реєстрація здійснювалась вперше, і, відповідно, цільове призначення встановлювалось також вперше. Також, твердження позивача про те, що протиправна зміна цільового призначення земельної ділянки, яка згідно Генерального плану населеного пункту могла надаватись лише під забудову, свідчить про порушення інтересів держави, оскільки це зачіпає інтереси невизначеного кола осіб, а також «суспільні інтереси» територіальної громади, не відповідає дійсності, оскільки ніхто не забороняє та не забороняв звертатись до органу місцевого самоврядування для надання спірної земельної ділянки під забудову, тим самим припинивши договірні відносини по оренді землі та, в разі необхідності, змінити її цільове призначення. Також представник\~відповідача вказує\~на те,\~що спірні правовідносини виникли між Ковельською міською радою та [PERSON] на підставі рішення Ковельської міської ради від 28.04.2011 року № 9/10 «Про надання та відмову у наданні громадянам в оренду земельних ділянок, поновлення договорів оренди землі», а тому перебіг строку позовної давності починається з моменту його прийняття, або ж з моменту державної реєстрації договору оренди землі, а тому сплив позовної давності, про застосування якої було заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у задоволені позову. На підставі викладеного, представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] відзив на пред`явлений позов не подала. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з`ясувавши обставини справи та дослідивши наявні серед матеріалів справи докази, прийшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення даного позову, виходячи з таких міркувань. Згідно відомостей з Державного земельного кадастру, земельна ділянка з кадастровим номером 0710400000:09:003:0023, площею 1200 кв.м., сформована як об`єкт цивільних прав 10.10.2011 року та перебуває у комунальній власності. Так, судом встановлено, що рішенням Ковельської міської ради від 28.04.2011 року № 9/10 «Про надання та відмову у наданні громадянам в оренду земельних ділянок, поновлення договорів оренди землі», [PERSON] надано в оренду для городництва земельну ділянку, без зміни цільового призначення, площею 1200 кв.м., по [ADDRESS] , терміном на 5 років. 17.06.2011 року між Ковельською міською радою та [PERSON] , на підставі вищезгаданого рішення ради, було укладено договір оренди землі № 11/85 на 5 років до 28.04.2016 року. Підпунктом 2 пункту 1 рішення Ковельської міської ради від 31.06.2016 року № 8/27 «Про поновлення договорів оренди землі для городництва», [PERSON] надано згоду на поновлення договору оренди землі для городництва на земельну ділянку № 0710400000:09:003:0023 терміном на 5 років. На підставі вказаного рішення між [PERSON] та Ковельською міською радою 15.04.2016 року укладено договір оренди № 1/65 земельної ділянки загальною площею 1200 кв.м., яка розміщена за адресою: [ADDRESS] , строком на 5 років, тобто до 31.03.2021 включно. Рішенням Ковельської міської ради від 24.06.2021 року № 9/117 «Про реалізацію переважного права на укладання (поновлення) договору оренди землі для городництва на новий строк [PERSON] » надано згоду на реалізацію переважного права на укладання (поновлення) договору оренди землі для городництва на земельну ділянку № 0710400000:09:003:0023 терміном на 5 років та 13.07.2021 року укладено додаткову угоду до договору оренди землі №1/65 від 15.04.2016 року. Згідно вищезазначеної додаткової угоди, договір оренди №1/65 від 15.04.2016 року укладено терміном на 5 років, до 24.05.2026 року. Відповідно до ч. 2\~ст. 19 Конституції України,\~органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Згідно ст. 83 Земельного кодексу України, землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності. Відповідно до ч. 2\~ст. 116 Земельного кодексу України,\~набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Згідно із п. 1 ст.\~10, п. 5 ст.\~16\~та ст.\~60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»,\~ради представляють інтереси територіальної громади та здійснюють повноваження власника майна. Відповідно до положень ч. 2 ст. 18 Земельного кодексу України, категорії земель України мають особливий правовий режим. Згідно ст. 38 Земельного кодексу України, до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об`єктів загального користування. Відповідно до ст. 39 Земельного кодексу України, використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм. Згідно ч. 3 ст. 22 Земельного кодексу України, землі сільськогосподарського\~призначення передаються\~у власність\~та надаються\~у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства. Відповідно до повідомлень Ковельської міської ради № 4037/3.34/2-24 від 12.06.2024 року та № 4365/3.34/2-24 від 02.07.2024 року, земельна ділянка з кадастровим номером 0710400000:09:003:0023, розміщена по [ADDRESS] , за функціональним призначенням належить до земель садибної житлової забудови. Наведене підтверджується також і викопіюванням з генерального плану міста Ковеля. Крім цього, відповідно до вищезазначених листів Ковельської міської ради, зміни до генерального плану міста Ковель в частині зміни функціонального призначення території, на якій розташована вищезазначена земельна ділянка, не вносилися. З врахуванням наведеного, спірна земельна ділянка може бути надана для містобудівних потреб, а не для сільськогосподарських, оскільки це суперечить генеральному плану м. Ковеля. Враховуючи наведене, надання [PERSON] земельної ділянки площею 1200 кв.м. по [ADDRESS] , кадастровий номер 0710400000:09:003:0023, для ведення городництва за рішенням Ковельської міської ради, суперечить принципу цільового використання земель, відтак п. 2 рішення № 8/27 від 31.03.2016 є таким, що прийнятий всупереч нормам земельного законодавства. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»,\~визначено термін «генеральний план населеного пункту», це зокрема містобудівна документація, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту. У той же час «містобудівна документація» це затверджені текстові та графічні матеріали з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій. Згідно ст. 21 Земельного кодексу України, порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для: а) визнання недійсними рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам; б) визнання недійсними угод щодо земельних ділянок; в) відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною. Відповідно до ст. 393 ЦК України, правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. У разі неможливості відновлення попереднього становища власник має право на відшкодування майнової та моральної шкоди. Згідно ст. 155 Земельного кодексу України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Відповідно до ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності\~ Конституції\~або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Таким чином, пункт 2 рішення Ковельської міської ради № 8/27 від 31.03.2016 року та рішення № 9/117 від 24.06.2021 року підлягають визнанню незаконними та скасуванню в порядку, визначеному ст. ст. 16, 21, 393 ЦК України та ст.ст. 152, 155 ЗК України. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі № 359/5535/18 від 17.07.2024. Відповідно до ст. 236 ЦК України, правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Якщо за недійсним правочином права та обов`язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється. Враховуючи викладене, вказаний договір оренди земельної ділянки №1/65 від 15.04.2016 року, який укладено між Ковельською міською радою та [PERSON] за результатами прийняття рішення №8/27 від 31.03.2016 року всупереч вимогам земельного та містобудівного законодавства, підлягає визнанню недійсним з урахуванням вищевказаних норм законодавства та невідповідності вимогам ЗК України, як похідної вимоги від первісної. Згідно ст. 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр», державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про Державний земельний кадастр», основними принципами, на яких базується Державний земельний кадастр, є зокрема, принципи об`єктивності, достовірності та повноти відомостей у Державному земельному кадастрі. Згідно ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ч. 10\~ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр»,\~державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Оскільки цільове призначення спірної земельної ділянки не відповідає вимогам Генерального плану міста Ковеля, тобто порушено порядок встановлення та зміни цільового призначення землі, наявні підстави для скасування державної реєстрації спірної ділянки у Державному земельному кадастрі. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до п. 1, 2, 3 ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому\~пунктом 1\~частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. Поряд з цим, згідно п. 3 ч.1\~ст. 346 ЦК України,\~право власності припиняється у разі припинення права власності на майно, яке за\~законом\~не може належати цій особі. Оскільки державна реєстрація речових прав на нерухоме майно є офіційним визнанням і підтвердженням державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, відповідний запис формально наділяє відповідача певними юридичними правами щодо земельної ділянки і одночасно позбавляє відповідних прав законного власника - державу в особі територіальної громади. Враховуючи положення\~ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,\~для забезпечення державі реальної та безперешкодної можливості реалізувати усі правомочності власника щодо спірної земельної ділянки, необхідно скасувати рішення про її державну реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Враховуючи, що цільове призначення спірної земельної ділянки не відповідає вимогам Генерального плану міста Ковеля, тобто порушено порядок встановлення та зміни цільового призначення землі, наявні підстави для припинення та скасування усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо спірної земельної ділянки. Відповідно до ст. 34 Закону України «Про оренду землі», у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Таким чином, оскільки пункт 2 рішення Ковельської міської ради №8/27 від 31.03.2016 року «Про поновлення договорів оренди для городництва» та рішення Ковельської міської ради №9/117 від 24.06.2021 року «Про реалізацію переважного права на укладання (поновлення) договору оренди землі для городництва на новий строк [PERSON] », слід визнати незаконним та скасувати, а тому договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 0710400000:09:003:0023 №1/65 від 15.04.2016 року, укладений між Ковельською міською радою та [PERSON] , з урахуванням додаткової угоди від 13.07.2021 року, слід визнати недійсним та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 0710400000:09:003:0023 в Державному земельному кадастрі, скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права оренди [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 0710400000:09:003:0023, площею 1200 кв.м., скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності Ковельської міської ради на земельну ділянку з кадастровим номером 0710400000:09:003:0023 площею 1200 кв.м. та зобов`язати [PERSON] повернути Ковельській територіальній громаді в особі Ковельської міської ради спірну земельну ділянку. Доводи представника відповідача не спростовують зазначених вище висновків суду, а тому відхиляються як безпідставні. Крім цього, оскільки встановлене судом порушення є триваючим, суд не вбачає підстав для застосування строків позовної давності в даному випадку. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідачів на користь позивача понесені і документально підтверджені останнім судові витрати в сумі 16956,80 грн. в рівних частках з кожного.

Outcome: approved