Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить скасувати державну реєстрацію права державної власності на земельну в ділянку за кадастровим номером 7124986500:06:004:0308, площею 1,384 га, з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Софіївської сільської ради Черкаського району Черкаської області, яке виникло на підставі відомостей з ДЗК, серія та номер: 239317, виданий 04.05.2018 року, видавник Державний земельний кадастр, вчиненого державним реєстратором виконавчого комітету Рацівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області Цьопа Б.В. за реєстраційним номером об?єкта нерухомого майна: 1545091071249; визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на спадкове майно у вигляді земельної ділянки за кадастровим номером 7124986500:06:004:0308, площею 1,384 га, з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Софіївської сільської ради Черкаського району Черкаської області після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , яке виникло на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР №076826 від 16.09.2004 року; судові витрати просить покласти на відповідачів. В обґрунтування позову посилалась на те, що [INFO] померла її прабаба [PERSON] , яка була рідною бабою матері позивача [PERSON] та рідною матір`ю діда позивача [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 1,33 га, яка розташована на території Софіївської сільської ради Черкаського району Черкаської області, цільове призначення- для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР №076826 від 16.09.2004. На день смерті [PERSON] проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею зареєстровані та проживали: онука [PERSON] , правнук [PERSON] та правнучка [PERSON] . У померлої [PERSON] спадкоємців першої черги не було, оскільки її рідний син [PERSON] помер, а спадщину після її смерті прийняла мати позивача [PERSON] , як рідна онука, яка подала заяву до нотаріальної контори, де було заведено спадкову справу. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , після смерті якої спадщину прийняла позивач [PERSON] як спадкоємець першої черги за законом, звернувшись до нотаріальної контори із заявою, де було заведено спадкову справу. Однак державний нотаріус Черкаської районного державної нотаріальної контори відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки виявив, що у витязі з Державного земельного кадастру в даних про власника земельної ділянки зазначено Черкаську районну державну адміністрацію, форма власності державна, що не є тотожним правовстановлюючому документу на ім`я [PERSON] . Позивач звернулася за правовою допомогою, було подано адвокатські запити. Так, позивач отримала відповідь ГУ Держгеокадастру у Черкаській області № 202 від 20.06.2028 про те, що кадастровий номер земельної ділянки 7124986501:06:004:0145 площею 1, 3840 га, право на яку згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЧР №076826 зареєстрований 16.09.2004 було змінено на 7124986500:06:004:0308 площа земельної ділянки 1,3840 га. Також позивач отримала відповідь Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 08.05.2024 №29-23-0.2-3302/2-24, згідно якої технічна документація на земельну ділянку з кадастровим номером 7124986500:06:004:0308 у місцевому фонді документації із землеустрою на оцінки земель відсутня. Відповідно до книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку станом на 01.01.2013 наявний запис щодо реєстрації права власності на земельну ділянку площею 1,3300 га, що розташована в адмінмежах Софіївської сільської ради Черкаського району Черкаської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за [PERSON] на підставі Державного акту серії ЯР № 076826 від 16.09.2004. В порядку інформаційної взаємодії із органом державної реєстрації прав 04.05.2018 до ДЗК надійшли відомості про зареєстроване право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 7124986500:06:004:0308 за Черкаською районною державною адміністрацією. Також позивач вказує, що згідно з отриманою інформацією з Державного земельного кадастру про право власності на речові права на земельну ділянку від 28.05.2024, земельна ділянка за вказаним кадастровим номером зареєстрована 04.05.2018 виконавчим комітетом Рацівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області за формою власності державна за Черкаською РДА на підставі розробленої технічної документації ТОВ «черкаський земельно-кадастровий центр». 04.05.2018 цим же реєстратором зареєстровано право оренди земельної ділянки за ТОВ «Пономар». Тому позивач вказує, що право власності за відповідачем було зареєстроване за відсутності відповідного розпорядження чи наказу Держгеокадастру в Черкаській області, а державний реєстратор вніс відомості до реєстру речових прав щодо спірної земельної ділянки за відповідачем без відповідної правової підстави. Відомостей про перевірку даних про спадкоємців померлої [PERSON] у 2017 році не було, тому вважати, що майно не успадковане не можна. Посилаючись на зазначене, позивач просила скасувати державну реєстрацію права державної власності на спірну земельну ділянку за Черкаською районною державною адміністрацією Черкаської області та визнати за нею право власності на успадковану земельну ділянку. Ухвалою судді Черкаського районного суду Черкаської області Волкової Н.С. від 28.10.2024 прийнято цивільну справу до розгляду та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 20.12.2024 закрито підготовче провадження в справі, справу призначено до судового розгляду на 27.01.2025. В судовому позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Судові витрати у виді судового збору, сплаченого нею при подачі позову просила покласти на відповідачів. Представник Черкаської районної державної адміністрації Черкаської області покладався на розсуд суду щодо вирішення справи. Стосовно судового збору просив залишити його за позивачем, оскільки спір виник не через дії Черкаської районної державної адміністрації Черкаської області, а через дії державного реєстратора. Представник Чигиринської міської ради в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Надав суду заяву, в якій просить розглянути справу без їх участі. У відзиві на позовну заяву представник Чигиринської міської ради не заперечував проти задоволення позовних вимог. У письмових запереченнях від 05.12.2024 заперечив проти стягнення на користь позивача судових витрат. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Статтею 14 Конституції України визначено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Відповідно до ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 5 Цивільного процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором. [PERSON] померла [INFO] у с. Софіївка Черкаського району Черкаської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 20.11.2009 року серія [NUMBER] . [PERSON] 14 лютого 2018 року звернулась до Черкаської районної державної нотаріальної контори із заявою об 09 год. 34 хв. № 204, по спадковій справі №77/2018 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , заведено спадкову справу за номером 77/2018. Свідоцтва про право на спадщину не видавались. Згідно довідки №689 від 31.08.2017 виданої виконавчим комітетом Софіївської сільської ради, будинок за адресою [ADDRESS] належав гр. [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] а/з 38 від 20.11.2009 року, в якому вона на день смерті була зареєстрована і проживала. На день смерті та на час видачі довідки в будинку зареєстровані і проживають: онука - [PERSON] [INFO] ; правнук - [PERSON] [INFO] ; правнучка- [PERSON] [INFO] . На час видачі довідки зареєстрована та проживає малолітня дитина: [PERSON] [INFO] . Згідно з повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00019577132 від 14.02.2018 батьками [PERSON] [INFO] зазначено [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] \~від 25.12.1971\~року,25 грудня 1971 року, між [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , зареєстровано шлюб (актовий запис №25), що підтверджується наданою копією. Після укладення шлюбу подружжю присвоєно прізвища [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] у м. Канів Черкаської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 18.10.2017 року серія [NUMBER] (виданого повторно). Згідно свідоцтва про народження від 18.10.2017 року серії [NUMBER] , [PERSON] народилась [INFO] , батько [PERSON] , мати [PERSON] . Згідно з повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00019577178 від 14.02.2018 [PERSON] та [PERSON] 12.10.1984 зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу присвоєне прізвище [PERSON] . Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 17.10.2017 року серії [NUMBER] , шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 13 грудня 1988 року, складено відповідний актовий запис №639. Згідно свідоцтва про народження від 22.02.1991 року серії [NUMBER] , [PERSON] народилась [INFO] , батько [PERSON] , мати [PERSON] . 28 листопада 2023 року Черкаським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) між [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , зареєстровано шлюб (актовий запис №188), про що видано свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 28.11.2023. [PERSON] померла [INFO] у с. Яснозір`я Черкаського району Черкаської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 20.11.2023 року серія [NUMBER] . Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , заведено спадкову справу за номером 243/2024. Свідоцтва про право на спадщину не видавались. [PERSON] 24 квітня 2024 року звернулась до Черкаської районної державної нотаріальної контори із заявою № 641, по спадковій справі №243/2024 про прийняття спадщини. Згідно свідоцтва про народження від 14.05.1991 року серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] , батько [PERSON] , мати [PERSON] . [PERSON] 24 квітня 2024 року звернувся до Черкаської районної державної нотаріальної контори із заявою № 642, по спадковій справі №243/2024 про відмову від прийняття спадщини за усіма підставами після померлої на користь сестри [PERSON] , 1991 року народження. Довідкою №259/02-19 від 08.04.2024 виданою Мошнівською сільською радою Черкаського району Черкаської області про те, гр. [PERSON] проживала за адресою [ADDRESS] , разом з нею проживали: син [PERSON] , донька [PERSON] онука [PERSON] . [PERSON] 04 червня 2024 року звернулась із заявою до Черкаської районної державної нотаріальної контори, про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , яка фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON] . Земельна ділянка площею 0,44 га, на якій розташований будинок і призначення якої для ведення особистого селянського господарства не приватизована. Заборона на будинок та земельну ділянку відсутня. Довідка видана на підставі по господарської книги, що ведеться за даними паспортів під час реєстрації та зняття з реєстрації, реєстрації народження та реєстрації смерті громадян. Вищевказані обставини підтверджуються довідкою виданою Софіївським старостинським округом Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області №14-04/03-99 від 08.04.2024 року. Відповідно до положень ст.ст.1216, 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтями 1220, 1221\~ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ст.ст.1222, 1223 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ст. 1268 ЦК України). За змістом ст.ст.1296,1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Отже суд встановив, що спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] фактично прийняла її онука [PERSON] , яка була зареєстрована та проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та звернулася із заявою до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину, що підтверджується належними, достатніми та допустимими доказами. Позивач [PERSON] 04 червня 2024 року звернулась із заявою до Черкаської районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини за законом на земельну ділянку площею 1,33 га, яка розташована в межах Софіївської сільської ради Черкаського району Черкаської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належить померлій [PERSON] померлій [INFO] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 076826 від 16.09.2004 року, яку [PERSON] фактично прийняла після смерті [PERSON] , але не оформила у встановленому законодавством порядку. При зверненні до нотаріальної контори державним нотаріусом Черкаської районної державної нотаріальної контори позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та видано лист щодо неможливості видачі свідоцтва пре право на спадщину за №706/02-14 від 21.06.2024 року в якому нотаріус проаналізував подані документи та виявив, що у витязі з ДЗК при зазначені даних про власника земельної ділянки (спадкове майно) зазначено Черкаську районну державну адміністрацію, право власності - державна власність, що не тотожним правовстановлюючому документу виданому на ім?я [PERSON] поданий для видачі такого свідоцтва. Тому роз?яснено на звернення до суду із позовом про визнання права власності. На ім`я [PERSON] 16.09.2004 Черкаським районним відділом земельних ресурсів видано державний акт ЧР № 076826 на право власності на земельну ділянку площею 1,33 га, розташовану в межах Софіївської сільської ради Черкаського району Черкаської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка складається із земельної ділянки з кадастровим номером 7124986501:06:004:0145. Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-7107238022018 від 20.06.2018 наданого на заяву [PERSON] земельна ділянку площею 1,3840 га, розташовану в межах Софіївської сільської ради Черкаського району Черкаської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, має кадастровий номер 7124986500:06:004:0308, в графі відомості про право власності за Черкаською РДА, також вказано право оренди за ТОВ «Пономар» від 04.05.2018 року. Згідно відповіді ГУ Держгеокадастру у Черкаській області №202 від 20.06.2018 року (задовго до смерті матері [PERSON] ) зазначено наступне, що кадастровий номер земельної ділянки 7124986501:06:004:0145 плошею 1,3840 га право на яку державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 076826 зареєстрований 16.09.2004 року було змінено на 7124986500:06:004:0308 площею земельної ділянки 1,3840. Згідно відповіді на адвокатський запит №29-23-0.2-3302/2-24 від 08.05.2024 року ГУ ДЗК у Черкаській області зазначено наступне, що за інформацією відділу №4 Управління надання адміністративних послуг ГУ технічна документація на земельну ділянку з кадастровим номером 7124986500:06:004:0303 у місцевому фонді документації із землеустрою на оцінки земель відсутня. Відповідно до книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку станом на 01.01.2013 наявний запис щодо реєстрації права власності на земельну ділянку площею 1,3300 га, що розташована в адмінмежах Софіївської сільської ради Черкаського району Черкаської області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за гр. [PERSON] на підставі державного акту серії ЯР № 076826 від 16.09.2004 реєстраційний 1. В порядку інформаційної взаємодії із органом державної реєстрації прав 04.05.2018 до ДЗК надійшли відомості про зареєстроване право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 7124983600:06:004:0303 за Черкаською РДА. Згідно інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 28.05.2024 року земель ділянка за вказаним кадастровим номером зареєстрована 04.05.2018 року виконавчим комітетом Рацівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області за формою власності - державна за Черкаською РДА на підставі розробленої технічної документації ТОВ «Черкаський земельний кадастровий центр». 04.05.2018 року цим же реєстратором було зареєстровано право оренди земельної ділянки за ТОВ «Пономар». Згідно довідки з ДРПнНМ та реєстру права власності № 380430806 від 28.05.2024 року земельна ділянка кадастровим номером 7124986500:06:004:0308 площею 1,384 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва зареєстрована державний реєстратором Цьопа Б.А. на підставі відомості з ДЗК серія та номер 2393172 виданий 04.05.2018 року Державним земельний кадастр за Черкаською районною державною адміністрацією з присвоєнням номеру про речове право 25996265. Окрім того в даному витязі наявний запис про інше речове прав 25996306 від 04.05.2018 року про реєстрацію права оренди даної земельної ділянки цим же реєстратором за ТОВ «Пономар» на підставі договору оренди землі серія та номер б/н виданий 19.01.2018 року посвідченого сторонами Черкаською РДА та ТОВ «Пономар». ??Згідно з додатком до розпорядження голови Черкаської РДА №457 від 23.12.2003 року «Список громадян, яким передано у власність земель ділянки в межах Софіївської сільської ради» за п. № 1 зазначено [PERSON] , номер ділянки 662, пл.га 1,33. Архівним витягом від 02.05.2024 № 104/04-05 підтверджується, що згідно з додатком до розпорядження голови Черкаської РДА №457 від 23.12.2003 року «Список громадян, яким передано у власність земель ділянки в межах Софіївської сільської ради» зазначено [PERSON] . ?? Розпорядженням №373 від 23.10.2017 року «Про затвердження технічних документацій із землеустрою» затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) загальною площею 27,8122 га щодо передачі не успадкованих земельних ділянок в оренду ТОВ «Пономар», де в переліку зазначено земельну ділянку за кадастровим номером 7124986500:06:004:0308. ?? Розпорядженням №382 від 27.10.2017 року «Про затвердження технічних документацій із землеустрою» затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) загальною площею 30,9840 га щодо передачі не успадкованих земельних ділянок в оренду ТОВ «Пономар», де в переліку зазначено земельну ділянку за кадастровим номером 7124986500:06:004:0308 площею 1,3840 га. ??Договором оренди землі від 19.01.2018 року передано земельну ділянку за кадастровим номером 7124986500:06:004:0308 в платне строкове користування не успадковану земельну ділянку (пай) на підставі розпорядження Черкаської РДА №373 від 23.10.2017 року. Актом приймання-передачі земельних ділянок орендодавець, на підставі розпорядження Черкаської районної державної адміністрації від 23 жовтня 2017 року №373 надає, а орендар приймає в строкове платне користування не успадковану земельну ділянку (пай) з кадастровим номером: 7124986500:06:004:0308 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адмінмежах Софіївської сільської ради, за межами населеного пункту. Розрахунком розміру орендної плати за земельну ділянку с/г призначення встановлено 1\~138,52 грн, в межах Софіївської сільської ради. Згідно ч.1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до приписів ст. 317, 319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як передбачено ч. 1, 2 ст. 78 ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Згідно ч. 9 ст. 79-1 ЗК України, змельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. У відповідності до ч. 1 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах її повноважень. Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Частиною 1 статті 153 Земельного кодексу України передбачено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Згідно ст.16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» - земельній ділянці присвоюється державний кадастровий номер, який є ідентифікатором у Державному земельному кадастрі і який скасовується лише в разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Відповідно до п.10 ст.24 Закону України «Про державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Відповідно абзацу 2 п. 7 Постанови Пленуму ВСУ від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами змельного законодавства при розгляді цивільних справ», захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно із ч. 3 ст. 152 ЗК України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (ст. 16 ЦК України). Виходячи із вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», то однією із умов скасування державної реєстрації права власності, обтяження та іншого речового права (далі - державна реєстрація прав) є рішення суду, яке набрало законної сили. Так, згідно статті 26 Закону передбачено, що запис про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень держаними реєстраторами вноситься до Державного реєстру прав у разі скасування на підставі рішення суду: рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; документи, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; скасування записів про проведену державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Відповідно до ст. 1225 ЦК України та згідно п. 10 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 20.03.1952, ратифікованого Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції" від 17.07.1997 №475/97-ВР, визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Засоби юридичного захисту ефективними є тоді, коли вони можуть запобігти виникненню умов, які становлять порушення, або не допустити подальшого існування таких умов (справа "Мельник проти України", заява №72286/01, рішення від 28.03.2006 р., щодо статті 13). Втручання в право на мирне володіння майном повинне здійснюватися з дотриманням "справедливого балансу" між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи (справа "Спорронг та Льонрот проти Швеції"). Принцип верховенства права зобов`язує державу поважати і застосовувати запроваджені нею закони, створюючи правові й практичні умови для втілення їх в життя (справа "Броньовський проти Польщі", заява №31443/96, рішення від 22.06.2004 р., п.184). Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що позивач [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON] земельну ділянку, розташовану в межах Софіївської сільської ради Черкаського району Черкаської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 7124986501:06:004:0145, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту від 16.09.2004, виданого Черкаським районним відділом земельних ресурсів серії ЧР № 076826. У подальшому кадастровий номер земельної ділянки 7124986501:06:004:0145 було змінено на 7124986500:06:004:0308. Правових підстав для проведення державної реєстрації права власності земельної ділянки з кадастровим номером 7124983600:06:004:0303 за Черкаською районною державною адміністрацією Черкаської області в ході судового розгляду не встановлено, як і підстав вважати вказану земельну ділянку не успадкованою, відзиву на позов та будь-яких доказів на спростування обставин справи відповідач до суду не надав. За таких обставин, враховуючи, що позивач має право на захист її порушеного права на цю земельну ділянку, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. Крім того, згідно ч. 1ст. 141 ЦПК України суд здійснює розподіл судових витрат та вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача в рівних частинах сплачений нею судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved