Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-20 00:00:00

08.05.2024 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 01.10.2022 № 3192276 у сумі 121\~830,00 грн, договором позики від 06.10.2022 № 4696054 у сумі 2\~984,00 грн, мотивуючи свої вимоги неналежним виконанням відповідачем умов договорів. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 20.05.2024 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 30.09.2024 задоволено позов ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до [PERSON] про стягнення заборгованості; стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором від 01.10.2022 № 3192276 у сумі 121 830,00 грн; заборгованість за договором позики від 06.10.2022 № 4696054 у сумі 2\~984,00 грн, а також 3\~028,00 грн у відшкодування витрат по сплаті судового збору (а.с. 79-82). 13.11.2024 [PERSON] через адвоката Переверзєва О.О. засобами поштового зв`язку звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова із заявою про перегляд вищевказаного заочного рішення. Заява обґрунтована тим, що відповідач не був повідомлений про дату, час і місце розгляду даної справи, а також судом не враховано всі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, зокрема незаконність нарахування відсотків за користування кредитним коштами у зв`язку з перебуванням [PERSON] на військовій службі у лавах Збройних Сил України з 12.12.2022. 28.11.2024 представник позивача через систему «Електронний суд» подала заперечення на заяву про перегляд заочного рішення, в якій просила відмовити в її задоволенні. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 29.11.2024 за заявою відповідача поновлено строк на подання заяви про перегляд заочного рішення та скасовано заочне рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 30.09.2024 у цивільній справі № 750/6800/24 за позовом ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до [PERSON] про стягнення заборгованості; призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 21.01.2025. 06.12.2024 представник відповідача адвокат Переверзєв О.О. засобами поштового зв`язку подав відзив на позовну заяву, в якому позов визнав частково, просив стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором від 01.10.2022 № 3192276 у сумі 37\~089,00 грн та заборгованість за договором позики від 06.10.2022 № 4696054 у сумі 2\~984,00 грн, а всього 40\~073,00 грн. Зазначає, що нарахування відсотків за кредитним договором № 3192276 від 01.10.2022 є незаконним та суперечить вимогам Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», оскільки [PERSON] з 13.12.2022 перебуває на військовій службі у лавах Збройних Сил України. 16.12.2024 представниця позивача через систему «Електронний суд» подала відповідь на відзив. У судове засідання 21.01.2025 сторони не з`явилися, представники сторін просили провести розгляд справи без їхньої участі. Згідно вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 01.10.2022 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено договір № 3192276 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якого Товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Сума кредиту складає 15\~000,00 грн (а.с. 12-20). Пунктом 1.3 Договору визначено строк кредиту 360 днів. Відповідно до пункту 1.4 договору стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день, проте, пунктом 1.4.2 визначено, що за певних умов діє знижена процентна ставка, яка становить 1,99% в день, а саме, якщо клієнт до 07.10.2022 (включно) або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше першого платежу, визначеного в графіку платежів або здійснить часткове повернення кредиту. Такий договір підписано електронним підписом «Р760». Як убачається з паспорта споживчого кредиту, [PERSON] було надано кредит на суму 15\~000,00 грн, строком на 360 днів і підписано електронним підписом відповідача «Р760» (а.с. 9-10). Із Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, яка є Додатком №1 до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3192276 від 01.10.2022, убачається, що [PERSON] зобов`язався 26.09.2023 повернути позивачу чисту суму кредиту у розмірі 122\~460,00 грн, в тому числі: 15\~000,00 грн сума кредиту за договором, 107 460,00 грн проценти за користування кредитом (а.с. 11). 19.10.2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 19102023, відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передає за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників (а.с. 21-23). Так, відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу від 19.10.2023 № 19102023, до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» від ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором № 3192276, боржником за яким є [PERSON] , на загальну суму 121\~830,00 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу 15\~000,00 грн, заборгованість за процентами 106\~830,00 грн (а.с. 25). Згідно з розрахунком, наданим позивачем, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 19.10.2023 становить 121 830,00 грн, з яких: 15\~000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 106 830,00 грн сума заборгованості за відсотками (а.с. 26-29). 06.10.2022 відповідач уклав з Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» Договір позики № 4696054 відповідно до якого вказане товариство надало відповідачу позику в розмірі 1 000,00 грн, строком на 72 дні, яку має бути повернуто до 17.12.2022 (а.с. 35-39). Договір підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора «j85262». У Додатку № 1 до Договору сторони узгодили графіки нарахування процентів за користування позикою та обов`язкових платежів, згідно із якими сума позики за 72 дні становить 1\~000,00 грн, розмір процентів за користування позикою 634,00 грн (а.с. 40-41). Відповідачем підписано також Паспорт позики, який за змістом є тотожним договору позики № 4696054 від 06.10.2022 (а.с. 42-44). У зв`язку з невиконанням своїх зобов`язань за договором позики № 4696054 від 06.10.2022, відповідач станом на 31.03.2024 має заборгованість в сумі 2\~984,00 грн, з яких: 1 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 1 984,00 грн сума заборгованості за процентами за користування позикою, що підтверджується розрахунком позивача (а.с. 49). 08.02.2023 між ТОВ «Манівео» (клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) було укладено договір факторингу № 08-02/2023, за яким клієнт відступив факторові право грошової вимоги до боржників (а.с. 45-46). Із витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу від 08.02.2023 № 08-02/2023 вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги, зокрема, до відповідача за договором позики від 06.10.2022 № 4696054 у сумі 2\~984,00 грн (а.с. 48). Посилаючись на норми чинного законодавства, позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 3192276 у сумі 121 830,00 грн, договором позики № 4696054 у сумі 2\~984,00 грн, та судові витрати у розмірі 3 028,00 грн. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України (далі за текстом ЦК України) за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частинами першою та третьою статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина 1 статті 1078 Кодексу). Із матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» надало належні, достатні та допустимі докази на підтвердження переходу права вимоги до [PERSON] за укладеними кредитними договорами. У відповідності до частини шостої статті 263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Згідно з частиною четвертою статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідач визнав позов у частині заборгованості за кредитним договором від 01.10.2022 № 3192276 у сумі 37 089,00 грн та заборгованості за договором позики від 06.10.2022 № 4696054 у сумі 2 984,00 грн, а всього 40 073,00 грн. Суд ухвалює рішення у відповідності з таким визнанням позову, а щодо стягнення з відповідача заборгованості за відсотками за кредитним договором від 01.10.2022 № 3192276 виходить з наступного. За приписами частини п`ятнадцятої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. Згідно з пунктом 12 частини першої статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано. В абзаці п`ятому статті 1 вищевказаного Закону визначено, що особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Таким чином, особливий період настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію та охоплює час мобілізації, а в разі оголошення стану війни воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. В умовах відсутності рішення про оголошення війни або мобілізації, чи закінчення строків, встановлених для проведення мобілізації, особливий період не діє. У постанові Верховного Суду від 15.07.2020 у справі № 199/3051/14 (провадження № 61-10861св18) викладено правовий висновок про перелік необхідних документів доведеності статусу особи, яка має право на пільги, визначені пунктом 15 частини третьої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», який полягає у тому, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. На вказані пільги мають право лише мобілізовані позичальники. При цьому, п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» є самостійною нормою і будь-якого посилання про можливість застосування вказаного пункту лише при наявності у військовослужбовця відповідного статусу (учасника бойових дій) закон не передбачає, дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення. Наведене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду у постановах: від 26.12.2018 у справі № 522/12270/15, від 14.05.2021 у справі № 502/1438/18, від 24.02.2022 у справі № 591/4698/20, від 12.05.2022 у справі № 336/512/18, від 18.01.2023 у справі № 642/548/21. Застосування приписів п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» обумовлено самим фактом наявності статусу військовослужбовця у конкретної особи, яка несе відповідальність перед банківською установою, їх застосування є обов`язком суду та жодним чином не обумовлено відомостями про обізнаність банку щодо наявності в особи спеціального статусу. В Україні особливий період розпочався 18.03.2014 і триває до теперішнього дня. Починаючи з 24.02.2022, відповідно до Указу Президента України № 64/2022 в Україні введено воєнний стан. Судом встановлено, що з 13.12.2022 відповідач був мобілізований до лав Збройних Сил України, що підтверджується копією довідки Військової частини [NUMBER] від 29.10.2024 № 241п та копією тимчасового посвідчення військовозобов`язаного (а.с. 95-96). Як убачається із тимчасового посвідчення військовозобов`язаного, [PERSON] , [INFO] , дійсно з 13.12.2022 проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] , призваний по мобілізації згідно Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022; військове звання солдат; військово-облікова спеціальність ВОС-100915А/658 (а.с. 96). За встановлених обставин, суд доходить висновку, що відповідачу, який є військовослужбовцем, проценти за користування кредитом з моменту його мобілізації 13.12.2022 не повинні були нараховуватися. За період з 01.10.2022 (дати укладення кредитного договору) до 13.12.2022 минуло 73 календарні дні, розмір відсоткової ставки, узгоджений сторонами договору, становить - 1,99 %, сума кредиту 15\~000,00 грн. Таким чином, сума заборгованості за відсотками за вказаний період становить 21 790,50 грн (15\~000,00 грн х 1,99 % = 298,50 грн/день; 73 дні х 298,50 грн = 21\~790,50 грн). Ураховуючи викладене, а також часткове визнання відповідачем позову, із відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за договором позики від 06.10.2022 № 4696054 у розмірі 2\~984,00 грн, а за кредитним договором від 01.10.2022 № 3192276 у розмірі 36 790,50 грн, з яких: 15\~000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 21\~790,50 грн - заборгованість за відсотками. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Правничу допомогу позивачеві надавав адвокат Переверзєв О.О. на підставі договору про надання правничої допомоги від 25.10.2024. Згідно типової форми № КО-1 до прибуткового касового ордера № 1 від 25.10.2024 Майборода С.В. сплатив адвокату 10 000,00 грн за правничу допомогу. У відповіді на відзив позивач заперечував проти стягнення витрат на правничу допомогу. Ураховуючи часткове задоволення позову, складність справи, її значення для сторін, обсяг матеріалів у справі, кількість підготовлених процесуальних документів, тривалість та кількість судових засідань, тривалість розгляду справи судом, наявність усталеної практики з розгляду даної категорії справ, суд визначає витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн, що відповідатиме критеріям дійсності, необхідності та розумності їхнього розміру. Згідно зі статтею\~141 ЦПК України\~з відповідача підлягають стягненню на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» витрати по оплаті судового збору пропорційно розміру задоволених вимог (32%) у сумі 968,96 грн. У даній справі [PERSON] подавалась заява про перегляд заочного рішення, у зв`язку з чим останній поніс витрати по сплаті судового збору за її розгляд у розмірі 605,60 грн (а.с. 89), які підлягають пропорційному відшкодуванню на користь відповідача за рахунок позивача у сумі 193,80 грн (605,60 х 32%). Стягнуту з відповідача суму судового збору (968,96 грн) суд вважає за доцільне зменшити на розмір понесених ним судових витрат у розмірі 193,80 грн. Ураховуючи викладене,

Outcome: partial