Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 01 грудня 2021 року між ТОВ «ФК «Центр Фінансових Рішень» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 6845760342. 01 вересня 2021 року між ТОВ «ФК «Центр Фінансових Рішень» та АТ «Такскомбанк» було укладено договір № 01/09/21, відповідно до якого ТОВ «ФК «Центр Фінансових Рішень» відступило на користь АТ «Такскомбанк» право грошової вимоги до позичальників, у тому числі за договором № 6845760342. 21 грудня 2023 року між АТ «Такскомбанк» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір № НІ/11/14-Ф, відповідно до якого АТ «Такскомбанк» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» право грошової вимоги до позичальників, у тому числі за договором № 6845760342. Свої зобов`язання за договором відповідач належним чином не виконує, у зв`язку з чим утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 23\~028,39 грн., яка складається з: 8869 грн. - \~заборгованість за тілом кредиту, 0,70 грн.\~- заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 14\~158,69 грн. заборгованість за комісією. Оскільки відповідач у добровільному порядку наявну у нього заборгованість за вказаним кредитним договором не погашає, то просив стягнути з нього на свою користь заборгованість за зазначеним договором в розмірі 23\~028,39 грн. та судові витрати. Ухвалою суду від 13 листопада 2024 року відкрито провадження у даній справі, ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, відповідачу роз`яснено право на подання відзиву на позов. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що 01 грудня 2021 року між ТОВ «ФК «Центр Фінансових Рішень» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 6845760342, згідно якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 8869 грн., строком користування на 3 місяці, з кінцевою датою повернення до 01 березня 2022 року /а.с.16,17,18/. 01 вересня 2021 року між ТОВ «ФК «Центр Фінансових Рішень» та АТ «Такскомбанк» було укладено договір № 01/09/21, відповідно до якого ТОВ «ФК «Центр Фінансових Рішень» відступило на користь АТ «Такскомбанк» право грошової вимоги до позичальників, у тому числі за договором № 6845760342 /а.с.29-32/. 21 грудня 2023 року між АТ «Такскомбанк» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір № НІ/11/14-Ф, відповідно до якого АТ «Такскомбанк» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» право грошової вимоги до позичальників, у тому числі за договором № 6845760342 /а.с.34-36/. Згідно реєстру боржників від 21 грудня 2023 року до вказаного договору за [PERSON] станом на час передачі права вимоги рахується заборгованість за договором позики у розмірі 23\~028,39 грн., яка складається з: 8869 грн. - \~заборгованості за тілом кредиту, 0,70 грн.\~- заборгованості за нарахованими процентами, 14\~158,69 грн. заборгованість за комісією /а.с.4/. Відповідно до ст.\~626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Згідно зі ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до вимог ст.\~639\~ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно із ст. 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст.1047 ЦК України). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок , зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ст.\~610\~цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Таким чином, з огляду на зазначене, оскільки відповідач умови кредитного договору № 6845760342 від 2021 року належним чином не виконував, право вимоги за цим договором перейшло до позивача, то суд вважає за необхідне, частково задовольняючи позовні вимоги, стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 8869,70 грн., яка складається з: 8869 грн. заборгованість за тілом кредиту, 0,70 грн. заборгованість за відсотками. Підстав для стягнення з відповідача комісії у розмірі 14\~158,69 грн. не вбачається, оскільки кредитний договір не містить умов щодо її нарахування. Згідно із ч. 1, 2 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так як позов ТОВ «Коллект Центр» задоволено частково, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 933,02 грн., виходячи з розрахунку: 8869,70 грн. (розмір задоволених позовних вимог) х 2422,40 грн. (сума сплаченого судового збору) / 23\~028,39 грн. (розмір заявлених позовних вимог). Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Оскільки витрати позивача на правову допомогу у розмірі 9 000 гривень не є пропорційними та співмірними предмету спору, то суд вважає за необхідне стягнути 1\~155,49 грн. на відшкодування вказаних витрат, виходячи з розрахунку: 8869,70 грн. (розмір задоволених позовних вимог) х 3000 грн. (визначена судом до відшкодування сума на правничу допомогу, виходячи зі складеності справи та часу, витраченого адвокатом, на підготовку супроводження даної справи в суді) / 23\~028,39 грн. (розмір заявлених позовних вимог).

Outcome: partial