Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-26 00:00:00

Позивач КП БМР «Білоцерківтепломережа» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги постачання теплової енергії в розмірі 36388,89 грн. Позовні вимоги обґрунтовано наступним. Відповідно до особового рахунку № [NUMBER] , за яким обов`язок належить відповідачам, адреса: [ADDRESS] , утворилася заборгованість за теплову енергію за період з 01.11.2017 року по 01.07.2024 року в розмірі 32234,32 грн. У добровільному порядку зобов`язання щодо сплати коштів за надані послуги не виконуються, тому позивач просить стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 32234,32 грн., заборгованість за період з 01.11.2017 року по 23.02.2022 року внаслідок інфляційних процесів в розмірі 3013,83 грн., три відсотки річних у розмірі 1140,74 грн. та судовий збір в розмірі 3028,00 грн. У судове засідання представник позивача КП БМР «Білоцерківтепломережа» не з`явився, до канцелярії суду подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с. 33). У судові засідання відповідачі не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи вважаються повідомленими належним чином. Про причини неявки до суду не повідомили, відзиву, жодних пояснень, заяв чи клопотань від них на адресу суду не надходило (а.с. 39-44). У зв`язку з тим, що сторони не з`явилися в судове засідання, згідно з ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги КП БМР «Білоцерківтепломережа» підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини та зміст спірних правовідносин. Відповідно до особового рахунку № [NUMBER] , за яким обов`язок належить відповідачам, адреса: [ADDRESS] , утворилася заборгованість за теплову енергію за період з 01.11.2017 року по 01.07.2024 року в розмірі 32234,32 грн. (а.с. 3-4). Згідно з претензією позивач повідомляв відповідачів про стан заборгованості та необхідність її оплати, однак відповідачі залишили дані вимоги без задоволення (а.с. 7). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, квартира за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована приватна спільна часткова власність за відповідачами у рівних частках (а.с. 8). Позивачем нараховано відповідачам заборгованість за період з 01.11.2017 року по 23.02.2022 року внаслідок інфляційних процесів в розмірі 3013,83 грн. та три відсотки річних у розмірі 1140,74 грн. (а.с. 5-6). Розглядаючи дану цивільну справу суд керується наступними нормами права. Відповідно до ч.1 п.17 договору, споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки, що останнім виконувалось невчасно та не в повному обсязі. Згідно з ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.18 Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України від 21.07.2005 року № 630, плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно з рішенням Білоцерківської міської ради №388 від 23.12.2005 року Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» визначено виконавцем послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання у житловому фонді комунальної власності м. Біла Церква. Згідно з Законами «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про місцеві державні адміністрації» регулювання цін і тарифів за виконання робіт та надання житлово-комунальних послуг з урахуванням їхньої якості, режиму надання, належить до повноважень місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування, які мають право ухвалювати рішення про запровадження тарифів на послуги теплопостачання. Відповідно до ст.7 Закону «Про житлово-комунальні послуги» також передбачено, що до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону. Як передбачено в ст.5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до системи органів місцевого самоврядування належить міська рада і виконавчий комітет ради. До позову додано копії рішень міської ради, виконавчого комітету Білоцерківської міської ради, відповідно до яких були встановлені, змінювалися тарифи на послуги з опалення та гарячого водопостачання по м. Білій Церкві. Отже, суд вважає, що тарифи на послуги з опалення та гарячого водопостачання по м.Біла Церква запроваджені органами місцевого самоврядування, що не суперечить вимогам діючого законодавства. Відповідно до ст.144 Конституції України рішення органів місцевого самоврядування, прийняті в межах їх повноважень, визначених законом, є обов`язковими до виконання на відповідній території. Оскільки всі наведені вище рішення органів місцевого самоврядування про затвердження тарифів на житлово-комунальні послуги, в т. ч і на послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, на даний час не скасовані, не визнані незаконними, то вони повинні виконуватися відповідачем, як споживачем цих послуг. Відповідно до ч.1, ч.4 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ст.322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно з приписами ч.1 ч.2 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. А тому необхідно стягнути з відповідачів на користь позивача суму боргу в розмірі 32234,32 грн., заборгованість за період з 01.11.2017 року по 23.02.2022 року внаслідок інфляційних процесів в розмірі 3013,83 грн. та три відсотки річних у розмірі 1140,74 грн. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі позову було сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн. (а.с. 14). Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір в розмірі 3028,00 грн. по 1009,33 грн. з кожного. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved