Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-21 00:00:00

09 липня 2024 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшов позов, яким ТОВ «Коллект Центр» просить стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за договором № 02819814 від 26 липня 2021 року у розмірі 30\~415,00 грн., понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 3028,00 грн., понесені витрати на правову допомогу у розмірі 9\~000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 26 липня 2021 року ТОВ «Маніфою» уклав з [PERSON] договір позики №2819814, за яким товавриство зобов`язалось надати відповідачу позику у розмірі 4000,00 гривень, а [PERSON] зобов`язалась протягом 15 днів повернути суму позики та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 1,99000% від суми позики за кожен день користування. ТОВ «Маніфою» виконало своє зобов`язання за договором та надало [PERSON] грошові кошти у розмірі 4000,00 грн.. Відповідач неналежним чином виконувала грошові зобов`язання, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість за договором позики №2819814 від 26 липня 2021 року у розмірі 30415,00 грн. В подальшому, на підставі договорів факторингу, ТОВ «Коллект Центр» набуло право грошової вимоги за вищевказаними договором позики. Відповідач відмовляється добровільно сплатити заборгованість, а тому позивач вимушений звернутися до суду. Ухвалою суду від 17 липня 2024 року у цивільній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом та повідомленням. Сторонам роз`яснено права, обов`язки та встановлено строки для вчинення процесуальних дій. Належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи представник позивача до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Натомість в позовній заяві представник просив розгляд справи провести за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач до суду не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Про причини неявки суд не повідомила. Заяв чи клопотань, відзиву на позов до суду не направила. Згідно ч. 8\~ст. 178 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно вимог ст.\~223,\~280,\~281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи не заперечує і представник позивача. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення. За змістом вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Згідно постанови КЦС Верховного Суду від 30 вересня 2022 року у справі за №761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбулось, то датою його ухвалення є дата складання повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Відповідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно ст.13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Розглядаючи позов, суд має встановити обставини справи виходячи з фактичних право-відносин сторін, але в межах заявлених вимог. Суд, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, прийшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги\~ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (ст. 11 ЦК України). Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). Судом встановлено, що 08 червня 2021 року ТОВ «Маніфою» уклав з [PERSON] договір позики №2819814. За умовами якого ТОВ «Маніфою» зобов`язався надати [PERSON] в борг грошові кошти у розмірі 4000,00 гривень, а відповідач зобов`язалась протягом 15 днів повернути грошові кошти та сплатити відсотки за користування ними у розмірі 1,99000% від суми позики за кожен день користування позикою (а.с.7-10). ТОВ «Маніфою» виконало своє грошове зобов`язання та надало [PERSON] грошові кошти у розмірі 4000,00 гривень, що підтверджується копією довідки ТОВ «Маніфою» за №2782 від 03 травня 2024 року (а.с.17). Встановлено, що\~\~ [PERSON] неналежним чином виконувала грошові зобов`язання, у зв`язку з чим у неї утворилась заборгованість за договором позики №2819814 від 26 липня 2021 року у загальному розмірі 30415,00 грн., яка складається з заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 4000,00 грн. та заборгованості за відсотками у розмірі 26415,00 грн. Згідно ст. 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ЦК України). Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать про те, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов вказаного кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. За змістом ст. 610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. З урахуванням встановленого, суд дійшов висновку, що відповідач взяті на себе зобов`язання за вищезазначеним договором не виконала, у передбачений в договорі строк кошти не повернула, внаслідок чого у неї виникла заборгованість за основним зобов`язанням, яка складається із суми позики 4000 грн. 29 грудня 2021 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Маніфою» укладено Договір факторингу №29/12-2021, у відповідності до умов якого ТОВ «Маніфою» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги відповідно до реєстру боржників (а.с.23-24). Відповідно Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №29/12-2021, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №2819814 (а.с.26). 10 березня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-03/2023/01, у відповідності до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило позивачу право вимоги до реєстру боржників (а.с.29-32). Відповідно до змін в реєстрі боржників до Договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-03/2023/01, ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №2819814 (а.с.35). Відповідно ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Враховуючи вище вказане суд вважає, що ТОВ «Коллект Центр» набуло право грошової вимоги до відповідача за договором позики №2819814. Таким чином, заборгованість відповідача за тілом кредиту по вказаному договору становить 4000,00 грн. і вимога позивача в цій частині є доведеною, а тому підлягає задоволенню. Разом з тим, вимога позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за відсотками в розмірі 26415,00 гривень є необґрунтованою і недоведеною. Судом встановлено, що строк позики становить 15 днів. Сторони погодили, що середньоденний розмір процентної ставки за користування позикою становить 1,99000%. Таким чином заборгованість відповідача перед позивачем за відсотками становить 1194,00 грн. (15 дні x (4000,00 грн. сума позики x 0,0199 процентна ставка). У зв`язку з цим суд вважає, що саме вказана сума заборгованість за відсотками підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Таким чином, з огляду на зазначене, оскільки відповідач умови вказаного кредитного договору належним чином не виконує, суд вважає за необхідне, частково задовольняючи позовні вимоги, стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 5190,00 грн., з яких: 4000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1194,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Частиною 1 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З витягу з акту №1 про надання юридичної допомоги від 10 червня 2024 року встановлено, що позивачем понесено документально підтверджені обґрунтовані витрати на правничу допомогу у загальному розмірі 9\~000,00 грн. (а.с.44). З платіжної інструкції №0442400077 від 21 червня 2024 року вбачається, що при зверненні до суду ТОВ «Коллект Центр» сплатило судовий збір у розмірі 3028,00 грн. (а.с.1). Оскільки позов ТОВ «Коллект Центр» задоволено частково 17 % (5190/ (30415/100)), суд вважає за необхідне стягнути пропорційно розміру задоволених позовних вимог з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 514,76 грн. ((3028/100) х 17%) грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 1530 грн. ((9000 / 100) х 17 %).

Outcome: partial