Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-21 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення фактуналежності правовстановлюючого документу особі, а саме, що свідоцтво про право особистої власності на будівлі від 29 червня 1990 року видане на підставі рішення райвиконкому № 146 від 26.06.1990 року та зареєстроване в реєстрову книгу Червоноградського МБТІ за № 14, що посвідчує право власності на житловий будинок [ADDRESS] , належало [PERSON] , який помер [INFO] . Свою заяву мотивує тим, що вона, [PERSON] , являється спадкоємцем майна свого батька [PERSON] , який помер [INFO] . Вказує, що її батько [PERSON] являвся власником житлового будинку по [ADDRESS] , що стверджується свідоцтвом про право особистої власності на будівлі від 29.06.1990 р., яке записано в реєстрову книгу за № 14 в Червоноградському МБТІ. В такому свідоцтві про право особистої власності на будівлі прізвище ім`я та по батькові її батька записано як [PERSON] замість вірного [PERSON] , що не відповідає викладеному у свідоцтві про смерть її батька [NUMBER] . Довідкою № 1044 від 24.09.2024 р. стверджується, що станом на 30.06.2024 року останнім членом бувшого колгоспного двору в [ADDRESS] був [PERSON] (1924 року народження, голова двору, померлий [INFO] ). Зазначає, що через неправильне написання по батькові її батька у свідоцтві про право особистої власності на будівлі від 29.06.1990 року у неї виникли проблеми в доказуванні того, що таке свідоцтво належить саме її батькові [PERSON] . Вказані обставини змусили заявницю звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності документу її батькові. Вважає, що є всі підстави встановити юридичний факт, як наслідок задовольнити її заяву. Ухвалою судді Жовківського районного суду Львівської області від 22 листопада 2024 року прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 22 січня 2025 року. Заявниця [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак вона подала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Зазначила, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце проведення такого були повідомлені належним чином, що стверджується матеріалами справи. Від представника заінтересованої особи Жовківської міської ради Львівського району Львівської області на адресу суду надійшло клопотаня про розгляд справи у відсутності їх представника та відсутність заперечень щодо задоволення заяви [PERSON] . Представник заінтересованої особи Жовківської ДНК в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, клопотань не подавав. На підставі ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Оскільки в судове засідання учасники процесу не з`явились, а тому, відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності заявниці та представників заінтересованих осіб, які не з`явилися в судове засідання, зважаючи на їх належне повідомлення про дату, час та місце судового засідання, а також подану заявницею [PERSON] та представником заінтересованої особи Жовківської міської ради Львівського району Львівської області заяви про розгляд справи у їх відсутності. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку . Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Перелік фактів, що мають юридичне значення та які встановлюються в судовому порядку, передбачений у частинах першій та другій статті 315 ЦПК України. Відповідно до п. 6 частини першої статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, Згідно з статтею 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах. Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 22 квітня 2020 року у справі № 200/14136/17. Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується із наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Згідно із частиною шостою статті 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи в порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Заявниця [PERSON] народилася [INFO] у селі Нагірці Жовківського району Львівської області, що підтверджується викладеним у паспорті громадянина України серія та номер [NUMBER] , виданим Франківським РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області 23 липня 2002 року. Із вказаного паспорта також вбачається, що 01 травня 1981 року заявниця зареєструвала шлюб із [PERSON] . Зареєстроване місце проживання заявниці по [ADDRESS] . У зв`язку із реєстрацією шлюбу заявниця змінила прізвище [PERSON] на [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу Серія [NUMBER] . Із копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] вбачається, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . 21 листопада 1946 року у В. Передримихівській сільській раді Жовківського району Львівської області зареєстровано одруження громадянина [PERSON] та [PERSON] , запис акта № 6. Прізвище дружини та чоловіка після одруження [PERSON] . Із копії довідки Жовківської міської ради № 1044 від 24.09.2024 року, вбачається, що станом на 30.06.1990 року останнім членом бувшого колгоспного двору в [ADDRESS] був [PERSON] , 1924 року народження, - голова двору, померлий [INFO] . Із копії довідки Жовківської міської ради № 1041 від 24.09.2024 року, вбачається, що [PERSON] проживала разом та була зареєстрована із своєю матір`ю [PERSON] , померлою [INFO] , до дня її смерті за адресою: [ADDRESS] , і вели спільне господарство. Із копії довідки Жовківської міської ради № 1043 від 24.09.2024 року, вбачається, що [PERSON] , померла [INFO] , проживала разом та була зареєстрована із своїм чоловіком [PERSON] , померлим [INFO] , до дня його смерті за адресою: [ADDRESS] і вели спільне господарство. Встановлено, що батько заявниці [PERSON] - [PERSON] являвся власником житлового будинку по [ADDRESS] , однак у свідоцтві про право особистої власності на будівлі від 29.06.1990 р., яке записано в реєстрову книгу за № 14 в Червоноградському МБТІ, прізвище ім`я та по батькові батька заявниці записано як [PERSON] замість вірного [PERSON] , що також не відповідає викладеному у свідоцтві про смерть серія [NUMBER] , з якого вбачається, що [PERSON] помер [INFO] рокуу віці 69 років у селі Нагірці Жовківського району Львівської області. Таким чином, судом встановлено, що у вказаному свідоцтві про право особистої власності на будівлі від 29.06.1990 р., яке записано в реєстрову книгу за № 14 в Червоноградському МБТІ, була допущена помилка у по батькові батька заявниці, яка тепер перешкоджає заявниці у прийнятті спадщини пісдя смерті батька. Встановити іншим способом факт належності правовстановлюючого документа інакше як рішенням суду неможливо. При цьому суд звертає увагу, що документи не втрачені, а лише у таких є розбіжності, які неможливо виправити у позасудовому порядку. Тобто з врахуванням комплексу вивчених судом обставин та підтверджених таких документами, приходжу до висновку, що юридичний факт, який просить встановити заявниця, є обґрунтованим та підтвердженим дослідженими доказами. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення вимог заявниці [PERSON] .

Outcome: approved