Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-26 00:00:00

13.12.2024 року ТОВ «Споживчий центр» звернулося до суду із зазначеним позовом, в якому просило стягнути з [PERSON] заборгованість за договором №489302-КС-001 про надання кредиту від 08.02.2024 року в сумі 76146 грн 80 коп, яка виникла станом на 26.11.2024 року, в зв`язку з неналежним виконанням відповідачем його умов. Ухвалою суду від 24.12.2024 року відкрито провадження у справі з визначенням її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 27.01.2025 року з викликом сторін. Представник позивача - ТОВ «Бізнес позика» в судове засідання не з`явився. У наданій заяві просив розглядати справу за його відсутності та задовольнити позовні вимоги. Не заперечував проти проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомих причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, відповідно до положень п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України. У визначений судом строк відзиву на позов не подав. В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося з урахуванням положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, у визначений судом строк відзиву на позов не подав, позивач у наданій заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено в судовому засіданні 08.02.2024 року між позивачем та [PERSON] укладено договір № 489302-КС-001 про надання кредиту, відповідно до умов якого останньому надано грошові кошти в сумі 19000 грн 00 коп строком на 24 тижні до 25.07.2024 року (пп.1.1, 1., 1.7 Договору) з визначенням стандартної процентної ставки 2,00000000 % в день та зниженої процентної ставки 1,15159869 % в день, комісії за надання кредиту в розмірі 2850 грн 00 коп (пп.1.4, 1.5 Договору). При цьому, вказаний договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором позичальника UA-0984 (а.с.14-16, 17-21, 22-26, 27-31, 32, 34-43). Позивач свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі шляхом перерахування грошових коштів на банківську карту відповідача, вказану останнім, що підтверджується інформаційною довідкою від 28.11.2024 року за № 1520/11 та анкетою клієнта від 27.11.2024 року (а.с. 33, 33 зворот). У зв`язку з неналежним виконанням своїх зобов`язань відповідачем, станом на 26.11.2024 року утворилася заборгованість за період з 08.02.2024 року по 26.12.2024 року в загальному розмірі 76146 грн 80 коп, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 19000 грн 00 коп, заборгованості за простроченими відсотками в сумі 55134 грн 80 коп та заборгованості по комісії в сумі 2012 грн 00 коп, що підтверджується розрахунком (а.с.11-12, 13). Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, Свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи підтверджується, що ТОВ «Бізнес позика» є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку та має право на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (а.с. 44, 45). Статтею 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов"язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, що визначено ст. 599 ЦК України. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611, 625 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За приписами ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як зазначає Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 року у справі №342/180/17, якщо фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, то відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Виходячи з вищевикладеного, враховуючи неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором №489302-КС-001 про надання кредиту від 08.02.2024 року позовні вимоги підлягають задоволенню. З відповідача на користь позивача, відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, слід стягнути 2422 грн 40 коп в рахунок повернення витрат по сплаті судового збору, які підтверджені документально (а.с.9).

Outcome: approved