Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-27 00:00:00

1. Стислий виклад позиції та заперечень сторін [PERSON] звернувся до суду із позовом, у якому просить виділити йому в натурі 1/2 частку з житлового будинку [ADDRESS] (далі - житловий будинок), та визнати за ним право власності на виділену в натурі частину будинку, що складається із визначеного переліку приміщень і споруд. 03 липня 2020 року позивач [PERSON] придбав 1/2 частку житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 03.07.2020. Рішенням № 718, виданим 21 березня 2024 року виконавчим комітетом Циблівської сільської ради Бориспільського району, 1/2 частці житлового будинку, що належить позивачу [PERSON] , присвоєно поштову адресу: [ADDRESS] . Відповідно до довідки № 543, виданої 20 листопада 2024 року Циблівською сільською радою Бориспільського району, 1/2 частці житлового будинку, що належить позивачу присвоєно наведену вище поштову адресу. Інша 1/2 частка означеного житлового будинку належить відповідачу [PERSON] на підставі договору дарування від 13.03.1979, його частці житлового будинку присвоєно наведену вище поштову адресу. Житловий будинок має окремі два входи, у кожного із співвласників з моменту набуття права власності перебували у користуванні визначені ними приміщення (кімнати) житлового будинку, окремі комунальні лічильники, а також розподілені господарські будівлі і споруди, що підтверджується висновком щодо технічної можливості поділу (виділу) в натурі частки з об`єкта нерухомого майна від 27.07.2021. Відповідно до довідки № 1712/1 від 06 серпня 2021 року та технічних паспортів (інвентаризаційна справа № 1398) від 29.01.2021 та від 27.07.2021, виданих інженером з інвентаризації нерухомого майна-ФОП [PERSON] , на підставі проведеної технічної інвентаризації, зазначено, що у житловому будинку (з господарськими будівлями і спорудами), співвласником частки якого є позивач [PERSON] , самочинного будівництва не виявлено, самочинно побудованих або переобладнаних приміщень немає. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач не може добровільно укласти договір про виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності з відповідачем, оскільки останній відмовляється добровільно укласти договір про виділ часок в натурі. Представник позивача-адвокат Потупа С.В. підтримав позов та просив його задовольнити. Відповідач повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, подав заяву про розгляд справи без його участі та визнання позову. 2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі 27.11.2024 у справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження, з призначенням підготовчого засідання на 23.12.2024. 23.12.2024 підготовче засідання відкладено у зв`язку з неявкою сторін на 15.01.2024. 09.01.2025 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. 15.01.2025 підготове провадження закрито, призначено справу до розгляду по суті на 28.01.2025. 3. Встановлені судом обставини з посиланням на докази. Відхилені судом докази В силу вимог частини 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями частини 1 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно з частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до частин 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини 5, 6 ст. 81 ЦПК України). 03 липня 2020 року позивач [PERSON] придбав 1/2 частку житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 03.07.2020, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03.07.2020 (а.с. 7-9). Інша 1/2 частка означеного житлового будинку належить відповідачу [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.08.2021 (а.с. 11). Рішенням № 718, виданим 21 березня 2024 року виконавчим комітетом Циблівської сільської ради Бориспільського району, 1/2 частці житлового будинку, що належить позивачу [PERSON] , присвоєно поштову адресу: [ADDRESS] . Дана обставина також підтверджується довідкою № 543 від 20.11.2024, виданою 20 листопада 2024 року Циблівською сільською радою Бориспільського району (а.с. 10, 5). Відповідно до п. 2 власнику [PERSON] рекомендовано провести державну реєстрацію права власності. Суд уважає, що розбіжність в адресі житлового будинку [ADDRESS] , жодним чином не впливає на право власності [PERSON] , що виникло у зв`язку з володінням житлового будинку по [ADDRESS] . Дані обставини знайшли своє підтвердження наведеними нижче доказами. Відповідно до довідки № 1712/1 від 06 серпня 2021 року та технічних паспортів (інвентаризаційна справа № 1398) від 29.01.2021 та від 27.07.2021, виданих інженером з інвентаризації нерухомого майна-ФОП [PERSON] , на підставі проведеної технічної інвентаризації, зазначено, що у житловому будинку (з господарськими будівлями і спорудами), співвласниками часток яких є сторони, самочинного будівництва не виявлено, самочинно побудованих або переобладнаних приміщень немає (а.с. 12-20). Житловий будинок має окремі два входи, у кожного із співвласників з моменту набуття права власності перебували у користуванні визначені ними приміщення (кімнати) житлового будинку, окремі комунальні лічильники, а також розподілені господарські будівлі і споруди, що підтверджується висновком щодо технічної можливості поділу (виділу) в натурі частки з об`єкта нерухомого майна від 27.07.2021 (а.с. 13). \~ \~ \~ \~Інженером з інвентаризації нерухомого майн-ФОП [PERSON] на підставі проведеної технічної інвентаризації житлового будинку було видано 29 січня 2021 року технічний паспорт на весь житловий будинок [ADDRESS] (Інвентаризаційна справа № 1398), у якому зазначені слідуючі будівлі та споруди : житловий будинок «А», прибудова «а», сарай «Б», сарай «В», сарай «Г», гараж «Д», погріб «Е», вбиральня «Є», сарай «Ж», сарай «Б1», погріб «В1», сарай «Г1», вбиральня «Д1», огорожа «1», ворота з хвірткою «2». Приміщення житлового будинку мають такі призначення та площі: № 1-1 (веранда) - пл. 10,50 кв.м; № 2-1 (тамбур) - пл. 3,00 кв.м; № 1-2 (коридор) - пл. 8,10 кв.м; № 2-2 (коридор) - пл. 1,00 кв.м; № 1-3 (житлова) - пл. 8,00 кв.м; № 2-3 (житлова) - пл. 15,50 кв.м; № 1-4 (житлова) - пл. 8,80 кв.м; № 2-4 (кухня) - пл. 7,40 кв.м; № 1-5 (санвузол) - пл. 3,50 кв.м; № 2-5 (санвузол) - пл. 3,60 кв.м; \~ \~ \~ \~№ 1-6 (кухня) - пл. 8,30 кв.м; № 2-6 (коридор) - пл. 3,10 кв.м; № 1-7 (житлова) - пл. 16,30 кв.м. Загальна площа будинку становить 97,10 кв.м, житлова площа 48,60 кв.м, допоміжна площа - 48,50 кв.м. Згідно із Висновком щодо технічної можливості поділу (виділу) в натурі частки з об`єкта нерухомого майна від 27.07.2021, частка житлового будинку, що належить мені, за технічними показниками є відокремлена, має окремий вхід і без проведення будівельних робіт може бути виділена в натурі наступним складом: № 1-1 (тамбур) - пл. 3,00 кв.м; № 1-2 (коридор) - пл. 1,00 кв.м; № 1-3 (житлова) - пл. 15,50 кв.м; № 1-4 (кухня) - пл. 7,40 кв.м; № 1-5 (санвузол) - пл. 3,60 кв.м; № 1-6 (коридор) - пл. 3,10 кв.м; загальною площею 33,60 кв.м;житловою площею - 15,50 кв.м; допоміжною площею - 18,10 кв.м, з господарських будівель і споруд: сарай «Б1», погріб «В1», сарай «Г1», вбиральня «Д1», огорожа «1». Суд, вислухавши думку сторін та інших учасників справи, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані у справі докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. 4. Норми права та судова практика, застосовані судом. Загальний висновок у справі. Мотиви, з яких виходив суд; мотиви незастосування норм, на які посилались сторони Частиною 1 статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 41 Конституцією України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до статті 317\~ЦК України власникові\~належать права\~володіння,\~користування та\~розпоряджання своїм\~майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно зі\~статтею 355\~ЦК України\~майно,\~що є\~у власності\~двох або\~більше осіб\~(співвласників),\~належить їм\~на праві\~спільної власності\~(спільне\~майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Положеннями статті 356 ЦК передбачено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно зі статтею 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Згідно з правовою позицією Верховного Суду, висловленій у постанові від 01.12.2021 № 688/4007/19, наголошено, що «поділ жилого будинку в натурі, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо поділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин, поділ може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду України від 25.09.2019 у справі № 205/9065/15, від 27.05.2020 у справі № 173/1607/15, від 11.10.2021 у справі № 607/14338/19. За правилами частини 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач [PERSON] позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, та враховуючи, що за технічними показниками об`єкт має окремі входи і може бути виділений, суд дійшов висновку про задоволення позову на підставі ч. 4 ст. 206 ЦПК України. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача відповідно до положень ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову.

Outcome: approved