Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-29 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог. Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Бурак Катерина Ярославівна, звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки та піклування в особі Клішковецької сільської ради Дністровського району, Чернівецької області про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 08 грудня 2022 року шлюб між сторонами було розірвано, та стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання доньки до досягнення нею повноліття. У шлюбі в сторін народилася донька [PERSON] [INFO] , яка з моменту народження і по даний час проживає із батьком, що підтверджується доказами доданими до матеріалів справи. Вказує, що за останньою відомою йому інформацією відповідачка вихала до країни агресора, громадянкою якої вона являється, і вже більше восьми років жодним чином не виявляла інтересу до життя спільної доньки, не проявляла зацікавленості у її подальшій долі, не цікавиться успіхами доньки, станом її здоров`я, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не забезпечує їй необхідного харчування, медичного догляду та лікування, що негативно впливає на фізичний розвиток дитини як складову виховання, зовсім не спілкується з донькою навіть задля нормального самоусвідомлення дитиною сімейних цінностей, які повинні прививати батьки. Враховуючи те, що відповідачка не бере жодної участі у вихованні своєї доньки, зайняла пасивну позицію щодо виховання та утримання дитини, оскільки він одноосібно займається вихованням дитини, з метою забезпечення прав та законних інтересів дитини, просив прийняти рішення суду, яким позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 18 вересня 2024 року відкрито провадження у справі та розгляд справи вирішено провести за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 22 жовтня 2024 року. Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 02 грудня 2024 року клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Бурак К.Я. про витребування доказів задоволено, витребувано із Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, інформацію щодо перетину кордону [PERSON] , закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. 27.01.2025 року на адресу суду на виконання ухвали Хотинського районного суду від 02.12.2024 року надано інформацію про осіб, які перетнути державний кордон України в період з 08.11.2017 року по 02.12.2024 року, із відомостей яких вбачається, що [PERSON] ( [PERSON] ) перетнула державний кордон України 30.03.2018 року, тобто виїхала за межі України, іншою інформацією прикордонна служба не володіє. Позивач [PERSON] в судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, та пояснив що сам виховує доньку, відповідачка залишила їх більше восьми років тому, де її місце знаходження йому не відоме, так як будь-яких зв`язків вони не підтримують, вважає, що можливо вона виїхала до країни агресора, громадянкою якої являється. Жодних зв`язків вона з дитиною не підтримує, життям та здоров`ям доньки взагалі не цікавиться. Представник позивача [PERSON] - адвокат Бурак К.Я. в судовому засіданні підтримала заявлені позивачем вимоги та просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON] . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлений про день час та місце розгляду справи, за останнім відомим місцем її проживання, оскільки офіційно зареєстрованого місця проживання її не встановлено, судом було здійснено виклик відповідачки через оголошення про виклик розміщеного на сайті суду, однак причини своєї неявки суду не повідомила, жодних клопотань чи заяв до суду не надала. Згідно ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Представник третьої особи органу опіки та піклування в особі Клішковецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області Вілянська Л.І. в судовому засіданні пояснила, що вона як начальник служби у справах дітей, добре знає цю сім`ю, та підтверджує, що батько сам виховує доньку, мати життям дитини не цікавиться, на території села не проживає, так як виїхала за межі України, будь-яка інформація про матір дитини відсутня. Висновком органу опіки та піклування встановлено доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до неповнолітньої доньки [PERSON] за ухиляння від виконання батьківських обов`язків, тому не заперечують проти задоволення позовних вимог, так як це буде відповідати інтересам дитини. В судовому засіданні в присутності представника Служби у справах дітей Клішковецької сільської ради Вілянської Л.І., судом заслухано думку неповнолітньої [PERSON] [INFO] , яка пояснила, що матір свою вона майже не пам`ятає, вона з нею взагалі не спілкується, жодних відносин не підтримує, вона виховується батьком, разом з ними також проживають дідусь та бабуся, мати з ними не проживає і де вона знаходиться їй не відомо. Жодних подарунків чи привітань на день народження мати не присилає та зі святами не вітає. Враховуючи положення ст. 280 ЦПК України, а також те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду за адресою своєї реєстрації, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Фактичні обставини встановлені судом. Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, які наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Так, судом встановлено, що батьками [PERSON] [INFO] записані батько: [PERSON] та мати [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 16.05.2019 року (а.с.13). Заочним рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 08.12.2022 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який був зареєстрований 02 квітня 2013 року, розірвано. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] [INFO] , по частині з усіх доходу (а.с.11-12). Довідкою виданою виконавчим комітетом Клішковецької сільської ради Малинецького старостинського округу за №506 від 19.06.2024 року , підтверджено, що [PERSON] дійсно проживає та зареєстрований за адресою [ADDRESS] , і до складу його сім`ї входять донька [PERSON] 2013 року народження (а.с.14). Як вбачається із акту обстеження умов проживання малолітніх (неповнолітніх) дітей від 17.06.2024 року складеного начальником відділу Служби у справах дітей, матеріально-побутові умови проживання дитини добрі, дитина проживає з батьком, так як її мати вже вісім років перебуває за межами України, в будинку чисто, прибрано, у дитини є своя кімната, яка облаштована всім необхідним, дитина перебуває на повному утриманні батька, який в повній мірі виконує свої батьківські обов`язки по відношенню до своєї доньки (а.с.15). Як вбачається із довідки виданої виконкомом Клішковецької сільської ради Дністровського району за №504 від 19.06.2024 року, на утриманні [PERSON] знаходиться його неповнолітня донька [PERSON] 2013 р.н., яка проживає разом із батьком в одному по господарському номері (а.с.16). 09 липня 2024 року виконавчим комітетом Клішковецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області було прийнято рішення про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав матері [PERSON] [INFO] відносно малолітньої доньки [PERSON] [INFO] (а.с.17). Висновком органу опіки та піклування Клішковецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області, діючи в інтересах дітей та з метою захисту прав дітей, вирішено за доцільне позбавити [PERSON] [INFO] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] [INFO] (а.с.18). Як вбачається із довідки виданої виконавчим комітетом Клішковецької сільської ради Дністровського району за вих.№505 від 09.06.2024 року, [PERSON] 1991 р.н., не проживає в [ADDRESS] (а.с.19). Характеристикою виданої «Малинецьким ЗЗСО І-ІІ ступенів -ЗДО» на ученицю [PERSON] , підтверджено, що дитина зарекомендувала себе хорошою,здібною ученицею, має зразкову поведінку, на уроках уважна, активна. Завжди охайна і гарно вихована, має друзів. Батько приділяє належну увагу вихованню доньки (а.с.20). Згідно довідки виданої директором ОЗО «Клішковецький заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів» Н.Боднар, [PERSON] одноосібно виховує свою доньку [PERSON] , дбає про її здоров`я, цікавиться її навчанням, приймає активну участь у житті класу доньки, відвідує батьківські збори, а мати взагалі не приймає участі у вихованні доньки (а.с.21). З інформації наданої Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 27.01.2025 року вбачається, що [PERSON] ( [PERSON] ) перетнула державний кордон України 30.03.2018 року, тобто виїхала за межі України, іншою інформацією прикордонна служба не володіє. Застосовані норми права. Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Так, Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Згідно з ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Так, ст. 164 СК України визначено підстави для позбавлення батьківських прав батьків, а саме: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. При цьому відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п. п. 16, 18 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У рішенні від 30 червня 2020 року у справі «Ілля Ляпін проти Росії» (заява № 70879/11) ЄСПЛ зазначив, що якщо батько не підтримує стосунків з дитиною, його можна позбавити батьківських прав. І в цьому немає порушення права на сімейне життя, гарантованого Конвенцією. У цій справі ЄСПЛ звернув увагу на те, що заявник міг і повинен був усвідомлювати, що таке тривале і повне розставання з його сином, зокрема, враховуючи юний вік останнього в той час, коли їх контакт припинився, може призвести лише до значного ослаблення, якщо не повного розриву, зв`язку між ними і відчуження дитини від нього (§ 52). Саме бездіяльність заявника призвела до розриву зв`язків між ним і його сином і підштовхнула результат справи проти нього. Очевидно, що позбавлення заявника батьківських прав не більше ніж анулювало юридичний зв`язок між заявником і його сином. Враховуючи відсутність будь-яких особистих відносин протягом семи років, що передували цьому рішенню, не можна сказати, що воно негативно вплинуло на ці відносини (§ 54). Існуючі сімейні зв`язки між подружжям і дітьми, про яких вони фактично піклуються, зумовлюють захист відповідно до Конвенції. Більш того, якщо минув значний проміжок часу з того моменту, як дитина жила разом зі своїми біологічними батьками, то інтерес цієї дитини в тому, щоб його de facto сімейна ситуація знову не змінилася, може домінувати над інтересами батьків, щоб їх сім`я возз`єдналася (§ 55). Згідно висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 08 грудня 2021 року у справі № 311/563/20, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України "Про охорону дитинства"). Таким чином, відповідно до положень п. 2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України однією з підстав для позбавлення мати, батька батьківських прав в судовому порядку є їх ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Мотиви та висновки суду. З аналізу досліджених у судовому засіданні доказів судом встановлено, що відповідачка самоусунулася від виконання свої батьківських обов`язків щодо виховання та утримання своєї малолітньої дитини, не піклується про її духовний та фізичний розвиток, зовсім не цікавиться станом дитини, не спілкується із донькою. З часу народження і по даний час малолітня дитина [PERSON] [INFO] проживає разом із батьком у с. Малинці Дністровського району, де відвідує навчальний заклад. Батько самостійно займається вихованням та утримання своєї доньки, переймається станом здоров`я дитини, відвідує батьківські збори у навчальному закладі, забезпечує її всім необхідним. Для дитини створені всі належні умови для комфортного проживання, навчання та проведення дозвілля малолітньої дитини. Проаналізувавши докази по справі, суд приходить до висновку, що відповідачка [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських прав по відношенню до малолітньої доньки, не здійснює належного догляду за нею, не спілкується з донькою в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, взагалі не приймає жодної участі у вихованні дитини, не піклується про фізичний і духовний розвиток, що не відповідає принципам Конвенції ООН про права дитини та вимогам ст. ст. 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства». Суд враховує і те, що про ухилення одним з батьків від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може свідчити не лише ненадання матеріального забезпечення кимось із батьків, але й брак спілкування, моральної та психологічної підтримки дитини, нездійснення участі у вихованні та розвитку дитини, незабезпечення потрібним харчуванням та лікуванням тощо. Суд вважає, що позивач навів обґрунтовані посилання на те, що відповідачка не виконує своїх батьківських обов`язків, контакту з дитиною не має і не вживає жодних заходів щодо налагодження стосунків з дитиною, не цікавиться її станом здоров`я, не виявляє будь-якої турботи про дитину, тобто самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків. З урахуванням наведених висновків Верховного Суду та встановлених у цій справі обставин, судом може розцінюватися заявлені позовні вимоги як достатню підставу для задоволення позовної вимоги про позбавлення батьківських прав. За таких обставин, суд оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги щодо позбавлення відповідачки батьківських прав є обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки в ході судового розгляду знайшли своє повне підтвердження доводи позивача про те, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не займається вихованням та розвитком дитини, що свідчить про наявність підстав для позбавлення його батьківських прав. Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, і в разі, якщо змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, суд може постановити рішення і поновити зазначену особу в батьківських правах. Ураховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне звернути увагу відповідача, що у разі зміни обставин, що слугували підставами для позбавлення її батьківських прав, він не позбавлений права звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Розподіл судових витрат. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позивачем при зверненні до суду за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав було сплачено судовий збір, тому суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved