Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

Представник позивача у лютому 2022 року звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати недійсним договір комісії №7296/20/019127 від 17.09.2020 року та укладений на підставі нього договір купівлі-продажу транспортного засобу №7296/20/019127 укладений між ТОВ «СА Драйв» та [PERSON] ; витребувати у відповідача [PERSON] у власність [PERSON] автомобіль марки Honda Accord 2008 року випуску. Позов обґрунтовано тим, що 17.09.2020 року між ТОВ "СА Драйв" та [PERSON] укладено договір комісії № 7296/20/019127, за умовами якого остання надала доручення ТОВ "СА Драйв" за комісійну плату вчинити один/або декілька правочинів щодо продажу транспортного засобу Honda Accord, 2.4 седан-В, 2008 року випуску, колір сірий VIN кузова [NUMBER] , свідоцтво про реєстрації [NUMBER] реєстраційний номер [NUMBER] . Того ж дня 17.09.2020 року між ТОВ "СА Драйв" та [PERSON] було укладеного договір купівлі-продажу вказаного транспортного засобу. В подальшому автомобіль відчужено на користь [PERSON] . В рамках кримінального провадження при проведенні почеркознавчої експертизи встановлено, що підпис в договорі комісії виконано не [PERSON] , а іншою особою. Таким чином у власності [PERSON] перебуває спірний автомобіль у зв?язку із чим позивач звернулась до суду з метою захисту своїх прав. Ухвалою суду від 18.02.2022 року вжито заходи забезпечення позову. Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2020 року N? 2102-IX, в Україні введено воєнний стан, який в подальшому було продовжено і діє на сьогоднішній день. Відповідно до Розпорядження голови Верховного Суду №1/0/9-22 від 06.03.2022 року, враховуючи неможливість здійснювати правосуддя під час воєнного стану, територіальна підсудність справ Херсонського міського суду Херсонської області змінена. Відповідно до Рішення № 62 зборів суддів Херсонського міського суду Херсонської області від 07.03.2022 року здійснення судочинства Херсонським міським судом Херсонської області тимчасово зупинено. Відповідно до Рішення Вищої ради правосуддя № 566/0/15-23 від 30 травня 2023 року, роботу Херсонського міського суду Херсонської області було відновлено з 1 червня 2023 року, а датою початку процесуальної діяльності визначено 12 червня 2023 року. Наказом Приморського районного суду м. Одеси суддю [PERSON] відраховано з 16.11.2023 року у зв`язку з достроковим закінченням відрядження. Ухвалою суду від 04.01.2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 23.04.2024 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті. 11.03.2024 року від представника [PERSON] адвоката Олійник О.В. надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог, вважає, що висновок експерта на який посилається позивач не є належним доказом, адже отриманий позивачем без письмового дозволу слідчого. Позовна вимога про витребування майна також задоволенню не підлягає, оскільки спірний автомобіль після накладення на нього арешту перебуває на спеціальному майданчику у м. Олешки. 20.03.2024 року від представника позивача адвоката Кравцова С.І. надійшла відповідь на відзив у якій зазначено, що висновок судової почеркознавчої експертизи є допустимим доказом про що свідчить позиція ВП ВС. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, представник надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнає. Інші учасники справи в судове засідання не з?явилися, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.2\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Так, відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: .. 2) визнання правочину недійсним. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] виданого 25.12.2014 Центр ДАІ 6501 була власником автомобіля марки HONDA модель ACCORD. 2008 року випуску, тип загальний легковий седан-В, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . 28 травня 2020 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Черкашиної Н.І. з заявою в якій просила скасувати довіреність посвідчену приватним нотаріусом 14.05.2020 за реєстровим №665 від її імені на ім?я [PERSON] на експлуатацію належного їй на праві власності транспортного засобу марки HONDA модель ACCORD. 2008 року випуску, тип - загальний легковий седан-В, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . 17 вересня 2020 року між ТОВ «СА ДРАЙВ» в особі [PERSON] з одного боку та [PERSON] укладено договір комісії №7296/20/019127, який підписаний [PERSON] . Відповідно до п. 1.1 вищевказаного договору комісіонер зобов?язується за дорученням комітента за комісійну плату вчинити за рахунок комітента від свого імені один/або декілька правочинів щодо продажу транспортного засобу: марка. модель HONDA ACCORD 2.4 СЕДАН-В, 2008 року випуску, колір-сірий, VIN № кузова (рами, шасі) [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрований за власником транспортного засобу 25.12.2014, за ціною не нижче узгодженої сторонами, а саме 10000,00 грн. Того ж дня, 17.09.2020, між ТОВ «СА ДРАЙВ» та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу №7296/20/019127 за умовами якого (пункт 1.1) продавець зобов?язується передати у власність покупцеві транспортний засіб марка, модель HONDA ACCORD 2.4 СЕДАН-В. 2008 року випуску, колір-сірий, VIN № кузова (рами, шасі) [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , заресстрований за власником транспортного засобу 25.12.2014. За домовленістю сторін ціна транспортного засобу складає 10000,00 грн (пункт 3.1 Договору). 29 травня 2020 року [PERSON] звернулась до чергової частини Корабельного відділу поліції з заявою про вчинення кримінального правопорушення, а саме про прийняття мір до [PERSON] , яка 29.05.2020 незаконно заволоділа транспортним засобом «Honda Accord» державний номер [NUMBER] кузов [NUMBER] , 2008 року випуску яким спричинила матеріальний збиток. Вказані відомості були внесені до реєстру досудових розслідувань, номер кримінального провадження: 12020230020001186. 12 травня 2021 року до чергової частини відділу поліції № 2 Херсонського РУП надійшло повідомлення про те, що в ході досудового розслідування за матеріалами кримінального провадження №12020230020001186 від 30.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення ч. 1 ст. 289 КК України було встановлено, що в березні 2021 року автомобіль HONDA ACCORD, кузов [NUMBER] , 2008 р.в., було перереєстровано на іншу невідомо особу, шляхом підробки договору купівлі-продажу вищезазначеного транспортного засобу, належного [PERSON] . В подальшому транспортний засіб марки HONDA модель ACCORD. 2008 року випуску, тип - загальний легковий седан-В. номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер ВТО140ВН було відчужено на користь [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] виданим ТСЦ 8043, 30 вересня 2020 року. В рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12020230020001186 від 30.05.2020 року було призначено та проведено почеркознавчу експертизу, на експертизу надано договір комісії №7296/20/019127 від 17.09.2020, на вирішення судової експертизи поставлене запитання: чи виконано підпис в договорі комісії №7296/20/019127 від 17.09.2020, в графі «Комітент» [PERSON] або іншою особою. Відповідно до висновку експерта №CE-19/122-22/129-ПЧ від 20.01.2022 досліджуваний підпис у графі «Комітент» (прізвище, ініціали, підпис уповноваженої особи)» у наданому на дослідження договорі комісії №7296/20/019127 від 17.09.2020 виконано не [PERSON] , а іншою особою. Згідно листа начальника слідчого управління ГУНП в Херсонській області М.Вербицького транспортний засіб марки HONDA модель ACCORD. 2008 року випуску, тип - загальний легковий седан-В. номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер ВТО140ВН був переданий на тимчасове зберігання на спеціальний майданчик для тимчасово вилучених транспортних засобів ГУНП у м. Олешки Херсонської області, яке на теперішній час є тимчасово окупованими військовими рф. Згідно зі статтею 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента, визначені умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (частина друга статті 207 ЦК України). Частинами першою, третьою статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно з частиною першою-третьою та п`ятою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. [PERSON] , звернувшись до суду з цим позовом, посилається на те, що договір комісії від №7296/20/019127 від 17.09.2020 року вона не підписувала, її підпис було підроблено, а належний їй транспортний засіб відчужено без її відома та волі. Згідно зі статтею 1011 ЦК України (тут і далі в редакції, чинній на час укладення спірних договорів) за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов`язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента. Відповідно до статті 1012 ЦК України договір комісії може бути укладений на визначений строк або без визначення строку, з визначенням або без визначення території його виконання, з умовою чи без умови щодо асортименту товарів, які є предметом комісії. Комітент може бути зобов`язаний утримуватися від укладення договору комісії з іншими особами. Істотними умовами договору комісії, за якими комісіонер зобов`язується продати або купити майно, є умови про це майно та його ціну. Згідно зі статтею 1014 ЦК України комісіонер зобов`язаний вчиняти правочини на умовах, найбільш вигідних для комітента, і відповідно до його вказівок. Якщо у договорі комісії таких вказівок немає, комісіонер зобов`язаний вчиняти правочини відповідно до звичаїв ділового обороту або вимог, що звичайно ставляться. Якщо комісіонер вчинив правочин на умовах більш вигідних, ніж ті, що були визначені комітентом, додатково одержана вигода належить комітентові. Відповідно до частини першої статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно з частиною першою статті 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Відповідно до частини першої статті 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним, зокрема у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар. Відповідно до частини першої статті 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу. Згідно зі статтею 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом (пункт 3 частини першої статті 388 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Позивачем до матеріалів позовної заяви було долучено висновок почеркознавчої експертизи від 20.01.2022 року, який було складено Херсонським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України на виконання постанови ВП №2 ХРУП ГУНП в Херсонській області від 05.01.2022 року про призначення судової почеркознавчої експертизи, якому судом надано оцінку в сукупності з іншими доказами наданими сторонами. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.\~Ці дані\~встановлюються такими\~засобами: 1)\~письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; 2)\~висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.02.2021 року у справі №381/622/17 суд дійшов наступних висновків: \~\~висновок судово-почеркознавчої експертизи не можна вважати таким, що не відповідає критеріям належності та допустимості доказів... Позивач подав до суду копію цього висновку, зроблену з копії того ж висновку, яку засвідчив слідчий. Для його використання як доказу подання до суду окремого дозволу слідчого, а також вироку суду, який набрав законної сили у кримінальному провадженні, не є потрібним. Такий висновок судово-почеркознавчої експертизи, який позивач відповідно до\~закону\~одержав у межах кримінального провадження, стосується предмета доказування у цій справі. Так, суд констатує, що висновок почеркознавчої експертизи від 20.01.2022 року є належним та допустимим доказом у цій справі. Відповідачі, в свою чергу, не спростували викладені позивачем обставин, свого висновку не надали, клопотань про проведення експертизи не заявляли, відтак твердження позивача ніяким чином не спростовано. 3 вищевикладеного вбачається, що воля власника транспортного засобу [PERSON] не була спрямована на укладення будь-якого договору відчуження належного їй автомобіля, в тому числі на укладення з ТОВ «СА ДРАИВ» договору комісії, позивач не надавала будь-кому права на розпорядження належним їй майном, отже суд дійшов висновку, що вчинений 17.09.2020 договір комісії №7296/20/019127 та договір купівлі-продажу транспортного засобу №729/20/019127 від 17.09.2020 від власного імені в інтересах комітента - [PERSON] на користь [PERSON] визнаються судом недійсними, оскільки вони були укладені поза волею позивача. Таким чином, суд вважає, що належними доказами доведено факт недійсності як договору комісії №7296/20/019127 від 17.09.2020 так і договору купівлі-продажу транспортного засобу №729/20/019127 від 17.09.2020 з відчуження спірного рухомого майна, що свідчить про вибуття спірного майна з володіння законного власника поза його волею та з порушенням законодавства. Щодо вимоги позивача про витребування від відповідача автомобіля марки HONDA модель ACCORD. 2008 року випуску, тип - загальний легковий седан-В. номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до статей\~317,\~319 ЦК України\~саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею. Стаття 321 ЦК України\~встановлює, що право власності є непорушним. Відповідно до ч. 1\~ст. 388 ЦК України\~якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач) власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно : 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника\~\~або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не\~з \~їхньої волі, іншим шляхом. Відповідно до закріпленого в\~статті 387 ЦК України\~загального правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої\~статті 388 ЦК України\~залежить від того, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом. Положення\~статті 388 ЦК України\~застосовується як підстава позову про повернення майна від добросовісного набувача, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом, яке було відчужене третій особі, якщо між власником та володільцем майна не існує жодних юридичних відносин. Власник з дотриманням вимог статей\~387\~і\~388 ЦК України\~може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника. Суд, констатуючи те, що позивач довела належним чином, що спірний автомобіль вибув з її володіння поза волею власника та встановивши відсутність волевиявлення на відчуження спірного автомобіля, дійшов до висновку про відсутність підстав, передбачених\~статтею 388 ЦК України, для задоволення позову у цій частині, оскільки згідно листа начальника слідчого управління ГУНП в Херсонській області М.Вербицького спірний автомобіль був переданий на тимчасове зберігання на спеціальний майданчик для тимчасово вилучених транспортних засобів ГУНП у м. Олешки Херсонської області, які на теперішній час є тимчасово окупованими військовими рф. Відтак, позивачем не надано доказів знаходження спірного автомобіля безпосередньо у відповідача [PERSON] . На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених вимог у цій частині, а доказування та рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях. З підстав вищевказаного, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] в частині витребування рухомого майна від відповідача [PERSON] .

Outcome: partial