Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-26 00:00:00

У серпні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 15.02.2018 позивач та [PERSON] уклали договір позики, відповідно до умов якого він надав у борг останній грошові кошти в сумі 801 000,00 грн. На підтвердження виникнення зобов`язання за договором позики [PERSON] надала розписку. [PERSON] зобов`язалася повернути кошти до 15.07.2020. Утім, до теперішнього часу грошові кошти не повернула, оскільки померла наприкінці 2019 року. Після смерті [PERSON] її спадкоємцем є її син, [PERSON] , який прийняв спадщину та отримав свідоцтво про право на спадщину на нежитлове приміщення [ADDRESS] . Також, 15.02.2018 між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до умов якого [PERSON] поручився перед позивачем за виконання [PERSON] свого обов`язку за договором позики. У зв`язку з вищевикладеним, позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів на його користь несплачену суму боргу за договором позики у розмірі 801 000,00 грн., витрати на професійну правничу допомогу та судовий збір. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13.08.2020 в порядку забезпечення позову заборонено будь-яким особам вчиняти будь-які дії направленні на відчуження в будь-який спосіб нежитлового приміщення [ADDRESS] , загальною площею 111,3 кв.м., що належить на праві власності [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , до розгляду справи по суті (а.с.29-30 т.1). Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28.08.2020 справу прийнято до розгляду, відкрито провадження та визначено її розгляд проводити в порядку загального позовного провадження (а.с.34 т.1). Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02.12.2020 задоволено клопотання [PERSON] та призначено судово-почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України: вул. Січеславська Набережна,17, офіс 361, м. Дніпро, 49000 (а.с.72 т.1). Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22.01.2021 провадження у справі поновлено (а.с.83 т.1). Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16.02.2021 задоволено клопотання судового експерта Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України Здор В.М. та цивільну справу направлено до Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України: вул. Січеславська Набережна,17, офіс 361, м. Дніпро, 49000, для проведення судово-почеркознавчої експертизи (а.с.88-89 т.1). Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.04.2021 провадження у справі поновлено (а.с.97 т.1). Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12.05.2021 витребувано у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Вдовіної Л.Л. (пр. Дм. Яворницького, 46-а, к.2, м. Дніпро, 49000) оригінали документів, які містять почерк та/або підпис [PERSON] наявні у матеріалах нотаріальної справи при посвідчені договору купівлі-продажу нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , серія та номер 502, від 16.02.2018, укладеного між [PERSON] та [PERSON] (а.с.101 т.1). Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27.05.2021 тимчасово вилучено у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Вдовіної Л.Л. оригінали документів, які містять почерк та/або підпис [PERSON] та наявні у матеріалах нотаріальної справи при посвідчені договору купівлі-продажу нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , серія та номер 502, від 16.02.2018, укладений між [PERSON] та [PERSON] , а також оригінал договору купівлі-продажу нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , серія та номер 502, від 16.02.2018, укладений між [PERSON] та [PERSON] . Виконання ухвали доручено Шевченківському відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Зупинено провадження по цивільній справи до закінчення виконавчого провадження з вилучення доказів для дослідження судом (а.с.112 т.1). Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17.01.2022 провадження у справі поновлено (а.с.118 т.1). Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24.03.2022 виправлено описку в ухвалі Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27.05.2021 (а.с.129 т.1). Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24.03.2022 витребувано у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Златової Н.А. оригінали документів, які містять почерк та/або підпис [PERSON] наявні у матеріалах нотаріальної справи при посвідчені договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , серія та номер: 9783, від 16.06.2017 (а.с.130 т.1). Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21.04.2022 витребувано у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Златової Н.А. оригінали документів, які містять почерк та/або підпис [PERSON] наявні у матеріалах нотаріальної справи при посвідчені договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] (а.с.141 т.1). Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19.05.2022 задоволено клопотання [PERSON] та призначено судово-почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного Центру МВС: тупик Будівельний, 1, м. Дніпро, 49033 (а.с.156 т.1). Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22.08.2022 провадження у справі поновлено (а.с.167 т.1). Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07.09.2022 цивільну справу повернуто до Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного Центру МВС для проведення судової почеркознавчої експертизи відповідно до ухвали суду від 19.05.2022 за наявними в матеріалах справи документами (а.с.171 т.1). Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07.11.2022 провадження у справі поновлено (а.с.179 т.1). Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05.12.2022 цивільну справу повернуто до Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного Центру МВС для проведення судової почеркознавчої експертизи відповідно до ухвали суду від 19.05.2022 та ухвали цього суду від 07.09.2022 з питання вирішення клопотання експерта за наявними в матеріалах справи документами (а.с.183 т.1). Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16.02.2023 провадження у справі поновлено (а.с.200 т.1). Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11.04.2023 закрито підготовче провадження у справі (а.с.227 т.1). Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26.06.2023 частково задоволено клопотання відповідача [PERSON] та його адвоката Трофименко В.В. та призначено у справі повторну судово-почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено Зональному експертному сектору Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБУ України у Дніпропетровській області (місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Святослава Хороброго,23) (а.с.26-27 т.2). Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02.11.2023 провадження у справі поновлено (а.с.51 т.2). Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22.02.2024 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача [PERSON] та його адвоката Трофименко В.В. про призначення по справі судової технічної експертизи (а.с.85 т.2). Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22.02.2024 частково задоволено клопотання позивача [PERSON] та його адвоката Зінченко Г.В. та призначено у справі повторну судово-почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (03057, м. Київ, вулиця Смоленська, 6) (а.с.87-88 т.2). Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 13.03.2024 цивільну справу №199/5253/20 витребувано із Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська (а.с.112 т.2). Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 20.05.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника [PERSON] - адвоката Трофименко В.В. на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22.02.2024 у цивільній справі №199/5253/20 (а.с.116 т.2). Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 20.05.2024 закінчено підготовчі дії у справі та призначено до розгляду у судовому засіданні (а.с.117 т.2). Постановою Дніпровського апеляційного суду від 18.06.2024 апеляційного скаргу представника [PERSON] - адвоката Трофименко В.В. залишено без задоволення. Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22.02.2024 залишено без змін (а.с.128-132 т.2). Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 31.07.2024 провадження у справі поновлено (а.с.141 т.2). Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03.09.2024 задоволено клопотання судових експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України Чередниченко Олени та Білоус Ірини та направлено цивільну справу до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України для проведення повторної судово-почеркознавчої експертизи, призначеної ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22.02.2024 (а.с.188-189 т.2). Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18.11.2024 провадження у справі поновлено (а.с.202 т.2). 27.01.2025 по справі ухвалено рішення. У судове засідання 27.01.2025 позивач [PERSON] та його представники - адвокати Кулик І.Я., Горовенко Л.М., Зінченко Г.В. та Шахов Д.А. не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. У судовому засіданні 30.05.2023 позивач та його представник адвокат Кулик І.Я. позовну заяву підтримали та просили її задовольнити, зокрема, позивач повідомив суду, що з [PERSON] особисто знайомий не був, передача грошових коштів відбулась в кафе «Конфіті» у м. Дніпро у присутності [PERSON] , який поручився за [PERSON] . Розписка була написана у кафе та один раз. Після письмової розписки написаної [PERSON] , [PERSON] привіз надруковані розписки. Грошові кошти передавалися у доларах. Позивач передав [PERSON] 30 000,00 доларів США. Потім вони у найближчому пункті обміну валют перевірили грошові кошти. За домовленістю [PERSON] повинна була віддати всю суму боргу відразу (а.с.11-13 т.2). Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Трофименко В.В. у судовому засіданні просили відмовити у задоволенні позовної заяви з огляду на те, що письмові докази наявні в матеріалах справи підтверджують той факт, що договір позики [PERSON] не підписувала. Також, представник позивача звернув увагу суду на те, що у договорі позики, який наявний в матеріалах справи позикодавцем виступає саме [PERSON] , що може свідчити про підробку цього договору, адже з його змісту неможливо встановити чіткі правовідносини між сторонами, а ненадання позивачем оригіналу договору позики свідчить про його ухилення від встановлення дійсних обставин справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. У судовому засіданні 30.05.2023 повідомив суду, що [PERSON] працювала на фірмі «Агровіра», засновником якої є його батько [PERSON] . Певний час була директором даної фірми. Вона мала намір придбати магазин, але їй не вистачало грошових коштів, тому вони з батьком звернулися до [PERSON] з проханням дати [PERSON] у борг потрібну суму грошових коштів. Він друкував розписку і був присутній при передачі [PERSON] грошей [PERSON] (а.с.11-13 т.2). Вислухавши учасників судового розгляду, допитавши свідка [PERSON] , експерта [PERSON] , дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 15.02.2018 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до умов якого позикодавець передав у власність позичальникові грошові кошти у сумі 801 000,00 грн., що еквівалентно 30 000,00 доларів США. Таку ж суму грошових коштів, позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві до 15.07.2020 (включно), в порядку та на умовах, передбачених цим договором (а.с.18 т.1). 15.02.2018 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до умов якого [PERSON] поручився перед [PERSON] за виконання [PERSON] свого обов`язку за договором позики, укладеним між ними (а.с.19 т.1). [PERSON] померла. Після смерті [PERSON] її спадкоємцем є її син, [PERSON] , який прийняв спадщину та отримав свідоцтво про право на спадщину на нежитлове приміщення [ADDRESS] , серія та номер: 1464, видане 17.07.2020 приватним нотаріусом Жовтоводського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Дудник Т.В., що підтверджується інформаційною довідкою №218550152 від 31.07.2020 (а.с.20-22 т.1). Допитаний в якості свідка [PERSON] суду пояснив, що [PERSON] до самої смерті працювала на фірмі його батька. Вона хотіла придбати магазин, але їй не вистачало грошових коштів, тому [PERSON] звернувся до [PERSON] з проханням дати [PERSON] у борг потрібну суму грошових коштів. В день передачі грошових коштів він з [PERSON] приїхали в кафе «Конфіті», після чого поїхали в пункт обміну валют перевірити грошові кошти. Далі він поїхав за надрукованими розписками. Кошти були передані для купівлі нежитлового приміщення. Відомо, що дане приміщення [PERSON] придбала, але за яку ціну він не знає (а.с.11-13 т.2). За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, інші юридичні факти. За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Так, ст. 1046 ЦК України чітко передбачені істотні умови договору позики: він є публічним, іменним, реальним, платним. Згідно ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Письмова форма договору позики унаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику (постанови Верховного Суду від 24.01.2024 у справі №686/18121/21 (провадження №61-14050св23), від 19.05.2021 у справі №128/891/20-ц (провадження №61-4560св21) та інші). Тлумачення статей 1046 та 1047 ЦК України свідчить, що по своїй суті розписка про отримання у борг грошових коштів є документом, який видає боржник (позичальник) кредитору (позикодавцю) за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей (постанова Верховного Суду від 19.05.2021 у справі №128/891/20-ц). Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 29.11.2023 по справі №589/4601/21 зазначив, що досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки (п.49). У разі пред`явлення позову про стягнення боргу за позикою кредитор повинен підтвердити своє право вимагати від боржника виконання боргового зобов`язання. Для цього з метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України суд повинен установити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умови (п.50). Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 18.09.2013 у справі №6-63цс13, від 02.07.2014 у справі №6-79цс14 та від 13.12.2017 у справі №6-996цс17, Верховного Суду від 25.03.2020 у справі №569/1646/14-ц, від 14.04.2020 у справі №628/3909/15 та від 21.07.2021 у справі №758/2418/17. Положеннями частини першої, третьої статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 608, 1218, 1219 ЦК України у зв`язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно пов`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті. Тобто за змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємців. Відповідно до ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. У постанові Верховного Суду від 24 листопада 2021 року у справі № 615/473/20 (провадження № 61-9358св21) зазначено, що: "одним із основних принципів цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, закріплений у статтях 12, 81 ЦПК України, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Ураховуючи предмет спору у зазначеній справі, до обов`язку позивача як кредитора спадкодавця належить доказування обставин щодо розміру заборгованості боржника на день відкриття спадщини, наявність спадкоємців боржника, дотримання кредитором строку, визначеного статтею 1282 ЦК України, звернення з вимогою до спадкоємців боржника, а до обов`язку спадкоємця позичальника, у разі заперечення проти заявлених вимог, належить обов`язок доведення розміру та вартості успадкованого ним майна. Таким чином, обсяг спадкового майна та його вартість повинен доводити спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна". У постанові Верховного Суду від 18 вересня 2019 року у справі №640/6274/16-ц вказано, що: «При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: - чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; - коло спадкоємців, які прийняли спадщину; - при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); - при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України». Відповідач [PERSON] у поданому 30.09.2020 відзиві на позовну заяву та у своїх поясненнях суду, заперечував факт того, що його матір`ю [PERSON] було укладено та підписано договір позики 15.02.2018, на підставі чого та за клопотаннями сторін по справі судом неодноразово були призначені судово-почеркознавчі експертизи на підставі ухвал суду від 02.12.2020, 19.05.2022, 26.06.2023 та від 22.02.2024. Згідно повідомлення №5476-20 про неможливість надання висновку судової почеркознавчої експертизи по цивільній справі №199/5253/20, провадження №2/199/2055/20 від 12.04.2021, судовим експертом Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Здор В.М. повідомлено про неможливість надання висновку судової почеркознавчої експертизи № 5476-20 по цивільній справі №199/5253/20, провадження №2/199/2055/20 на виконання ухвали суду від 02.12.2020 через те, що клопотання експерта про надання додаткових матеріалів, необхідних для виконання судової почеркознавчої експертизи не виконано (а.с.92-94 т.1). Згідно висновку експерта Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України Соколенко Л.О. №СЕ-19/104-23/173-ПЧ від 02.02.2023 на виконання ухвали суду від 19.05.2022, підпис від імені [PERSON] в графі «Позичальник» договору позики від 15.02.2018, укладеного між [PERSON] та [PERSON] - виконаний [PERSON] (а.с.193-198 т.1). У судовому засіданні 30.05.2023 експерт [PERSON] підтримала наданий нею висновок експертизи. Відповідно до висновку експерта Зонального експертного сектора Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБУ в Управлінні СБУ у Дніпропетровській області Кириллової Т.А. №291 від 20.10.2023 на виконання ухвали суду від 26.06.2023, підпис від імені [PERSON] у Договорі позики від 15.02.2018, укладеному від імені [PERSON] та [PERSON] , в графі «Позичальник», виконаний не [PERSON] , а іншою особою із ретельним наслідуванням її справжнього підпису (або з використанням технічних прийомів, зокрема, шляхом перемальовування на просвіт) (а.с.39-43 т.2). Згідно висновку експертного дослідження №ЕД-19/104-24/27046-ДД від 19.07.2024, виконаного судовим експертом Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України Чеповою О.О. за заявою [PERSON] від 03.07.2024, зображення підписів від імені [PERSON] у графах «Позикодавець» двох технічних зображень договору позики від 15.02.2018, наданих на дослідження, отримані з різних підписів (зображень підписів). Зображення підписів від імені [PERSON] у графах «Позичальник» двох технічних зображень договору позики від 15.02.2018, наданих на дослідження, отримані з різних підписів (зображень підписів) (а.с.154-157 т.2). Відповідно до листа директора Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України Рувіна О. від 14.11.2024, повідомлено про неможливість виконання ухвали суду від 22.02.2024 у зв`язку з несплатою вартості дослідження позивачем [PERSON] (а.с.200 т.2). Відповідно до статті 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили та оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивовано в судовому рішенні. Частинами першою та другою статті 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Системний аналіз змісту вказаних норм процесуального законодавства свідчить, що висновок експерта є рівноцінним засобом доказування у справі, наряду з іншими письмовими, речовими і електронними доказами, а оцінка його, як доказу, здійснюється судом у сукупності з іншими залученими до справи доказами за загальним правилом статті 89 ЦПК України. Враховуючи встановлені судом обставини справи, суд вважає належним та допустимим доказом висновок експерта Зонального експертного сектора Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБУ в Управлінні СБУ у Дніпропетровській області Кириллової Т.А. №291 від 20.10.2023. Що стосується висновку судового експерта Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України Соколенко Л.О. №СЕ-19/104-23/173-ПЧ від 02.02.2023, то зважаючи на вимоги діючого законодавства, досліджені письмові докази та встановлені по справі обставини, пояснення експерта [PERSON] у суді, суд приходить до висновку про те, що вказаний висновок не може бути прийнятий судом до уваги, як належний доказ у справі, оскільки у ньому зазначено про незначне порушення координації рухів, сильний диференційований натиск (у розписці [PERSON] від 15.02.2018), що свідчить про деяку незвичність письма в момент виконання підпису. Допитана у судовому засіданні 30.05.2023 експерт [PERSON] підтримала наданий нею висновок експертизи №СЕ-19/104-23/173-ПЧ від 02.02.2023 та пояснила, що для висновку експертизи береться декілька зразків, які між собою порівнюються та досліджуються. Всі надані судом підписи були досліджені. Звернула увагу суду, що на документах наданих для проведення експертизи були різні ручки - гелева та шарикова, зазначила про незвичність виконання підпису (а.с.11-13 т.2). У зв`язку з вищевикладеним, оскільки доводи сторони позивача не знайшли своє підтвердження під час розгляду справи та позивачем не доведено обставини, на які він посилався як на підставу своїх вимог, крім того, зважаючи на те, що факт укладення договору позики від 15.02.2018 між [PERSON] та [PERSON] був спростований висновком експерта №291 від 20.10.2023, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі. Згідно ч.ч.1,3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких віднесено і витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору та витрат на правову допомогу, покладаються на позивача.

Outcome: dismissed