Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-22 00:00:00

18.08.2023 до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов [PERSON] та [PERSON] до ТОВ «ПівденБуд-інвест» третя особа Виконавчий комітет Одеської міської ради про надання житла. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] та [PERSON] проживали та були зареєстровані у домоволодінні за адресою: [ADDRESS] . Зазначене підтверджується довідками № 553 від 03.10.2012 та № 551 від 03.10.2012, виданими органом самоорганізації населення комітет мікрорайону «Дмитріївка», а також даними домової книги. Також факт проживання у вказаному будинку підтверджується копією розрахункової книжки ТОВ «Інфокс» філія «Інфоксводоканал», та Актом від 12.05.2008, складеним органом самоорганізації населення комітет мікрорайону «Дмитріївка». 26.02.2004 Виконавчим комітетом Одеської міської Ради за клопотанням ТОВ «Південбуд-інвест» було прийнято рішення № 117 «Про заходи щодо реконструкції кварталу в межах пл. Толбухіна, вул. Ак. Філатова, Люстдорфської дороги, продовження вул. Варненської». Вказаним рішенням було вирішено реконструювати квартал в межах [ADDRESS] , та делеговано функції замовника з реконструкції кварталу та забудовником ТОВ «Південбуд-інвест». Пунктом 4.4. вказаного рішення до початку будівництва зобов?язано ТОВ «Південбуд-інвест» надати громадянам, що підлягають виселенню з будинків, які підлягають знесенню, інше благоустроєне житлове приміщення, згідно з додатком. Додатком до рішення виконавчого комітету від 26.02.2004 № 117 «Список громадян, які підлягають відселенню у зв?язку з реконструкцією кварталу в межах пл. Толбухіна, вул. Ак. Філатова, Люстдорфської дороги, продовження вул. Варненської» (далі за текстом - Список) затверджено поіменний список громадян, які підлягали відселенню та затверджено види квартир, які їм мали бути надані внаслідок відселення. У вказаному Списку під № 18 зазначені 11 осіб та 5 осіб які проживали, відповідно, в будинку [ADDRESS] та [ADDRESS] , які фактично є одним будинком. Номери 84/1 та [ADDRESS] були зазначені для відокремлення адрес сімей, які в ньому проживали. На усіх 16 осіб, що проживали в будинку [ADDRESS] та [ADDRESS] ) було виділено: по номеру 84/1 дві однокімнатні квартири, чотири 2-кімнатні квартири; по номеру 84 - п?ять однокімнатних квартир. Таким чином, квартири було розподілено за кількістю кімнат відповідно до кількості проживаючих та з огляду на їх споріднення та площу, яку вони займали в будинку. У вказаному списку серед інших, також зазначені [PERSON] та [PERSON] , яким мала бути надана одна двокімнатна квартира, як матері з сином. На виконання Рішення Виконавчого комітету Одеської міської Ради № 117 від 26.02.2004, [PERSON] та [PERSON] були виселені з займаного приватного домоволодіння. Жодного житла або компенсації, відповідно до даного Рішення виконкому Одеської міської Ради не отримали. На теперішній час позивачі позбавлені житла, в якому проживали, а іншого житла, що значене у Списку їм надано не було, що є істотним порушенням їх Конституційного права на житло. Посилаючись на наведені обставини позивачі просять суд зобов`язати ТОВ «Південбуд-інвест» надати їм інше благоустроєне житло у вигляді однієї двокімнатної квартири в межах міста Одеси взамін жилого приміщення домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , відповідно до рішення Виконавчого комітету Одеської міської Ради № 117 від 26.02.2004 «Про заходи щодо реконструкції кварталу в межах пл. Толбухіна, вул. Ак. Філатова, Люстдорфської дороги, продовження вул. Варненської», прийнятого за клопотанням ТОВ\~«Південбуд-інвест». 22.08.2023 ухвалою головуючого судді Суворової О.В. позовну заяву залишено без руху. 05.09.2023 на виконання ухвали суду від 22.08.2023 від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою головуючого судді Суворової О.В. від 08.09.2023 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. 02.10.2023 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач зазначає про порушення позивачем строків на звернення, оскільки відповідно до листа [PERSON] від 31.05.2018 стосовно строків передачі у власність їй нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] говорить про чітке розуміння свого права задовго до подання позовної заяви. Крім того, станом на 2023 рік Рішення не є актуальним, оскільки забудовою зазначеної ділянки займається не відповідач, а ТОВ «Ханбер Трейд». Таким чином, ТОВ «ПівденБуд-інвест» немає жодних зобов`язань перед позивачами. У задоволенні позовних вимог просить відмовити у зв`язку із поданням позову до неналежного відповідача. 02.10.2023 від представника відповідача надійшло клопотання про витребування доказів, яке ухвалою суду від 04.10.2023 задоволено та витребувано з Одеської міської\~ради належним чином завірену копію рішення №1022-VII від 30.06.2016, копії додатків до нього, та копії документів , які стали підставою для прийняття вказаного рішення; з Одеської міської\~ради та Виконавчого комітету\~Одеської міської\~ради інформацію чи надавалась Товариству з обмеженою відповідальністю «Південбуд-інвест» в користування земельна ділянка та згода на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, передбаченої рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради №117 від 26.02.2004 «Про заходи щодо здійснення комплексної реконструкції кварталу в межах пл. Толбухіна, вул. Ак.Філатова, Люстдорфської дороги, продовження вул. Варненської». 28.11.2023 на виконання ухвали суду від 04.10.2023 від Виконавчого комітету Одеської міської ради надійшли витребувані документи. 29.11.2023 на виконання ухвали суду від 04.10.2023 від Виконавчого комітету Одеської міської ради надійшли копії документів, що сталі підставою для прийняття Одеською міською радою рішення від 30.06.2016 № 1022-VIII. На виконання розпорядження № 393/24 керівника апарату Приморського районного суду м.\~Одеси Німас І.Я. від 25.06.2024 протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.06.2024 справу № 522/16288/23 передано для розгляду головуючому судді Павлик І.А. 02.07.2024 ухвалою головуючого судді Павлик І.А. справу прийнято до свого провадження. 17.10.2024 протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 25.11.2024 від представника позивачів надійшла заява про повернення до розгляду справи у підготовчому провадженні, яку мотивовано тим, що у представника позивачів у судовому засіданні 17.10.2024 були сумніви щодо залучення в якості співвідповідача ТОВ «Ханбер Трейд», проте оскільки з минулого засідання минуло багато часу, представник не одразу зорієнтувався та не заперечував проти закриття підготовчого провадження, однак після ознайомлення з доказами 22.10.2024 переконався, що є підстави для залучення ТОВ «Ханбер Трейд» як співвідповідача. 23.01.2025 протокольною ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання про повернення до розгляду справи у підготовчому провадженні, оскільки відзив на позовну заяву, у якому відповідач зазначав про те, що він є неналежним відповідачем, останнім було подано ще 02.10.2023, водночас у судовому засіданні 17.10.2024, тобто більше ніж через рік, представник позивачів підтвердив, що позов подано до належного відповідача та просив суд закрити підготовче провадження у справі. Враховуючи обов`язок сторін добросовісно користуватися своїми процесуальними правами, а також з огляду на тривалість розгляду даного спору, суд не вбачав підстав для повернення на стадію підготовчого провадження. Дослідивши матеріали справи та надавши належну правову оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності, заслухавши доводи і заперечення сторін, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживали та були зареєстровані у домоволодінні за адресою: [ADDRESS] . Зазначене підтверджується довідками № 553 від 03.10.2012 та № 551 від 03.10.2012, виданими органом самоорганізації населення комітет мікрорайону «Дмитріївка», а також даними домової книги. Також факт проживання у вказаному будинку підтверджується копією розрахункової книжки ТОВ «Інфокс» філія «Інфоксводоканал», та Актом від 12.05.2008, складеним органом самоорганізації населення комітет мікрорайону «Дмитріївка». [PERSON] фактично проживав у будинку, проте відомості про його реєстрацію були внесені до домової книги лише 19.02.2009 по досягненню 17 - річного віку та отримання паспорта. 26.02.2004 Виконавчим комітетом Одеської міської Ради за клопотанням ТОВ «Південбуд-інвест» було прийнято рішення № 117 «Про заходи щодо реконструкції кварталу в межах пл. Толбухіна, вул. Ак. Філатова, Люстдорфської дороги, продовження вул. Варненської». Вказаним рішенням було вирішено реконструювати квартал в межах [ADDRESS] , та делеговано функції замовника з реконструкції кварталу та забудовником ТОВ «Південбуд-інвест». Пунктом 4.4. вказаного рішення до початку будівництва зобов?язано ТОВ «Південбуд-інвест» надати громадянам, що підлягають виселенню з будинків, які підлягають знесенню, інше благоустроєне житлове приміщення, згідно з додатком. Додатком до рішення виконавчого комітету від 26.02.2004 № 117 «Список громадян, які підлягають відселенню у зв?язку з реконструкцією кварталу в межах пл. Толбухіна, вул. Ак. Філатова, Люстдорфської дороги, продовження вул. Варненської» затверджено поіменний список громадян, які підлягали відселенню та затверджено види квартир, які їм мали бути надані внаслідок відселення. У вказаному списку під № 18 зазначені 11 осіб, які проживали в будинку [ADDRESS] дорога, де серед інших, також зазначені [PERSON] та [PERSON] , та яким надається дві однокімнатні квартири і чотири 2-кімнатні квартири. [PERSON] та [PERSON] мала бути надана одна двокімнатна квартира, як матері з сином. Статтею 110\~ЖК України,\~норма якої\~є імперативною,\~передбачено,\~що громадяни\~виселяються з\~жилих будинків\~державного і\~громадського житлового\~фонду з\~наданням іншого\~благоустроєного жилого\~приміщення,\~зокрема у\~випадку,\~якщо:\~будинок,\~у якому\~знаходиться жиле\~приміщення,\~підлягає знесенню; будинок\~(жиле\~приміщення)\~загрожує обвалом; будинок (жиле приміщення) підлягає переобладнанню в нежилий. Згідно зі\~ст.\~111\~ЖК України\~якщо будинок,\~в якому\~знаходиться жиле\~приміщення,\~підлягає знесенню\~у зв`язку\~з вилученням\~земельної ділянки\~для державних\~або громадських\~потреб,\~громадянам,\~виселюваним з\~цього будинку,\~інше благоустроєне\~жиле приміщення\~надається виконавчим\~комітетом місцевої\~ради,\~а у\~випадках,\~коли земельна\~ділянка відводиться\~державній,\~кооперативній або\~іншому громадському\~об`єднанню,\~-\~цією організацією. Якщо будинок, у якому знаходиться жиле приміщення, у зв`язку з непридатністю для проживання підлягає знесенню або будинок (жиле приміщення) підлягає переобладнанню в нежилий, інше благоустроєне жиле приміщення надається виселюваним державною, кооперативною або іншим громадським об`єднанням, якій належить будинок, що підлягає знесенню, або якій призначається підлягаючий переобладнанню будинок (жиле приміщення), а в разі відсутності цієї організації чи неможливості надання нею жилого приміщення - виконавчим комітетом місцевої ради. Статтею 113 ЖК України встановлено вимоги, що пред`являються до благоустроєного жилого приміщення у зв`язку з виселенням. Так, зокрема, нормою цієї статті передбачено, що надаване громадянам у зв`язку з виселенням інше благоустроєне жиле приміщення повинно знаходитись у межах даного населеного пункту і відповідати вимогам статті 50 ЖК України. Громадянам, які займали окрему квартиру, повинно бути надано окрему квартиру. Якщо наймач займав більш як одну кімнату, йому надається жиле приміщення, що складається з того ж числа кімнат. За розміром жиле приміщення має бути не меншим за те, яке займав наймач, однак у межах норми жилої площі. Якщо наймач або член сім`ї, що проживає разом з ним, має право на додаткову жилу площу і фактично користується нею, жиле приміщення надається з урахуванням норми додаткової жилої площі. У разі виселення з жилого приміщення, меншого за розміром, ніж це передбачено для надання жилого приміщення в даному населеному пункті, виселюваному надається жиле приміщення відповідно до встановленого розміру. Судом встановлено, що в матеріалах справи наявний лист [PERSON] до ТОВ\~«Південбуд-інвест» від 31.05.2018, яким вона підтверджує те, що 27.08.2013 ТОВ\~«Південбуд-інвест» було надано Гарантійний лист, в якому Товариство засвідчувало факт проживання [PERSON] та [PERSON] в квартирі за адресою: [ADDRESS] . З Гарантійного листа ТОВ «Південбуд-інвест» від 27.08.2013 вбачається, що квартира за адресою: [ADDRESS] належить ТОВ «Південбуд-інвест» і Товариство дозволяє [PERSON] та [PERSON] проживати у вищезазначеній квартирі до 31.12.2013 з подальшим переоформленням на них права власності на даний об`єкт нерухомого майна. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно станом на 22.09.2023, власником кв. [ADDRESS] є [PERSON] (дата внесення запису 14.03.2008). Водночас доказів вчинення відповідачем дій, спрямованих на виселення позивачів із наданої їм квартири, як і доказів відмови в переоформленні на них права власності на вказану квартиру, позивачами не надано. У позовній заяві позивачі просять суд надати їм інше благоустроєне житло у вигляді однієї двокімнатної квартири в межах міста Одеси взамін жилого приміщення домоволодіння за адресою: [ADDRESS] відповідно до Рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради № 117 від 26.02.2004 «Про заходи щодо реконструкції кварталу в межах пл. Толбухіна, [ADDRESS] », прийнятого за клопотанням ТОВ «Південбуд-інвест». Разом з тим, проживання позивачами у вказаній квартирі, на час вирішення даного спору підтверджено [PERSON] у судовому засіданні. Отже, відповідачем на виконання Рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради № 117 від 26.02.2004 надано позивачам жиле приміщення. Вимоги про визнання за ними права власності на надане їм відповідачем житло, позивачами не заявлялись. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц звернула увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Спосіб захисту порушеного права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду. Тому спосіб захисту інтересу, передбачений пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України, може застосовуватися лише в разі недоступності позивачу можливості захисту його права. Право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним. Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17. Враховуючи вищенаведене, звернення позивачів до суду з даним позовом є неналежним способом захисту, оскільки у даному випадку, з огляду на надання їм житла відповідачем, не призведе до захисту їх майнових прав на житло, тому у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі. Поряд з тим, відповідачем було заявлено клопотання про застосування строків позовної давності. Відповідно до\~ст. 256 ЦК України\~позовна давність\~це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1\~ст. 261 ЦК України). За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята\~статті 261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться в статтях\~252\~255 ЦК України. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.05.2018 у справі № 369/6892/15-ц (провадження № 14-96цс18) зазначено, що стаття 256\~ЦК України\~визначає позовну давність як строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Отже, позовна давність\~це строк, протягом якого особа може реалізувати належне їй матеріальне право на отримання судового захисту порушеного цивільного права чи інтересу шляхом пред`явлення в належному порядку нею чи іншою уповноваженою особою позову до суду. Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (стаття 267 ЦК України). Виходячи з вимог\~статті 261 ЦК України\~позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи є порушеним право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропущення, наведених позивачем. Отже, відмова в задоволенні позову у зв`язку зі спливом позовної давності без встановлення порушення права або охоронюваного законом інтересу позивача не відповідає вимогам закону. Подібні за змістом висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі № 367/6105/16-ц (провадження № 14-381цс18) та від 07.11.2018 у справі №\~575/476/16-ц (провадження № 14-306 цс 18). Враховуючи те, що судом відмовлено у задоволенні позову у зв`язку з неналежним способом захисту своїх прав, суд не застосовує позовну давність до спірних правовідносин.

Outcome: dismissed