Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-20 00:00:00

11.10.2024 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що відсутні спільні інтереси з чоловіком, наявні різні погляди на життя. З червня 2023 року фактично остаточно припинені шлюбні відносини. Між ними відсутні спори щодо спільного майна та про утримання дитни, збереження шлюбу неможливо та суперечить її інтересам. Ухвалою від 16.10.2024 року відкрито провадження по справі та ухвалено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч. 4ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Позивач у судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений, представник позиваач адвокат Зернова А.А, надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, підтримує позовні вимоги, на заочний розгляд справи згодна. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, належним чином був повідомлений, відзиву на позов не надав. Судом ухвалено про заочний розгляд справи в порядкуст. 280-281 ЦПК України. Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності сторін, відповідно дост. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводиться. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 15 березня 2013 року, від шлюбу мають доньку - [PERSON] , [INFO] . На час звернення до суду сторони подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття. Відповідно достатті 51 Конституції України,статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статі 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст.104,110,112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв`язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Частиною третьоюстатті 115 Сімейного кодексу Українипередбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно дост. 141 ЦПК України, судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved