Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-29 00:00:00

До Голосіївського районного суду міста Києва надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ «ВЕНЕЦІЯ» (далі - ТОВ «УПРАВЛЯЮЧА КОМПАНІЯ «ВЕНЕЦІЯ»), за результатом розгляду якого позивач просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 7831,48 грн та судовий збір у розмірі 3028,00 грн. В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що товариство є суб`єктом господарювання у сфері надання житлово-комунальних послуг, здійснює дану діяльність на договірних засадах за предметом правовідносин, що виникають між виробниками, управителями і споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг, а також формує і надає споживачам рахунки на оплату житлово-комунальних послуг згідно затверджених уповноваженими органами тарифів, зокрема, обслуговування та ремонт житлового будинку, а також утримання прибудинкової території. Позивач надає вказані послуги за адресою по [ADDRESS] . Відповідач є власником квартири [ADDRESS] за вказаною адресою, загальною площею 92,5 кв.м.. Між позивачем та відповідачем укладено Договір № 60/5-76 від 01 вересня 2006 року про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Свої обов`язки по оплаті послуг відповідач не виконує належним чином, внаслідок чого утворилась заборгованість. Оскільки в добровільному порядку відповідач не сплачує заборгованість, ТОВ «УК «Венеція» звернулось до суду за захистом права, яке вважає порушеним, та просить стягнути заборгованість за період з 01 листопада 2021 року по 31 березня 2023 року в розмірі 7831,48 грн. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 10 грудня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито позовне провадження у справі; вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. 31 грудня 2024 року системою «Електронний суд» надійшла заява представника відповідача - адвоката Пархомчук В.В. про визнання відповідачем позову та з долученої до неї скан-копії заяви про визнання позову від [PERSON] . Відповідно до частини першої статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення (частина друга статті 206 ЦПК України). Зі змісту заяви відповідача про визнання позову вбачається, що наслідки визнання позову для відповідача відомі та зрозумілі. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, враховуючи при цьому подану заяву про визнання позову, відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом установлено, що [PERSON] є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності від 11 грудня 2006 року (а.с.5). 01 вересня 2006 року між ТОВ «Ліко-Житлосервіс» та [PERSON] укладено Договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території № 60/5-76 за адресою: [ADDRESS] (а.с 6). Відповідно до умов зазначеного договору, позивач взяв на себе зобов`язання надавати комплекс по утримання будинку, прибудинкової території та створення необхідних умов мешкання у будинку, а відповідач зобов`язався забезпечувати своєчасну оплату цих послуг у строк та на умовах, що передбачені договором. 09 листопада 2021 року протоколом загальних зборів учасників ТОВ «Ліко-Житлосервіс» перейменовано в ТОВ «УК «Венеція» (а.с. 3). Відповідно до розрахунку заборгованості за період з 01 листопада 2021 року по 31 березня 2023 року в [PERSON] утворилась заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 7831,48 грн. Крім того, судом встановлено, що відповідач визнає позовні вимоги в повному обсязі, що свідчить про визнання розміру нарахованої заборгованості та періоду її нарахування. Відповідно до частин першої-другої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (пункт 5 частина друга статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідач визнав позов, а тому згідно із частиною четвертою статті 206 ЦПК України у такому випадку суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у пункті 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки відповідач [PERSON] визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню борг за період з 01 листопада 2021 року по 31 березня 2023 року в розмірі 7 831,48 грн. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з частиною першою статті 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивач сплатив судовий збір у розмірі 3028 грн, що вбачається з квитанції № 9577 від 09 листопада 2024 року, а тому, за таких обставин, 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову мають бути повернуті позивачу, що становить суму у розмірі 1 514 грн з державного бюджету, а інші 50 відсотків, що дорівнює сумі у розмірі 1 514 грн, мають бути стягнуті з відповідача в порядку частини першої статті 142 ЦПК України.

Outcome: approved