Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-20 00:00:00

15 грудня 2023 року позивач звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, посилаючись на те, що у липні 2021 року позивач надав у борг відповідачам кошти в сумі 40\~000 доларів США, що на момент передачі коштів сума становила 2\~000\~000 гривень, строком до 20 травня 2022 року. Оскільки, відповідачі у порушення їхніх домовленостей кошти так і не повернули, позивач вимушений був звернутися до суду за захистом своїх прав. Позивач та його представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, прохали задовільнити. Представник відповідачів прохав відмовити у задоволенні позовних вимог, за безпідставністю, так як коштів від позивача не отримували. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані сторонами належні та допустимі докази в їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суддя приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Суддею встановлено, що [PERSON] надав у борг [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 2\~000\~000 (два мільйона) гривень 40 тисяч доларів США) до 20 травня 2022 року, про що останні написали розписку. Відповідачі борг у зазначений строк не повернули. Згідно статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі. На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Ураховуючи викладене, договір позики, укладений сторонами, відповідно до вимог ст.ст.1046-1047 ЦК України. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. П.18, 19\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України\~передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями\~257-259,362,559,681,728,786,1293 цього\~Кодексу, продовжуються на строк його дії. Позичальники неоспорили договір позики в судовому порядку, на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ними від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором, відповідно до ч.1 ст. 1051 ЦК України. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає доведеним факт неналежне виконання відповідачами умов договору позики в частині несвоєчасного його виконання.. Статтею 133\~ЦПК України\~передбачено,\~що до\~судових витрат,\~зокрема відносяться\~судовий збір,\~ витрати\~на правову\~допомогу,\~витрати сторін\~та їх\~представників,\~що пов`язані\~з явкою\~до суду,\~витрати,\~пов`язані із\~залученням свідків,\~спеціалістів,\~перекладачів та\~проведення судових\~експертиз. Ураховуючи вищевикладене, позов підлягає задоволенню . Питання судового збору суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України, стягнувши його з відповідачів на користь позивача в повному обсязі в сумі 13\~420 грн..

Outcome: approved