Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-27 00:00:00

04.12.2019 року до Київського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа: [PERSON] , П`ята Харківська міська державна нотаріальна контора про встановлення факту родинних відносин, згідно прохальної частини якої просить суд: встановити факт родинних зв`язків, а саме те, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] є рідним сином [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] ; встановити факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] , [INFO] є двоюрідним братом [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 18.12.2018 року по справі №643/12958/18 було встановлено той факт, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] є сином [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . На підставі цього рішення суду було видано свідоцтво про право на спадщину, яке оспорюється в поточній справі. В подальшому вказане рішення було скасовано Постановою ХАС від 23.05.2019 року та постановою КЦС ВС від 05.09.2019 року постанову суду апеляційної інстанції було залишено без змін. В постанові касаційної інстанції зазначено, що суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює, обґрунтовано зазначив, що подана заява не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, оскільки під час розгляду справи було встановлено наявний спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження. Як вбачається із зазначених судових актів, відповідач [PERSON] заперечує факт родинних зв`язків, а саме той факт, що батько позивача - [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] є рідним сином [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . За таких обставин позивачем подається позовна заява про встановлення факту родинних зв`язків. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , 1948 року народження, його батьками є: батько - [PERSON] , який помер [INFO] та мати - [PERSON] , яка померла [INFO] . У [PERSON] було батьки: мати - [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] та батько - [PERSON] , який помер у 1943 році. Документи, які підтверджують факт родинних відносин між [PERSON] та його рідною матір`ю - [PERSON] , втрачені. Обласний архів не зміг надати дані про народження [PERSON] , у зв`язку з їх відсутністю. Як зазначалось, батьками позивача [PERSON] , [INFO] є: батько - [PERSON] та мати - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . З відповіді заступника директора Державного архіву Харківської області Харківської обласної державної адміністрації №01-32/238 від 14.08.2018 року вбачається, що книги реєстрації актів громадянського стану про народження по с. Леб`яже Чугуївського району Харківської області за 1928 роки на зберігання до архіву не надходили, місцезнаходження їх архіву невідомо, тому надати копію актового запису про народження [PERSON] можливості немає. Крім того повідомлено, що в книгах реєстрації актів громадянського стану про народження по с. Леб`яже Чугуївського району за 1927 рік актового запису про народження [PERSON] немає. Факт того, шо [PERSON] є сином [PERSON] , яка народилась [INFO] та померла [INFO] підтверджуються фотокартками родини [PERSON] . Позовні вимоги про встановлення факту родинних зв`язків заявляються в рамках позовного провадження з огляду на висновки Харківського апеляційного суду та КЦС ВС по справі №643/12958/18. Іншим чином захистити права позивача діючим процесуальним законодавством не можливо. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 09.12.2019 року цивільну справу направлено за підсудністю до Дзержинського районного суд ум. Харкова. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.01.2020 року цивільну справу прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання (головуючий суддя Омельченко К.О.). 10.11.2020 року відповідачем [PERSON] подано зустрічну позовну заяву до [PERSON] , третя особа: П`ята Харківська міська державна нотаріальна контора про визнання права на спадкування, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.02.2019 року №3-92, зобов`язання П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори скасувати нотаріальні дії з видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. 11.11.2020 року від представника відповідача [PERSON] - адвоката Спаскіна Д.А. надійшов відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відзив обґрунтовано тим, що в позовній заяві [PERSON] мета встановлення факту родинних відносин з [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] та [PERSON] , [INFO] , не зазначена. На теперішній час [PERSON] вже незаконного отримано свідоцтво про право на спадщину за законом від 21.02.2019 року №3-92 на частку майна спадкодавця [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] - на квартиру [ADDRESS] . При видачі державним нотаріусом Восьмої Харківської Державної нотаріальної контори Кретовою О.В. за спадковою справою №983/2016 свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.02.2019 року №3-92 [PERSON] , [INFO] , підстави для закликання до спадкоємства за законом [PERSON] , [INFO] , були відсутні. Також були відсутні документи, підтверджуючі юридичний факт родинних відносин між спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] та [PERSON] , [INFO] і його батьком [PERSON] . Тобто отримання рішення суду про встановлення факту родинних відносин фактично необхідно [PERSON] , [INFO] для легалізації незаконно отриманого свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.02.2019 року №3-92, так як юридичні наслідки вже настали ще до встановлення факту родинних відносин. Крім цього, 21.02.2019 року державний нотаріус Восьмої Харківської державної нотаріальної контори Кретова О.В. за спадковою справою №983/2016 видала [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом №3-92, яким посвідчує, що спадкоємцем на майно [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] є [PERSON] , [PERSON] , батько яких - [PERSON] , який помер [INFO] та її рідна племінниця - [PERSON] , мати якої - [PERSON] , яка померла [INFO] .В даному випадку ні [PERSON] , ні відповідач [PERSON] не являються для позивача [PERSON] та для [PERSON] спадкодавцями. Спадкодавцем за спадковою справою №983/2016 є [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Крім того, спадкодавець [PERSON] і мати відповідача [PERSON] - [PERSON] є двійнятами. Тобто, відповідач [PERSON] є рідною племінницею спадкодавця [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Таким чином, у зв`язку з тим, що відповідач [PERSON] та [PERSON] , яка померла [INFO] не являються для позивача [PERSON] спадкодавцями, встановлення родинних відносин у даному випадку не дає позивачу підстав для набуття права на спадкування на частку майна [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно копії заяви від 01.11.2017 року відповідач [PERSON] відмовляється надати згоду на включення позивача [PERSON] та [PERSON] до свідоцтва на право на спадщину після [PERSON] . Станом на 01.11.2017 року заяв від інших спадкоємців в справах нотконтори немає. 22.12.2020 року від позивача [PERSON] до суду надійшла уточнена позовна заява про встановлення факту родинних відносин у зв`язку зі зміною підстав позову. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.01.2021 року зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , тертя особа: П`ята Харківська міська державна нотаріальна контора про усунення від права на спадкування та визнання права власності в порядку спадкування - повернуто позивачу за зустрічним позовом. 01.02.2021 року від представника відповідача [PERSON] - адвоката Спаскіна Д.А. до суду надійшли заперечення на уточнену позовну заяву, в яких просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. На підставі розпорядження №02-06/336 від 12.03.2021 року проведено повторний автоматизований розподіл справи та визначено нового головуючого суддю для розгляду справи - Хайкіна В.М., що підтверджує протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.03.2021 року. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 31.03.2021 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , П`ята Харківська міська державна нотаріальна контора про встановлення факту родинних відносин прийнято про провадження судді Хайкіна В.М. та призначено підготовче судове засідання. 06.04.2021 року від позивача [PERSON] до суду надійшла уточнена позовна заява про встановлення факту родинних відносин у зв`язку зі зміною предмету позову. 27.10.2021 року позивача [PERSON] до суду надійшла уточнена позовна заява про встановлення факту родинних відносин у зв`язку зі зміною предмету позову, згідно прохальної частини якої просить суд: встановити факт родинних відносин, а саме те, що батько позивача - [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] є рідним сином [PERSON] , 1901 року народження, яка померла [INFO] ; встановити факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] , [INFO] є двоюрідним братом [PERSON] , [INFO] ; стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу та судові витрати. Уточнена позовна заява обґрунтована тим, що в 2017 році відповідач [PERSON] , в присутності нотаріуса та надавши відповідну письмову заяву, скориставшись тим, що свідоцтво про народження батька позивача - [PERSON] , 1927 року народження, втрачено, а звернення до архівів на той час результату не дали, відмовилась визнати родинні відносини між позивачем та відповідачем, тим самим поставила під сумнів право позивача на спадкування. 28.09.2019 року відповідач звернулась з заявою до нотаріуса з вимогою видачі свідоцтва про право на спадкування за законом на всю квартиру. 22.11.2019 року до Київського районного суду м. Харкова [PERSON] було подано позов до [PERSON] , [PERSON] про скасування реєстрації права власності. Такі дії [PERSON] вказують на справжні мотиви її відмови від визнання родинних відносин та підтверджують і у подальшому відмову останньою признати родинні стосунки між позивачем. Після рішення Апеляційного суду виникла юридична невизначеність права позивача на спадкування. 20.01.2021 року відповідачем [PERSON] було отримано свідоцтво про право на спадщину за законом на спадщини, в якому нотаріусом посвідчується, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є племінниками спадкодавці, тобто між ними існують родинні відносини як двоюрідні брат та сестри. Вказаний юридичний документ підтверджує висунуту позивачем вимогу. Інші обґрунтування уточненої позовної заяви залишені без змін. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.11.2023 року у прийнятті зустрічної позовної заяви [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - П`ята Харківська міська державна нотаріальна контора про визнання права на спадкування, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.02.2019 № 3-92, зобов`язання П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори скасувати нотаріальні дії з видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, - відмовлено Зустрічну позовну заяву повернуто адвокату [PERSON] та роз`яснено право звернутися до суду з цими позовними вимогами в загальному порядку. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.01.2024 року клопотання представника відповідача [PERSON] - адвоката Григоренка О.А. про витребування доказів - задоволено. Витребувано у Державного підприємства «Харківський машинобудівний завод «ФЕД» (61023, м. Харків, вул. Сумська, 132) наступні докази: заяву [PERSON] , [INFO] про отримання дозволу на ознайомлення з особовою справою [PERSON] , [INFO] , та відповідь на неї; клопотання [PERSON] , [INFO] , про надання копій документів за результатами ознайомлення з особовою справою [PERSON] , [INFO] , та відповідь на нього. Витребувано у Комунального підприємства «Жилкомсервіс» (61052, м. Харків, вул. Конторська, 35) наступні докази, а саме: заяви [PERSON] , [INFO] або [PERSON] , [INFO] , на підставі якої було отримано завірені копії поквартирної картки за адресою: [ADDRESS] ; картки прописки [PERSON] , [INFO] ; картки прописки [PERSON] , [INFO] та відповіді на цю заяву. 13.03.2024 року від Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківський машинобудівний завод «ФЕД» надійшла затребувана інформація. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 09.07.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги, викладені в уточненій позовній заяві від 27.10.2021 року та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Спаскін Д.А. в повному обсязі заперечував проти задоволення позовних вимог та надав відповідні пояснення, які викладені у відзиві на позовну заяву. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, причину неявки не повідомила, про час та місце слухання справи повідомлялась належним чином. Від в.о. заступника завідувача П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори в матеріалах справи міститься лист з проханням розгляд справи проводити без участі представника відділу нотаріальної контори, у вирішенні питання покладаються на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, оцінивши кожний доказ окремо та у їх сукупності та взаємозв`язку, дійшов до наступних висновків. Згідно частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Вимогами частини 3 статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до частини 2 статті 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Відповідно до пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Під час судового розгляду встановлено, що батьками позивача [PERSON] , [INFO] є: батько - [PERSON] та мати: [PERSON] , що підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . [PERSON] (батько позивача) помер [INFO] у віці 66 років, про що в книзі реєстрації актів про смерть 08.12.1993 року зроблено запис №18787, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Як вбачається з відповіді заступника директора Державного архіву Харківської області Харківської обласної державної адміністрації №01-32/238 від 14.08.2018 рокую, книги реєстрації актів громадянського стану про народження по с. Леб`яже Чугуївського району Харківської області за 1928 роки на зберігання до архіву не надходили, місцезнаходження їх архіву невідомо, тому надати копію актового запису про народження [PERSON] (батька позивача) можливості немає. Крім того, повідомлено, що в книгах реєстрації актів громадянського стану про народження по с. Леб`яже Чугуївського району за 1927 рік актового запису про народження немає. Зі слів позивача, батьками [PERSON] (батько позивача) були батьки: мати - [PERSON] (бабуся позивача) та батько - [PERSON] (дідусь позивача). Надати свідоцтво про народження не вбачається можливим, оскільки архівні справи було втрачено. [PERSON] (бабуся позивача), [INFO] померла [INFO] у віці 94 роки, про що 25.04.1996 року складено відповідний актовий запис №7009, що підтверджується свідоцтвом про смерть (повторно) серії [NUMBER] . Із особової справи [PERSON] (батька позивача), який працював на заводі Ф.Е. Дзержинського, вбачається, що його батьками є: батько - [PERSON] , 1894 року народження, який помер 1943 року та мати - [PERSON] , 1901 року народження; дружина (колишня) - [PERSON] , 1928 року народження; син - [PERSON] , 1948 року народження; дружина - [PERSON] , 1940 року народження; сестра - [PERSON] , 1943 року народження; сестра - [PERSON] , 1943 року народження; сестра - [PERSON] , 1922 року народження. Із автобіографії [PERSON] вбачається, що останній мав шлюб з [PERSON] , 1928 року народження, який був розірвано в 1957 році. Від цього шлюбу [PERSON] має сина - [PERSON] , 1948 року народження. Також із вказаної автобіографії вбачається, що [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , 1940 року народження. Від вказаного шлюбу має дітей: дочку - [PERSON] , 1966 року народження та сина - [PERSON] , 1972 року народження. Тобто, із вказаного слідує, що позивач [PERSON] , третя особа [PERSON] та [PERSON] є рідними братами та сестрою по батьковій лінії. Із картки прописки на ім`я [PERSON] (батько позивача) вбачається, що останній народився [INFO] в Харківській області, Чугуївський район, с. Леб`яже. Згідно картки прописки [PERSON] (бабуся позивача) вбачається, що за адресою: [ADDRESS] були прописані та проживали: [PERSON] , 1901 року народження, [PERSON] , 1943 року народження, [PERSON] , 1943 року народження, [PERSON] , 1980 року народження, [PERSON] , 1906 року народження. Також позивачем надано повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть на [PERSON] (батька позивача), [INFO] , який помер [INFO] . Тобто, у [PERSON] (батька позивача), [INFO] є рідні сестри: [PERSON] (тітка позивача), 1943 року народження; [PERSON] (тітка позивача), 1943 року народження; [PERSON] (тітка позивача), 1922 року народження. Батьками [PERSON] (тітка позивача та рідна сестра батька позивача), [INFO] є: батько - [PERSON] (батько позивача) та мати - [PERSON] (мати позивача), що підтверджується посвідкою про народження серії [NUMBER] . [PERSON] (тітка позивача та рідна сестра батька позивача), [INFO] , 22.04.1978 року уклала шлюб з [PERSON] , [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис №323, після одруження прізвище чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Батьками [PERSON] , [INFO] є: батько - [PERSON] та мати - [PERSON] , про підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Тобто, із вказаного слідує, що відповідач у справі [PERSON] є двоюрідною сестрою позивача. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (рідна тітка відповідача та позивача, рідна сестра батька позивача), [INFO] . У зв`язку із цим, 01.11.2017 року до Восьмої Харківської державної нотаріальної контори звернулась відповідач [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, яка складається з квартири [ADDRESS] , спадкоємцем на яку у частці є відповідач - [PERSON] (рідна племінниця спадкодавиці), оскільки мати відповідача [PERSON] - рідна сестра спадкодавиці - [PERSON] , померла [INFO] . У вказаній заяві відповідачем було зазначено, що згоду на включення [PERSON] та [PERSON] до свідоцтва про право на спадщину після [PERSON] , як її рідних племінників спадкодавиці, відмовляється надати. [PERSON] 21.02.2019 року було отримано свідоцтво №3-92 про право на спадщину за законом, спадкова справа №983/2016, виданого державним нотаріусом Восьмої Харківської державної нотаріальної контори Кретовою О.В. на частку спадкового майна, а саме квартиру [ADDRESS] , яка залишилась після смерті [PERSON] (рідної тітки позивача), [INFO] , яка померла [INFO] . Свідоцтво про право на спадщину на частку спадкового майна ще не видано. Також судовим розглядом встановлено, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 18.12.2018 року у справі №643/12958/18 встановлено юридичний факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] , який помер [INFO] є рідним сином [PERSON] . В подальшому постановою Харківського апеляційного суду від 23.05.2019 року рішення Московського районного суду м. Харкова від 18.12.2018 року було скасовано, оскільки між [PERSON] та [PERSON] існує спір про право на спадкування після смерті [PERSON] . Встановлення [PERSON] , яка є донькою [PERSON] факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] вплине в подальшому на право на спадкування [PERSON] після смерті [PERSON] . Зазначене унеможливлює розгляд справи в порядку окремого провадження. Такий спір про право має розглядатись в порядку позовного провадження із залученням до участі у справі всіх спадкоємців, а якщо таких немає, то заінтересованих осіб по справі. Постановою Верховного суду України від 05.09.2019 року постанова Харківського апеляційного суду від 23.05.2019 року залишено без змін. Тобто, після скасування рішення Московського районного суду м. Харкова, у позивача виникла юридична невизначеність права на спадкування, у зв`язку із чим останній звернувся до суду із вказаним позовом. Положеннями ч. 1 ст. 55 Конституції України гарантовано, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Право безперешкодного звернення особи до суду за захистом своїх прав гарантується ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якій зазначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Юридичні факти - це життєві обставини чи факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Із системного аналізу положень статті 293 ЦПК України, глави 6 розділу ІV ЦПК України слідує, що у судовому порядку підлягають встановленню юридичні факти, які мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Звертаючись із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, особа відповідно до вимог статті 258 ЦПК України вказує мету встановлення юридичного факту, яка дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи зумовлює він правові наслідки. У заяві необхідно також вказати причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, та навести докази його існування. Закон надає юрисдикції суду встановлювати факти, що мають юридичне значення, але при певних умовах: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Спір про право характеризує такий стан відносин, коли між сторонами існують певні розбіжності з приводу наявності, змісту та обсягу прав та обов`язків, здійснення яких неможливо без судового втручання. Встановлення фактів родинних відносин, а саме, що позивач батько позивача [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] є рідним сином [PERSON] , 1901 року народження, яка померла [INFO] та те, що [PERSON] , [INFO] є двоюрідним братом [PERSON] , [INFO] , має для позивача юридичне значення, оскільки від встановлення даного факту залежить виникнення, зміна або припинення їх особистих майнових прав, які полягають у можливості оформлення спадщини після смерті тітки - [PERSON] , яка померла [INFO] . Родинними відносинами є кровний зв`язок між людьми, з наявністю якого закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків. Правове значення має як пряме споріднення так і не пряме (бокове), коли родинні зв`язки виникають за наявності спільного пращура (родоначальника). Виходячи з вимог діючого ЦК України поняттями "родичі", "родинні стосунки" охоплюється коло осіб, які пов`язані між собою певним ступенем споріднення. Такими особами можуть бути близькі родичі за походженням, зокрема, батьки, діти, баба, дід, прабаба, прадід, внуки, правнуки, брат та сестра (повнорідні і неповнорідні), двоюрідні брати та сестри, тітка, дядько, племінниця, племінник. Усиновлений та усиновлювач прирівнюються до родичів за походженням. Законодавство України не встановлює вичерпного переліку документів, які підтверджують родинні стосунки, а тому вони визначаються в кожному випадку окремо, в залежності від ступеня їх споріднення. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, щоб реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц). Матеріалами справи підтверджено, що батько позивача - [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] є рідним сином [PERSON] , 1901 року народження, яка померла [INFO] . У батька позивача - [PERSON] рідні сестри: [PERSON] , 1922 року народження, [PERSON] , 1943 року народження та [PERSON] , 1943 року народження. Батьками зазначених осіб є: [PERSON] та [PERSON] . Окрім цього, матеріалами справи підтверджено та позивачем доведено, що [PERSON] , [INFO] є двоюрідним братом [PERSON] , [INFO] , оскільки батьками [PERSON] є: [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище « [PERSON] »). Тобто мати відповідача - [PERSON] є рідною сестрою батька позивача - [PERSON] , а отже відповідач є двоюрідною сестрою позивача. Зазначене підтверджується дослідженими під час судового розгляду доказами: свідоцтвом про народження [PERSON] ; дублікатом свідоцтва про смерть [PERSON] ; дублікатом свідоцтва про смерть батька позивача - [PERSON] ; фотокартками; особистою справою [PERSON] ; свідоцтвом про право на спадщину; витягом з Державного реєстру про смерть [PERSON] ; свідоцтвом про народження [PERSON] ; свідоцтвом про народження [PERSON] ; свідоцтвом про шлюб [PERSON] ; картками прописки. Відповідачем не оспорювався той факт, що її мати - [PERSON] є рідною сестрою батька позивача - [PERSON] . Суд не бере до уваги доводи відповідача про те, що 05.04.2021 позивачем надано копію архівної довідки від 12.02.2021 року №01-42/З-189-196 та копію актового запису про народження на ім`я [PERSON] , [INFO] . Відповідач зазначає, що дата та рік народження не співпадають із особою на ім`я [PERSON] , [INFO] , тобто зазначає, що вказані особи є різними. Зазначений факт спростовується в сукупності усіма доказами, які надані позивачем та суд під час судового розгляду дійшов до висновку та підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] народився [INFO] . Вказаний факт підтверджується зокрема повним витягом з актового запису про смерть на ім`я [PERSON] . Щодо твердження відповідача про порушення позивачем порядку, встановленого законом, одержання документів, а саме отриманням [PERSON] наступних документів: титульного листа особової справи, анкети від 20.12.1967 року, автобіографії від 20.12.1967 року, анкети від 14.06.1984 року, автобіографії від 14.06.1984 року. З приводу цього суд зазначає наступне. Згідно частини 1, 2 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною 1 статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд зазначає, що долучені до матеріалів справи: копія особової справи [PERSON] та копія картки прописки [PERSON] є допустими доказами у вказаній справі, оскільки одержані законним шляхом. Зазначене підтверджується заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківський машинобудівний завод «ФЕД» про виконання ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.01.2024 року про витребування доказів, а саме зазначено, що: 08.02.2021 року на ім`я начальника відділу кадрів ДП «ХМЗ «ФЕД» надійшла письмова заява [PERSON] (третьої особи у вказаній справі) з проханням ознайомитись з особовою справою (автобіографією) [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , з пред`явленням документів, які підтверджують родинні зв`язки заявниці з [PERSON] як батька та доньки. Заяву було задоволено та надано засвідчені копії документів: титульного аркуша особової справи, анкети від 20.12.1967 року, автобіографії від 20.12.1967 року, анкети від 14.06.1964 року, автобіографії від 14.06.1964 року, про що свідчить власноруч написана заява [PERSON] від 08.02.2021 року з проставленням підпису останньої. Отже, наведені вище обставини, які встановлені під час розгляду справи, а також письмові докази у сукупності, підтверджують доводи позивача, а також чітко прослідковуються у наданих позивачем доказах про наявність родинних відносин між [PERSON] , який є рідним сином [PERSON] та позивач [PERSON] є двоюрідним братом [PERSON] . Встановлення вказаного факту родинних відносин породжує для позивача юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення майнових прав такого, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За правилами частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положеннями частини 5, 6 статті 81 ЦПК унормовано, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, як це закріплено правилами частини 4 статті 12 ЦПК України. Таким чином, суд вважає, що в судовому засіданні достовірно встановлені та підтверджені наявними у справі доказами заявлені вимоги, а отже позов підлягає задоволенню. Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1 536,80 грн., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того позивач просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 6 000,00 грн. Згідно з частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судових витрат та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Витрати на професійну правничу допомогу, відповідно до пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України, віднесені до витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Згідно з частиною 3 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн. позивачем надано: договір про надання правової допомоги від 02.12.2019 року укладений між [PERSON] та адвокатом Юрченком Віктором Володимировичем; акт надання послуг та проведення розрахунків від 04.12.2019 року за договором про надання правової допомоги б/н від 02.12.2019 року, відповідно до якого вартість наданих послуг складає 6 000,00 грн.; квитанцію до прибуткового касового ордеру №17 від 04.12.2019 року на суму 6 000,00 грн. Зі змісту частини 4 статті 137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. З аналізу зазначених положень закону вбачається, що виключно за клопотанням сторони суд має право зменшити розмір витрат на правничу допомогу, у разі доведення стороною неспівмірності витрат. Враховуючи те, що відповідач не оспорював встановленого судом розміру витрат на правничу допомогу в порядку ч. 5-6 ст. 137 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 6 000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved