Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-26 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія « Фінтраст Україна» подав до Миколаївського районного суду Львівської області позов до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивує тим, що 22.02.2022 [PERSON] уклав з Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (далі по тексту - ТОВ «Авентус Україна») договір №5584068 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, згідно з умовами якого отримала кредит у розмірі 13 250 грн., строком на 360 днів, тобто до 17.02.2023. Між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ « Фінансова компанія « Фінтраст Капітал» (далі ТОВ «ФК « Фінтраст Капітал») 25.09.2023 укладено договір факторингу №25.09/2023Ф, згідно з умовами якого ТОВ «Авентус Україна» клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором у встановленому договором порядку та строки, станом на дату звернення позивача до суду відповідач має заборгованість в розмірі 63 875,91 грн., яка складається з: 13 250 сума заборгованості за основним боргом, 50 625,91 грн. сума заборгованості за процентами нарахованими первісним кредитором, окрім цього, просить стягнути 2 442, 40 грн. суми сплаченого судового збору та 10 000 грн. витрат на правову допомогу. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 17.07.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, призначено судове засідання у справі на 13.08.2024. 13 серпня 2024 року через систему «Електронний суд» надійшла заява від представника відповідача адвоката Онацька В.В. про зупинення провадження у справі у зв`язку з перебуванням [PERSON] на військовій службі за призовом за мобілізацією від 25.07.2024, що підтверджується довідкою військової частини [NUMBER] від 31.07.2024. Ухвалою суду від 13.08.2024 відмовлено у клопотанні представника відповідача адвоката Онацька В.В. про зупинення провадження у справі у зв`язку з перебуванням [PERSON] на військовій службі . Ухвалою суду від 13.08.2024 відкладено розгляд справи. Ухвалою суду від 12.09.2024 витребувано АТ КБ «Приватбанк» інформації щодо підтвердження факту належності платіжної картки №№ [NUMBER] [PERSON] \~ (РНОКПП [NUMBER] ) а також підтвердження факту зарахування коштів 22.02.2022 на дану платіжну карту банком-емітентом якої є АТ КБ «Приватбанк» у сумі 13 250 грн. від ТОВ «Авентус Україна». На адресу суду 25.09.2024 надійшла відповідь №20.1.0.0./7-240913/17588 від 17.09.2024 від АТ КБ «Приватбанк», на ім`я [PERSON] \~ в банку емітовано карту № [NUMBER] на яку 22.02.2022 здійснено переказ коштів на суму 13 250 грн, інформація про платника відсутня. 7 жовтня 2024 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача адвоката Онацька В.В. надійшов відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позову, оскільки позивач не надіслав на адресу відповідача додатків до позовної заяви та не надав доказів переходу до позивача прав вимоги від первісного кредитора, у матеріалах справи відсутній розрахунок заборгованості. Також зазначив, що не погоджується з нарахованими\~ відсотками, оскільки за його підрахунками заборгованість має складати 46 375 грн., крім того у розрахунку не\~ зазначені періоди за які нараховуються відсотки за тілом кредиту. Ухвалою суду від 07.10.2024 розгляд справи відкладено. 8 жовтня 2024 року від представника позивача Столітнього М.М. надійшов відповідь на відзив, у якій просив задовольнити позовні вимоги. Вказав, що між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір в електронний формі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Укладаючи кредитний договір, сторони передбачили нарахування процентів на наступних умовах: стандартна процентна ставка 1,99 % в день та застосовується у межах строку. Знижена процентна ставка 0,995 % в день та застосовується якщо споживач до 24.03.2022 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, споживач, як учасник програми лояльності, отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від товариства, користування кредитом для споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах. У зв`язку з введенням воєнного стану та з метою врегулювання кредитних правовідносин ТОВ «Авентус Україна» у період з 25.02.2022-30.04.2022 призупинило нарахування процентів по всім кредитним\~ договорам. У період з 01.05.2022-21.11.2022 здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, 31.05.22 відповідач частково оплатив проценти у розмірі 50 грн. та 07.06.2022 відповідно 6 410,03\~ грн. ТОВ «Авентус Україна» 12.07.2022 здійснив списання нарахованих процентів у розмірі 13 183, 75 грн.\~ з метою надання можливості виконання боргових зобов`язань. Позивачем нараховано проценти за 60 календарних днів за період з 22.11.2022-20.01.2023 за формулою 13 250 грн.*1,99%*60 календарних днів = 15 820,8 грн. 5 листопада 2024 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача адвоката Онацька В.В. надійшло заперечення на відповідь на відзив, у якому зазначив, що позивачем не надано суду достовірних та достатніх доказів щодо укладення кредитного договору та підтвердження нарахування суми вказаних коштів. Не погоджується з розрахунком заборгованості, оскільки такий є односторонніми арифметичними даними. Також позивач не надав суду та відповідачу документів, які б підтвердили перехід прав вимоги від первісного кредитора позивачу, крім того відсутні докази вручення повідомлення про відступлення прав вимоги відповідачу відповідно до ст.516 ЦК України. Зазначив, що відповідачу не надіслано документи про понесення позивачем судових витрат, а також додатків до позовної заяви. Відтак просить відмовити у задоволенні позовних вимог. 26 листопада 2024 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача адвоката Онацька В.В. надійшла заява про відвід судді. Ухвалою суду від 26.11.2024 у задоволенні заяви представника відповідача адвоката Онацька В.В. про відвід судді Друзюк М.М. у справі №447/2031/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до [PERSON] \~ про стягнення заборгованості відмовлено. Ухвалою суду від 26.11.2024 у задоволенні заяви представника відповідача адвоката Онацька В.В. про врегулювання спору за участю судді відмовлено. Ухвалою суду від 02.11.2024 розгляд справи відкладено. 23 грудня 2024 через систему «Електронний суд» від представника позивача Столітнього М.М. надійшла заява про відкладення розгляду справи та зміну найменування позивача. Ухвалою суду від 23.12.2024 змінено найменування позивача у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Фінтраст Капітал» до [PERSON] \~ про стягнення заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Фінтраст Україна» на Товариство з\~ обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Фінтраст Капітал». На адресу суду 21.01.2025 від представника відповідача адвоката Онацька В.В. надійшли заперечення на відповідь на відзив,\~ у яких просив відмовити у задоволенні позову, оскільки розрахунок заборгованості є відображенням односторонніх арифметичних даних, які суперечливі між собою та які не підкріплені письмовими розрахунками. Також долучив клопотання про застосування заходів процесуального примусу до позивача у виді штрафу. Представник відповідача адвокат Онацько В.В. в судове засідання не з`явився, просив розгляд справи відкласти у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому процесі. Оскільки розгляд справи неодноразово відкладався на клопотання представника відповідача, а саме: 02.12.2024, 23.12.2024, 21.01.2025, представник відповідача не надав суду доказів зайнятості в іншому судовому засіданні, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у його відсутності. За таких обставин, суд проводить розгляд справи на підставі письмових доказів відповідно до ст.223 ЦПК України. Суд, з`ясувавши обставини, на які посилаються сторони як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить наступного висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Судом встановлено, що 22.02.2022\~ [PERSON] уклав з ТОВ «Авентус Україна»\~ електронний договір №5584068 про надання споживчого кредиту. Цей кредитний договір відповідачем підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором паспорт споживчого кредиту, де сторонами за згаданим кредитним договором своїми підписами додатково узгоджено істотні умови такого кредиту, а саме: ціну договору (кредит в сумі 13 250 грн.), строк договору (360 днів), процентну ставку, відсотки річних, загальні витрати за кредитом, порядок повернення кредиту. Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки\~ № [NUMBER] \~ або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем товариству, з метою отримання кредиту . У паспорті споживчого кредиту, містяться основні умови кредитування,\~ інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту. Відповідно до карти обліку договору (розрахунку заборгованості )за кредитним договором №5584068 від 22.02.2022\~ за період 22.02.2022 по 24.09.2023\~ прострочена заборгованість становить 40 869,63 грн. з яких: 13 600 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 24 031,20 грн- сума заборгованості за відсотками. \~ Відповідно до договору факторингу №25.09/23-Ф від 25.09.2023 укладеного між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ ФК «Фінтраст Капітал», фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. \~ Відповідно до акту прийому передачі реєстру боржників за договором факторингу №№25.09/23-Ф від 25.09.2023\~ ТОВ «Авентус Україна» передав, а фактор ТОВ «ФК « Фінтраст Капітал» прийняв реєстр прав вимоги кількістю\~ 10 782 шт., та права вимоги боргу від позичальників . Реєстр прав вимоги передано в повному обсязі відповідно до умов договору факторингу №25.09/23-Ф від 25.09.2023 . Згідно з витягом з Реєстру боржників до договору факторингу №25.09/23-Ф від 25.09.2023,\~ ТОВ «ФК « Фінтраст Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] на підставі кредитного договору № 5584068 від\~ в сумі 48 055,11 грн. з яких: 13 250 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 34 805,11 грн. - сума заборгованості за відсотками. Як вбачається, з матеріалів справи про відступлення права грошової вимоги відповідача було повідомлено письмово на електронну пошту, зазначену при укладенні кредитного договору. Норми права, які застосував суд У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, у відповідача виник обов`язок повернути позивачу грошові кошти отримані за кредитним договором у розмірі та на умовах встановлених договором. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор, відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 3 вищевказаного Закону, це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно до ч. 3, 4, 6 ст. 11 Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону, у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1049, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти. Відповідно до ч.1,3 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з нормами ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Мотивована оцінка доказів, наданих сторонами та висновки суду за результатами позову. Судом встановлено, сторонами не спростовано, що 22.02.2021\~ [PERSON] уклав з ТОВ «Авентус Україна» електронний договір №5584068\~ про надання споживчого кредиту, згідно з умовами якого отримав кредит у розмірі 13 250 грн строком на 360 днів. Згідно з ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч.4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ІТС). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону). Положення ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Так, відповідно до п.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Встановивши підписання [PERSON] електронним підписом кредитного договору №5584068\~ від 22.02.2021, яким визначено порядок та умови надання кредиту, останній погодився та підтвердив, що ознайомлений і приймає умови кредитного договору (оферти), який акцептований\~ ним 22.02.2022 одноразовим ідентифікатором «С236813». Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд дійшов висновку, що кредитний договір, укладений між сторонами у справі, укладений у спосіб визначений Законом України «Про електронну комерцію » дотриманням вимог щодо їх укладення із зазначенням істотних умов. Факт укладення даного кредитного договору відповідачем не заперечується. За умовами договору про надання споживчого кредиту №5584068 від 22.02.2022 передбачено надання кредиту в розмірі 13 250 грн. строком на\~ 360 днів, стандартна процентна ставка 1,99 %, знижена процентна ставка 0, 995 %.. Як вбачається з договору №5584068\~ від 22.02.2021, п. 3.1 передбачено, що нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації та автопролонгації), виходячи з фактичної кількості днів у місяці та у році. Як вбачається з розрахунку заборгованості, позивач не нараховував відповідачу процентів за період з 25.02.2022-30.04.2022 та 12.07.2022 списав суму заборгованості по процентам у сумі 13 183, 75 грн. у зв`язку з частковою оплатою відповідечем процентів у розмірі 6 410,03 грн. Таким чином, з огляду на викладене, суд доходить переконання, що позивачем у розрахунку застосовано правильні вихідні дані (розмір процентів у відповідні періоди, кількість днів відповідних періодів згідно з умовами Договору), у зв`язку з чим отримано коректне значення суми заборгованості у розмірі 48 055, 11 грн., з якої: 13 250 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 34 805,11 грн. - сума заборгованості за відсотками. Стосовно доводів представника відповідача щодо\~ неправильності нарахування позивачем суми\~ заборгованості суд зазнчає, що представник відповідача не надав свого контррозрахунку, а лише вказав суми, які повинен був нараховувати позивач, з яких не зрозуміло, який саме розмір процентів мав бути нарахований і за який період. Крім того, позивачем як фактором, було нараховані відповідачу, як позичальнику проценти за користування кредитом за період 60 календарних днів (22.11.2022-20.01.2023) у межах строку кредитування у сумі 15 820,8 грн. Відповідно до договору факторингу №25.09/23-Ф від 25.09.2023, укладеного між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ ФК «Фінтраст Україна», фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Як вбачається з витягу з Реєстру боржників до договору факторингу №25.09/23-Ф від 25.09.2023(додаток №1 додоговору факторингу),ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] на підставі кредитного договору № 5584068 від 22.02.2022 в сумі 48 055,11 грн. з якої: 13 250 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 34 805,11 грн. - сума заборгованості за відсотками. Оскільки право нараховування процентів за користування кредитом ТОВ "ФК «Фінтраст Капітал», як новий кредитор, за умовами договору факторингу №25.09/23-Ф від 25.09.2023 не набуло, а тому позовні вимоги позивача, як фактора, про стягнення 15 820,8 грн. нарахованих відсотків за період з 22.11.2022-20.01.2023, які не входили до обсягу предмету договору факторингу, є безпідставними та не підлягають до задоволення. Враховуючи те, що позичальник взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав в частині\~ своєчасного повернення кредитних коштів та процентів за користування ними , позов підлягає задоволенню в частині стягнення з відповідача на користь ТОВ «ФК «Фінтранс Капітал»\~ суми 48 055,11 грн. з яких: 13 250 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 34 805,11 грн. - сума заборгованості за відсотками, відповідно до умов договору факторингу №25.09/23-Ф від 25.09.2023. Розподіл між сторонами судових витрат. Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження факту понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу суду надано копію договору №10/07-2023 від 10.07.2023 про надання правової допомоги, укладеного між ТОВ « ФК « Фінтраст Україна» та адвокатом Столітнім М.М., копію платіжного доручення №2174 від 19.12.2023, ордеру на надання правничої правової допомого позивачу адвокатом Столітнім М.М., свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю Столітнім М.М., звіту про наданих правової допомоги від 18.12.2023, на загальну суму 10 000 грн, що включає в себе збір та аналіз доказів і документів для подання позовної заяви, складення позовної заяви та подання її до суду. Таким чином, суд, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи конкретні обставини справи, розгляд якої проводився в порядку спрощеного позовного провадження, дійшов переконання, що заявлені представником позивача до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу є завищеними та неспівмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг позивачу (складання позовної заяви та відповіді на відзив), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг), а тому обґрунтованими є витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 грн. Відповідно до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial