Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-28 00:00:00

Стислий виклад вимог позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить припинити обтяження нерухомого майна за Іпотечним договором, посвідченим приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу Хоменко В.Ю. 19.02.2007 за реєстровим №329, укладеним між іпотекодержателем АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» та іпотекодавцем [PERSON] . Скасувати в Державному реєстрі іпотек реєстраційний номер запису про іпотеку №15263 внесеного на підставі зазначеного договору іпотеки. Позиція позивача 19.02.2007 року між позивачем та ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» укладено кредитний договір №KGALGK01582004 строком дії до 18.02.2024 року. 19.02.2007 року в забезпечення виконання зобов`язань за цим кредитним договором між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та позичальником [PERSON] укладений договір іпотеки № KGALGK01582004, відповідно до якого позивач передав в іпотеку будинок загальною площею 173,1 кв.м за адресою [ADDRESS] . Відомості про іпотеку та зоборону відчуження предмету іпотеки були внесені до Державного реєстру Іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, а саме: реєстраційний номер іпотеки: 4519718 від 19.02.2007; номер запису про обтяження:15256 від 19.02.2007, реєстратор Олександрійський міський нотаріальний округ приватний нотаріус Хоменко В.Ю.. У період з 19.02.2007 року по 2012 рік з кредиту у розмірі 35 000 доларів США, ним було сплачено банку 26\~453 доларів США, що становить майже 76% від суми кредиту, про що свідчить графік погашення кредиту. В пункті 7.1 умов кредитного договору №KGALGK01582004 зазначений кінцевий термін кредиту 18 лютого 2024 року. В пункті 7.3 кредитного договору зазначено, що забезпеченням виконання позичальником зобов`язань за даним договором виступає іпотека будинку [ADDRESS] . В пункті 2 умов договору іпотеки зазначено, що за цим договором іпотекою забезпечується виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором, укладеного між Іпотекодержателем та Іпотекодавцем В п.35.2 договору іпотеки зазначений строк кредиту з 19 лютого 2007 року по 18 лютого 2024 року. Не зважаючи на те, що в п.35.2 договору іпотеки зазначений строк кредиту з 19 лютого 2007 року по 18 лютого 2024 року, в п. 30 договору іпотеки зазначено термін дії договору до повного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором та всіма додатковими угодами до нього. На зворотному боці договору іпотеки № KGALGK01582004 від 19.02.2007 року зазначена заборона приватного нотаріуса Хоменка В.Ю. від 19.02.2007 року на відчуження зазначеного у договорі житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] до припинення дії договору іпотеки. Пункт 30 договору іпотеки не має ніякої юридичної сили, та не породжує правових наслідків з наступних причин. Відповідно до ч.1 ст.251 та ч.1 ст.252 ЦК України є певний період у часі, із закінченням якого пов`язана дія чи подія, що має юридичне значення, і визначається він роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а не посиланням на подію, яка має настати. Вказівкою на подію, яка має неминуче настати, визначається термін певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, що має юридичне значення. Посилання на повне виконання основного зобов`язання не є подією, яка повинна неминуче настати, а швидше є подією можливість настання якої є ймовірною, тобто не відповідає закріпленому в нормі критерію «неминучості». Тому в розумінні приписів ст. 252 ЦК України посилання на повне виконання зобов`язання в обґрунтування строку дії договору не є ні строком, ні терміном. А відтак, умова договору про його дію до повного виконання забезпеченого зобов`язання не є встановленням сторонами строку дії даного договору. Формулювання положення договору про строк його дії до припинення забезпеченого зобов`язання не відповідає поняття строку/терміну в розуміння ст.251, 252 УК України, а тому не створює правових наслідків стосовно погодження строку дії договору. Таким чином, юридичні наслідки в частині встановлення строку дії договору породжують тільки його положення, які містять конкретну дату його дії. Із настанням такої дати на підставі ч.5 ст.3 та ч.1 ст. 17 ЗУ «Про іпотеку» припиняється чинність іпотеки, незалежно від виконання основаного зобов`язання, на забезпечення якого укладеного договір, адже зазначена підстава припинення іпотеки є альтернативою припинення основного зобов`язання. Рух справи в суді Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №398/3286/24 було визначено головуючого суддю Подоляк Я.М., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.06.2024. 02.07.2024 року ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області розгляд позовної заяви [PERSON] постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 04.09.2024 року. 26.08.2024\~року до\~Олександрійського міськрайонного\~суду Кіровоградської\~області від\~представника відповідача\~Якушева С.О.\~надійшов відзив\~на позовну\~заяву з\~запереченнями проти\~вимог та\~доводів позивача.\~На обґрунтування\~своїх заперечень,\~щодо задоволення\~позову зазначає,\~що позивач\~помилково вважає,\~що якщо\~передбачений умовами\~(пунктом\~7.1)\~кредитного договору\~№KGALGK01582004\~від 19.02.2007\~року строк\~виконання ним\~ основного\~зобов`язання\~з повернення\~кредиту та\~сплати процентів,\~інших платежів,\~інакше кажучи,\~строк кредитування/строк\~повернення кредиту,\~тобто 18.02.2024\~року,\~минув,\~то закінчився\~строк дії\~самого іпотечного\~договору.\~ При\~цьому,\~позивач визнає,\~що в\~укладених між\~ним та\~Банком договорах,\~зокрема,\~в пункті\~30\~іпотечному договорі\~передбачено,\~що «термін\~дії іпотечного\~договору \~до повного\~виконання позичальником\~зобов`язань\~за кредитним\~договором...»,\~а також\~в пункті\~5.1.\~кредитному договорі\~зазначено,\~що «…\~договір діє\~в обсязі\~виданих позичальникові\~коштів до\~повного виконання\~сторонами зобов`язань\~за цим\~договором.»\~Позивач також\~визнає,\~що ним\~було не\~в повному\~обсязі виконано\~зобов`язання\~за кредитним\~договором,\~навіть в\~частині повернення\~отриманої суми\~кредиту,\~при сумі\~кредиту 35\~000,00\~доларів США\~сплачено лише\~26\~453,00\~доларів США.\~Крім того,\~ відповідач\~вважає,\~що обґрунтування\~позову засновано\~на помилковому\~розумінні позивачем\~судової практики,\~навіть не\~в аналогічних\~справах,\~на статті\~юриста,\~а також\~на рішенні\~Олександрійського міськрайонного\~суду Кіровоградської\~області від\~02.03.2020\~р.\~по справі\~№ 398/2899/19,\~яким було\~відмовлено у\~задоволенні первісного\~позову ПриватБанка\~щодо стягнення\~з [PERSON] \~заборгованості за\~відсотками за\~користування кредитом\~за кредитним\~договором,\~а також\~відмовлено у\~задоволенні зустрічного\~позову [PERSON] \~до ПриватБанка\~про припинення\~правовідносин за\~кредитним договором,\~договором іпотеки,\~вилучення запису\~про іпотеку\~та припинення\~заборони на\~нерухоме майно.\~Однак,\~у вказаному\~рішенні суд\~зазначив,\~що правовою\~підставою для\~відмови в\~задоволенні цього\~позову стало\~те,\~що Банк\~використав своє\~право вимоги\~дострокового повернення\~усієї суми\~кредиту,\~що залишилася\~несплаченою,\~а також\~сплати процентів,\~звернувшись в\~2012\~році до\~суду із\~позовом про\~примусове стягнення\~цих коштів\~у судовому\~порядку із\~боржника [PERSON] ,\~тому банк\~втратив право\~на проценти\~за користування\~кредитом.\~З огляду\~на викладене,\~суд відмовив\~лише у\~стягненні заборгованості\~за відсотками\~за користування\~кредитом за\~період з\~26\~січня 2016\~року по\~03\~липня 2019\~року в\~розмірі 19\~026,03\~дол.\~США,\~що й\~було предметом\~цього позову.\~З огляду\~на це,\~відповідач вважає,\~що це\~рішення суду\~по справі\~№ 398/2899/19\~є малозначним\~для цієї\~справи.\~Натомість,\~вважає,\~що інша\~цивільна справа\~№ 1118/9927/12\~має більш\~вагоме значення\~та має\~бути враховано\~судом.\~Так,\~по справі\~№ 1118/9927/12\~за позовною\~заявою ПриватБанка\~до [PERSON] \~про звернення\~стягнення на\~предмет іпотеки\~апеляційним судом\~Кіровоградської області\~від 05.11.2013\~року (провадження\~№22-ц/781/3302/13)\~прийнято рішення\~суду,\~яким в\~рахунок погашення\~заборгованості [PERSON] \~за кредитним\~договором №\~KGALGK01582004,\~укладеного 19\~лютого 2007\~року у\~розмірі \~43\~106,22\~доларів США,\~що в\~перерахунку відповідно\~до офіційного\~курсу гривні\~до іноземної\~валюти складає\~-\~344\~418,70\~грн,\~звернуто стягнення\~на жилий\~будинок,\~який розташований\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~що належить\~ [PERSON] \~на праві\~власності на\~підставі договору\~іпотеки від\~19.02.2007\~року,\~шляхом продажу\~вказаного предмету\~іпотеки публічним\~акціонерним товариством\~Комерційний банк\~«ПриватБанк»,\~з укладанням\~від свого договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ "ПриватБанк" всіх передбачених нормативно - правовими актами держави дій необхідних для продажу предмету іпотеки. Отже,\~в цій\~цивільній справі\~№ 1118/9927/12\~судами першої\~та апеляційної\~інстанцій встановлено:\~порушення [PERSON] \~кредитних зобов`язань\~перед ПриватБанком\~по кредитному\~договору №\~KGALGK01582004\~укладеному 19\~лютого 2007\~року;\~визначено розмір\~заборгованості [PERSON] \~перед ПриватБанком\~по кредитному\~договору №KGALGK01582004\~від 19.02.2007\~р.\~-\~в сумі\~43\~106,22\~доларів США;\~надано право\~ПриватБанку здійснити\~продаж предмету\~іпотеки з\~укладанням від\~свого договору купівлі-продажу будь-яким способом, тобто продаж майна не через виконавчу службу, а в будь-який момент без граничного терміну, коли для цього з`являться відповідні умови. До сьогодні вищевказане рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки не виконано та заставне майно не реалізовано, бо боржник проживає у будинку та чинить будь-які перешкоди для виконання Банком цього рішення суду. Зобов`язання [PERSON] перед ПриватБанком за кредитним договором № KGALGK01582004 від 19.02.2007 року також не виконані, і цю обставину визнають обидві сторони, а також вона додатково підтверджується розрахунком заборгованості станом на 20.08.2024 р. Отже, іпотечний договір є чинним та не припинив свою дію, а тому не закінчився строк його дії і відсутні підстави для задоволення цього позову. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України) (а не сплатити лише 75 % суми отриманого кредиту, як вважає [PERSON] ) За належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором припиняється як це зобов`язання, так і зобов`язання за договором іпотеки, які є похідним від основного зобов`язання. Позивач не надав суду жодних доказів повного припинення зобов`язань за кредитним договором у зв`язку з їх виконанням. Натомість, боргове зобов`язання за кредитним договором перетворилося у зобов`язання, що встановлено судом (ч. 5 ст. 11 ЦК України), яке не має строку чинності чи строку давності, а тому безстроково повинно бути виконано належним чином. У позивача відсутній будь-який документ, що підтверджує виконання боргового зобов`язання перед ПриватБанком за кредитним договором. Отже, іпотека є дійсною, бо звернення стягнення на предмет іпотеки Банком до сьогодні не виконано і це право Банка не обмежено будь-якими строками (ч. 5 ст. 11 ЦК України). 27.08.2024 року від позивача до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області надійшла відповідь на відзив, згідно якої позивач вважає, що відповідачем відзив на позов подано з пропущенням строку, визначеного ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 липня 2024 р. та без пояснення причини його пропуску. При цьому, у вказаному відзиві представник відповідача зазначає начебто він, позивач, помилково вважає, що строк кредитного договору минув 18.02.2024 року, однак, така позиція не є помилковою, адже умовами кредитного та іпотечного договорів від 18.02.2024 року за №KGALGK01582004 визначений строк кредиту з 19 лютого 2007 року по 18 лютого 2024 року. Вказаний факт також було встановлено судовими рішеннями, зокрема, рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 05.11.2013 року, постановою Кропивницького апеляційного суду від 01.07.2020 року у справі № 398/2899/19, рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 березня 2020 року у справа № 398/2899/19, рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 січня 2023 р. у справа №398/4255/20. Вказані судові рішення набрали законної сили. Факти, які встановлені цими рішеннями мають юридичну силу та породжують відповідні правові наслідки, оскільки відповідно до п.4 та п.5 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, недоказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, недоказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Згідно з положеннями частини 5 статті 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. З огляду на зазначене строк дії кредитного договору № KGALGK01582004 закінчився 18 лютого 2024 року, а тому і строк дії Договору Іпотеки № KGALGK01582004 закінчився 18 лютого 2024 року. Посилання представника відповідача на те, що п.30 договору іпотеки визначено, що термін дії договору до повного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором на думку позивача не має ніякої юридичної сили, оскільки в розумінні приписів ст. 252 Цивільного кодексу України посилання на повне виконання зобов`язання в обґрунтування строку дії договору не є ні строком, ні терміном, тому умова договору про його дію до повного виконання забезпеченого зобов`язання не є встановленням сторонами строку дії даного договору. Таким чином, юридичні наслідки в частині встановлення строку дії договору породжують тільки його положення, які містять конкретну дату його дії. Так, в у п. 7.1 кредитного договору від 19 лютого 2007 року, який укладений між ним та відповідачем, визначений кінцевий термін кредиту - по 18 лютого 2024 року, тобто встановлена дата його виконання, як це передбачено ст.530 ЦК України, тому зобов`язання за цим договором підлягає виконанню у визначену сторонами дату - 18 лютого 2024 року. В п. 2 договору іпотеки зазначено, що строк кредиту зазначений у п. 35.2цього договору. В п. 35.2 договору іпотеки зазначений строк кредиту з 19 лютого 2007року по 18 лютого 2024 року. Формулювання, яке зазначене у п. 30 договору іпотеки, щодо його дії до повного виконання, призводить до того, що закінчення договору може ніколи не настати. Договір від 19 лютого 2007 року не може породжувати невизначеність стосовно строку його дії через те, що у даному договорі передбачений момент виконання зобов`язання - конкретний термін, який є закінчення строку дії договору. У 2012 році ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до нього про стягнення усієї суми заборгованості за кредитним договором № KGALGK01582004, в якому просило в рахунок погашення заборгованості за цим кредитним договором звернути стягнення на будинок загальною площею 173,1 м2 та земельну ділянку, які розташовані по [ADDRESS] . Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 вересня 2013 року у справі № 1118/9927/12 позов ПАТ КБ «ПриватБанк» було задоволено частково та в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № KGALGK01582004 від 19.02.2007 року, звернуто стягнення на будинок загальною площею 173,10 кв. м., та земельну ділянку, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». З мотивувальної частини вказаного рішення вбачається, що судом стягнуто заборгованість за кредитним договором станом на 02 серпня 2012 року, яка складається з 35 560,64 дол. США заборгованості за кредитом, 6 658,88 дол.США заборгованості за відсотками за користування кредитом, 1120,00 дол. США заборгованості по комісії за користування кредитом та 2766,70 дол. США пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором. ПАТ КБ «ПриватБанк» було подано апеляційну скаргу на вказане рішення суду і рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 05.11.2023 року апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» було задоволено частково та в рахунок погашення ним, позивачем, заборгованості по кредитному договору № KGALGK01582004 від 19.02.2007 року у розмірі 43 106,22 (доларів США), що в перерахунку відповідно до офіційного курсу гривні до іноземної валюти складає - 344 418,70 грн, звернуто стягнення на жилий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , та належить йому на праві власності, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. У серпня 2019 року АТ КБ «Приватбанк» знову звернулось в суд з позовною заявою до нього про стягнення заборгованості за кредитним договором № KGALGK01582004 від 19.02.2007 на загальну суму 19 026,03 доларів США, з підстав порушення умов кредитного договору. Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 березня 2020 року у справі № 398/2899/19 відмовлено в задоволені позову АТ КБ «ПриватБанк», оскільки останнє використало своє право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, звернувшись в 2012 році до суду із позовом про примусове стягнення заборгованості за кредитним договором у судовому порядку. Апеляційну скаргу на це рішенням АТ КБ «ПриватБанк» не подавало. Крім того, 15.06.2012 року ПАТ КБ Приватбанк надіслав йому, позивачу, вимогу про дострокове (протягом тридцяти днів) погашення заборгованості за кредитним договором №KGALGK01582004, процентами та штрафними санкціями. Позивач вважає, що після направлення ПАТ КБ Приватбанк йому письмового повідомлення з вимогою про дострокове погашення всієї заборгованості за кредитним договором №KGALGK01582004 від 19 лютого 2007 року, цей кредитний договір припинив свою дію, а ПАТ КБ Приватбанк втратило можливість проводити нарахування та стягнення з нього заборгованості за кредитним договором. Також, цим письмовим повідомленням з вимогою про дострокове погашення всієї заборгованості за кредитним договором ПАТ КБ Приватбанк змінило строк виконання зобов`язання за цим кредитним договором з 18.02.2024 року на 15.07.2012 року. Отже, ПАТ КБ Приватбанк на власний розсуд змінило умови основного зобов`язання щодо строку дії Кредитного договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за кредитом. Таким чином, позивач вважає, що Кредитний договір №KGALGK01582004 від 19 лютого 2007 року припинив свою дію з 15.06.2012, тобто з дати направлення ПАТ КБ Приватбанк йомуписьмового повідомлення з вимогою про дострокове погашення всієї заборгованості за цим кредитним договором. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, а також обумовлену Кредитним договором неустойку припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Відтак, подальше нарахування Банком відсотків, комісії та пені після отримання задоволення своїх вимог про дострокове погашення заборгованості в повному обсязі, є неправомірним. Отже, позивач вважає, що оскільки його зобов`язання перед Приватбанком, які виникли на підставі Кредитного договору №KGALGK01582004 від 19.02.2007 року виконані в повному обсязі, тобто основне зобов`язання припинене, як наслідок дія Договору іпотеки №KGALGK01582004 також припиняється. За таких обставин, вважає, що є всі підстави для визнання іпотечного договору №KGALGK01582004 від 19.02.2007 року припиненим та припинення обтяження нерухомого майна. Також, на думку позивача, представник відповідача помилково вважає що поданий ним розрахунок заборгованості станом на 20.08.2024 p. підтверджує, що іпотечний договір є чинним та не припинив свою дію, вважає що ці твердження знаходяться поза межами позовних вимог позовної заяви. Поданий представником позивача графік немає ніякої юридичної сили тому що кредитний договір припинив свою дію. Крім того, відповідно до довідки Національного Банку України, у нього, позивача, відсутня заборгованість перед банками України. Також, не відповідають дійсності посилання представника відповідача на те, що він нібито чинить Банку перешкоди. Насправді він тільки намагається в законний спосіб захистити свої права. 04.09.2024 року ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області закрито підготовче провадження по цивільній справі. Фактичні обставини встановлні судом 19.02.2007 року між [PERSON] та ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» укладено кредитний договір №KGALGK01582004. Згідно умов кредитного договору позивач отримав через касу банку готівкою кредитні кошти на строк з 19.02.2007 року по 18.02.2024 рік включно у вигляді непоновлюваної кредитної лінії у розмірі 35 000 доларів США на наступні цілі: купівля житлового будинку, а також 5 950 доларів США на сплату страхових платежів, зі сплатою за користування кредитом відсотків в розмірі 1,0% на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом. Періодом сплати вважати період з 20 по 25 число кожного місяця, сума щомісячного платежу 476,82 доларів США. Забезпеченням виконання позичальником зобов`язань за даним договором виступає іпотека будинку [ADDRESS] (п.7.1,7.3кредитного договору). Того ж дня, між сторонами було укладено договір іпотеки №KGALGK01582004, предметом якого є надання в іпотеку нерухомого майна будинок загальною площею 173,1 кв.м. по [ADDRESS] , як забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за вказаним кредитним договором. Згідно договору іпотеки № KGALGK01582004 від 19.02.2007 року в забезпечення виконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором від 19.02.2007 року №KGALGK01582004, укладеним між Банком та [PERSON] по поверненню кредиту в сумі 40950,00 доларів США, з них на купівлю житлового будинку 35000,00 доларів США та 5950,00 доларів США на сплату страхових платежів на строк з 19 лютого 2007 року по 18 лютого 2024 року включно, останній надав в іпотеку нерухоме майно житловий будинок загальною площею 173,1 кв.м, який належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 19.02.2007 року та знаходиться за адресою [ADDRESS] . Також, в договорі зазначено, що іпотека поширюється на земельну ділянку загальною площею 822,1 кв.м, на якій розташовано майно і яка буде належати іпотекодавцю на праві власності у разі її приватизації (п.35.2, -35.4 умов іпотечного договору). Відповідно до п.30 умов договору іпотеки, термін дії договору до повного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором та всіма додатковими угодами до нього. Також, на зворотному боці договору іпотеки № KGALGK01582004 від 19.02.2007 року зазначена заборона приватного нотаріуса Хоменка В.Ю. від 19.02.2007 року на відчуження зазначеного в договорі житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] до припинення дії договору іпотеки. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 28.06.2023 року, на нерухоме майно, а саме: житловий будинок загальною площею 173,1 кв. м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на земельній ділянці площею 822,1 кв. м., власником якого є [PERSON] встановлено іпотеку та накладено заборону. Іпотекодержателем є АТ КБ ПриватБанк. У грудні 2012 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, посилаючись на те, що 19.02.2007 року між банком та відповідачем було укладено кредитний договір, за яким останній отримав кредит в розмірі 35000 доларів США зі сплатою відсотків 12% річних, строком до 18.02.2024 року. Проте позичальник порушив свої зобов`язання щодо щомісячного повернення частини кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом і станом на 02.08.2012 року його заборгованість складає 43 106,22 доларів США. Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 вересня 2013 року позов задоволено частково. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №KGALGK01582004 від 19.02.2007 року, що становить 43 106,22 (доларів США), що за курсом 7,99 грн, відповідно до службового розпорядження НБУ від 2.08.2012 року складає 344 418,70 грн, звернути стягнення на будинок загальною площею 173.10 кв. м., та земельну ділянку, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Постановою Кропивницького апеляційного суду від 05.11.2013 року рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградського області від 18 вересня 2013 року скасовано в частині звернення стягнення на предмет іпотеки. Ухвалено в цій частині нове рішення. В рахунок погашення заборгованості [PERSON] по кредитному договору №KGALGK01582004, укладеного 19 лютого 2007 року, у розмірі - 43106,22 дол. США, що в перерахунку відповідно до офіційного курсу гривні до іноземної валюти складає 344418,70 грн, звернути стягнення на житловий будинок, який розташовано за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] на праві власності на підставі договору іпотеки від 19.02.2007 року, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» з укладенням від свого договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливість здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій необхідних для продажу предмета іпотеки. Початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації встановити на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підстава оцінки проведеної суб`єктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчої дії. Рішення суду в частині вирішення вимог щодо виселення [PERSON] та зняття з реєстраційного обліку залишено без змін. Вирішено питання щодо стягнення судового збору. У серпні 2019 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулось в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 19 лютого 2007 року на загальну суму 19 026,03 доларів США. 25 вересня 2019 року [PERSON] подав зустрічну позовну заяву до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про припинення правовідносин за кредитним договором, договором іпотеки, вилучення запису про іпотеку та припинення заборони на нерухоме майно. Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 березня 2020 року у задоволенні первісного та зустрічного позовів відмовлено. Вирішуючи первісний позов суд вказав, що АТ КБ «ПриватБанк» використав своє право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, звернувшись в 2012 році до суду із позовом про примусове стягнення цих коштів у судовому порядку із боржника [PERSON] , тому банк втратив право на проценти за користування кредитом. Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову суд зазначив, що [PERSON] не надав суду доказів на підтвердження відступлення АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь «Юкрейн МортгейджЛоунФайненс №1 ПІ-ЕЛ-СІ» (UKRAINE MORTGAGE LOAN FINANCE NO.1 PLC) прав вимоги за кредитним та іпотечним договорами. Постановою Кропивницького апеляційного суду від 01.07.2020 року апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення. Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградського області від 02 березня 2020 року в частині вирішення зустрічного позову [PERSON] до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про припинення правовідносин за кредитним договором, договором іпотеки, вилучення запису про іпотеку та припинення заборони на нерухоме майно залишено без змін. Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 січня 2023 року у задоволені позовних вимог [PERSON] до Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк», приватного нотаріуса Олександрійського міського нотаріального округу Кіровоградської області Хоменка Володимира Юрійовича, про скасування запису в Державному реєстрі іпотек, вилучення з Державного реєстру іпотек запису про іпотеку та припинення заборони в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, відмовлено. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Згідно зп. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (у редакції Закону, чинній на дату укладення кредитного та іпотечного договорів) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Частиною 1 ст. 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частина 1 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлює, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з частинами 1, 3статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно достатті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За загальним правилом зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (частини перша та другастатті 598 ЦК України). За змістом статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 547 ЦК України). В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (ч. 1 ст. 572 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Статтею 1\~Закону України\~«Про іпотеку» (у редакції Закону, чинній на дату укладення Іпотечного договору) визначено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Таким чином, іпотека є самостійним видом забезпечення виконання зобов`язання. Підстави припинення права застави визначені статтею 593 ЦК України, а іпотеки як окремого виду застави також статтею 17 Закону України «Про іпотеку». Так, відповідно до ч. 1 ст. 593 ЦК України право застави припиняється у разі: 1) припинення зобов`язання, забезпеченого заставою; 2) втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави; 3) реалізації предмета застави; 4) набуття заставодержателем права власності на предмет застави. Право застави припиняється також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ч.\~3\~ст.\~593\~ЦК України у разі припинення права застави внаслідок виконання забезпеченого заставою зобов`язання заставодержатель, у володінні якого перебувало заставлене майно, зобов`язаний негайно повернути його заставодавцеві. Частиною 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» регламентовано, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Фактичні підстави цього позову зводяться до того, що після закінчення строку кредитування/строку повернення кредиту з 19 лютого 2007 року по 18.02.2024 року, передбаченого умовами пунктом 7.1 кредитного договору№KGALGK01582004 від 19.02.2007 року, іпотека є припиненою незалежно від виконання основаного зобов`язання на забезпечення якого укладеного договір. Відповідно до умов п.1.2, 7.1 кредитного договору №KGALGK01582004 від 19.02.2007 року банк зобов`язався надати позичальникові кредитні кошти шляхом надання готівкою через касу на строк з 19.02.2007 року по 18.02.2024 року. Кредит надається в обмін на зобов`язання позичальника по поверненню кредиту, сплати відсотків, винагороди в зазначені даним Договором строки. Пунктами 2.2.1, 2.2.2.,2.2.4 кредитного договору №KGALGK01582004 передбачено, що Позичальник зобов`язується використати кредит на цілі, зазначені в п.7.1 даного Договору. Сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до п. 7.1, 2.3.1., 2.3.2.,2.3.3.,3.1,3.2 даного Договору. Повну сплату відсотків за користування кредитом здійснити не пізніше дати фактичного повного погашення кредиту. Погашення кредиту зробити в порядку, сумах і строки, передбачені п.7.1 та п. 2.3.3. цього договору. Даний договір у частині сплати винагороди за надання фінансового інструменту, згідно п.7.1 набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами, в інших частинах - з моменту надання позичальником розрахункових документів або оформлення касових документів з метою використання кредиту в межах зазначених у них сум, і діє в обсязі виданих позичальникові коштів до повного виконання сторонами зобов`язань за цим Договором. Договір може бути змінений у встановленому даним договором порядку. Припинення дії даного договору здійснюється відповідно до діючого законодавства України (п.5.1 кредитного договору). Відповідно до п. 35.2, 35.3, 35.4 умов договору іпотеки №KGALGK01582004 від 19.02.2007 року в забезпечення виконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором від 19.02.2007 року №KGALGK01582004, укладеним між Банком та [PERSON] по поверненню кредиту в сумі 40 950,00 доларів США, останній надав в іпотеку нерухоме майно житловий будинок загальною площею 173,1 кв.м, який належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 19.02.2007 року та знаходиться за адресою [ADDRESS] . Також, в договорі зазначено, що іпотека поширюється на земельну ділянку загальною площею 822,1 кв.м, на якій розташовано майно і яка буде належати іпотекодавцю на праві власності у разі її приватизації. Відповідно до п.30 умов договору іпотеки, термін дії договору до повного виконання позичальником зобов`язань за кредитном договором та всіма додатковими угодами до нього. Також, на зворотному боці договору іпотеки № KGALGK01582004 від 19.02.2007 року зазначена заборона приватного нотаріуса Хоменка В.Ю. від 19.02.2007 року на відчуження зазначеного в договорі житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] до припинення дії договору іпотеки. Відтак умовами кредитного договору № KGALGK01582004 встановлено обов`язок [PERSON] повернути отримані кредитні кошти, сплати відсотки, в зазначені даним Договором строки. На даний момент [PERSON] зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконано, на чому наголошує відповідач. Згідно розрахунку заборгованості за договором №KGALGK01582004 від 19.02.2007, укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та клієнтом [PERSON] станом на 20.08.2024 року заборгованість [PERSON] перед Банком становить 113052,70 доларів США. Статтею 629 ЦК встановлено обов`язковість виконання договору сторонами. Главою 50 ЦК визначено підстави припинення зобов`язання, серед яких відсутня така підстава як закінчення строку дії договору. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що основне зобов`язання за кредитним договором №KGALGK01582004 від 19.02.2007 року є погашеним, тому відсутні правові підстави для припинення правовідносин, які виникли у сторін з метою забезпечення виконання вказаного зобов`язання. Велика Палата Верховного Суду в пунктах 32-35 постанови від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 висловила правову позицію про те, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина 1 статті 631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга вказаної статті), хоча сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору (частина 3 цієї статті). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина 4 статті 631 ЦК України). Відтак, закінчення строку договору, який був належно виконаний лише однією стороною, не звільняє другу сторону від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання нею її обов`язків під час дії договору. Поняття "строк виконання зобов`язання" і "термін виконання зобов`язання" охарактеризовані устатті 530 ЦК України. Згідно з приписами її частини першої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З огляду на викладене строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання. Отже твердження позивача про те, що після закінчення строку кредитування/строку повернення кредиту, іпотека є припиненою незалежно від виконання основаного зобов`язання, на забезпечення якого укладеного договір іпотеки, є помилковими, оскільки законодавством не передбачено такої підстави для припинення зобов`язання, що лишилось невиконаним, як закінчення строку дії договору. Як вже було зазначено, рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 вересня 2013 року та постановою Кропивницького апеляційного суду від 05.11.2013 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №KGALGK01582004 від 19.02.2007 року звернуто стягнення на предмет іпотеки: жилий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Відомостей про виконання рішення Олександрійського міськрайонного суду №1118/9927/12 про звернення стягнення на предмет іпотеки сторонами суду не надано. Слід зауважити, що навіть якщо кредитор не скористався своїм правом на проведення стягнення за виконавчим листом та задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки в строки, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», це не є безумовною підставою для припинення іпотеки. Зазначений правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 22 лютого 2017 року в справі №6-133цс17. За таких підстав, оскільки [PERSON] не доведено наявність підстав, передбачених чинним законодавством України для припинення іпотечного договору, то суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити. На підставі ст. 141 ЦПК України та у зв`язку із відмовою в задоволенні позову, не підлягає стягненню сплачений сторонами судовий збір.

Outcome: dismissed