Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-28 00:00:00

Представник позивача Єрмак О.В., який представляє інтереси позивача [PERSON] , звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання батьківства. Позов мотивує тим, що позивач в 2014-2015 роках деякий час підтримував відносини з відповідачем, наслідком стосунків стало народження дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідач не повідомляла про факт вагітності та народження, а тому при реєстрації народження дитини запис про батька дитини був проведений згідно ст. 135 СК України, де присвоєне прізвище матері [PERSON] , а батьком дитини записаний батько відповідача. Позивач є батьком дитини [PERSON] з вірогідністю в 99,99%. На підтвердження свого батьківства долучив до матеріалів справи висновок молекулярно-генетичного експертного дослідження (копія витягу) від 12.07.2024. На підставі наведеного, просить визнати позивача батьком [PERSON] та внести відповідні зміни в актовий запис про народження №4 від 15.10.2015. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.11.2024 головуючою суддею визначено Гарбарук І.М. 27.11.2024 від Ружинської селищної ради надійшли відомості щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. Ухвалою суду від 28.11.2024 прийнято до розгляду позовну заяву, призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Представником позивача-адвокатом Єрмаком О.В. на виконання ухвали суду від 17.12.2024 надіслано оригінал висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження №43410 від 12.07.2024. Ухвалою суду від 14.01.2025 залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача - Ружинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав на адресу суду заяву, у якій просив розгляд справи проводити за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, направила заяву, в якій просила здійснювати розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала та не заперечила щодо їх задоволення. Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справив їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, з таких підстав. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис №4, [PERSON] народився [INFO] , батьками його записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 42). Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України вбачається, що відомості про батька дитини записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с.13). У висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження №43410 від 12.07.2024, зробленого медико-генетичним центром «Мама Папа», вказано, що [PERSON] , [INFO] , є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , в рамках проведеного дослідження, ймовірність складає 99,99% (а.с. 52). Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи, суд виходить з таких норм права. Згідно зі ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Визнання батьківства - це волевиявлення особи, яка вважає себе батьком дитини. Мета визнання батьківства полягає у підтвердженні (констатації) вже існуючого біологічного (кровного) споріднення між чоловіком, який визнає себе батьком, та дитиною. Встановлення батьківства розглядається також як засіб захисту прав дитини, тобто захід, спрямований на відновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав дитини. Така сутність цього юридичного факту обумовлюється тим, що визначення батьківства дитини є підставою виникнення батьківських обов`язків, зокрема обов`язку з утримання дитини. При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту частини 2 статті 128 СК України відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Визнання батьківства за рішенням суду, розглядається як засіб захисту прав дитини, тобто міра, спрямована на відновлення, визнання порушених або оспорених прав дитини. Визначення батьківства дитини є підставою виникнення батьківських обов`язків, зокрема обов`язку з утримання дитини. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України. Статтями 3, 4 Декларації про соціальні і правові принципи, що стосуються захисту і благополуччя дітей, прийнятою резолюцією Генеральної Асамблеї від 3 грудня 1986 року передбачено, що турбота про дитину лежить насамперед на її власних батьках. Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 року за № 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього кодексу. У відповідності до положень ст.134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Відповідно до п. 2.16.4. Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У заяві від 14.01.2025 відповідачка не заперечувала щодо задоволення позову. Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини та зазначені норми права, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. При цьому судом враховано, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved