Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-21 00:00:00

1. Позиції сторін, процесуальні дії 1.1.\~Товариство з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» звернулося до Черкаського районного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на наступне. 04.01.2018 укладено кредитний договір № С-613-002908-18-980 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та\~ [PERSON] . Після цього, 16.11.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Сонаті» укладено договір факторингу №16/11-23, відповідно до умов якого АТ «Ідея Банк» передає (відступає) ТОВ «ФК «Сонаті» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Сонаті» приймає належні АТ «Ідея Банк» права вимоги до боржників, зазначених у реєстрах боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 16/11-23 від 16.11.2023, ТОВ «ФК «Сонаті» набуло право грошової вимоги до [PERSON] . Після цього, 29.12.2023 між ТОВ «ФК «Сонаті» та ТОВ «Санфорд Капітал» укладено договір факторингу №29/12-23, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Сонаті» передає (відступає) ТОВ «Санфорд Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Санфорд Капітал» приймає належні ТОВ «ФК «Сонаті» права вимоги до боржників, зазначених у реєстрах боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 29/12-23 від 29.12.2023, ТОВ «Санфорд Капітал» набуло право грошової вимоги до [PERSON] \~у розмірі 9635,26 грн., з яких заборгованість за основною сумою боргу 3741,62 грн., заборгованість за відсотками 5893,64 грн. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором № С-613-002908-18-980 від 04.01.2018 в загальному розмірі 9635,26 грн. Оскільки відповідач прострочив узгоджені строки платежів за кредитним договором, порушив зобов`язання, внаслідок чого має нести відповідальність додатково до суми боргу та процентів, що були нараховані протягом строку дії кредитного договору, відповідно до його умов, відповідач також має сплатити: інфляційні втрати в сумі 1830 грн. 81 коп. та три проценти річних в сумі 570 грн. 33 грн. за період до 23.02.2022. Враховуючи викладене,\~позивач звернувся\~з даним\~позовом до\~суду та\~просить стягнути\~з відповідача\~на його\~користь суму\~заборгованості за\~кредитним договором\~№ С-613-002908-18-980\~ від\~04.01.2018в розмірі 9635,26 грн., інфляційні втрати в сумі 1830 грн. 81 коп., три проценти річних в сумі 570 грн. 33 грн., а також судові витрати. 1.2. Представник відповідача надав до суду відзив, у якому вказав, що у задоволенні позову просить відмовити. Угода про відкриття кредитної лінії не містить строку дії, який мав би визначатися строком дії виданої відповідачу банківської картки. Позивачем не надано доказів, що договір між сторонами діяв до 16.11.2023. Надана позивачем довідка не містить виникнення вказаної у ній суми боргу, а також не містить періоду, за який нараховувались відсотки. Довідка-розрахунок не є первинним бухгалтерським документом, не містить деталізації нарахувань. За єдиною наявною випискою станом на 28.02.2020 заборгованості у відповідача перед позивачем немає. У позовній заяві та додатках до неї прізвище відповідача вказано як [PERSON] , з буквою «і», однак справжнє прізвище відповідача [PERSON] , з буквою «и», а тому суд вийде за межі позовних вимог, якщо стягне кошти з відповідача з прізвищем [PERSON] . У зв`язку із цим, [PERSON] взагалі не є стороною спірної угоди. 1.3. Представник позивача надав до суду відповідь на відзив, у якій вказав, що відмінність у написанні прізвища відповідача є лише друкарською помилкою працівника банку. У наданих до суду документах міститься справжнє прізвище відповідача, а сам відповідач не оспорює факт укладення угоди між ним та банком. У пункті 7 Угоди сторони угоди погодили, що угода діє протягом строку кредитування, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. В угоді також визначено максимальний ліміт кредитної лінії у 200000 грн., а також вказано, що ліміт кредиту, який доступний клієнту на момент укладання угоди, складає 7000 грн. Позивачем надана до суду банківська виписка, яка підтверджує розмір боргу відповідача. 1.4. У письмових запереченнях проти відповіді на відзив представник відповідача вказав, що учасником кредитних правовідносин є [PERSON] , а не [PERSON] . Позивач своїм правом на заміну відповідача не скористався. Банк, зазначаючи у паспорті кредиту кредитну лінію 1000 грн. при встановленій 7000 грн. діяв недобросовісно. 1.5. В судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив розглянути справу без його участі. Представник відповідача в судовому засіданні присутній не був, надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та здійснити розподіл судових витрат. 2. Обставини справи, зміст спірних правовідносин 2.1. 04 січня 2018 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено Угоду про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки № С-613-002908-18-980. Відповідно до п.п. 1, 2 Угоди, банк відкриває клієнту в рамках банківського продукту Card Blanche White Walk-in Insurance поточний рахунок [NUMBER] у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, та випускає клієнту платіжну картку MasterCard. Згідно з п. 3 Угоди, банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по рахунку на наступних умовах: п. 3.1 - максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000 гривень; п. 3.2 - ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладення Угоди, становить 7000 гривень та може бути змінений в межах встановленого Угодою максимального ліміту кредитної лінії за ініціативою банку, про що буде повідомлено клієнта додатково; п. 3.3 - процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 48,00% річних; п. 3.4 - розмір обов`язкового мінімального платежу (ОМП) встановлюється Тарифами Банку. Дата сплати ОМП за кредитною лінією за попередній розрахунковий період - до останнього операційного (банківського) дня наступного платіжного періоду, який починається з дня наступного за останнім днем розрахункового періоду, і закінчується на 30 день з моменту закінчення попереднього розрахункового періоду. Зі змісту п. 5.11 вищевказаної угоди видно, що згідно з Законом України «Про споживче кредитування» реальна річна процентна ставка складає 76,70%. Загальна вартість кредитної лінії складає 474,70 грн. за кожні 1000 грн. використаної кредитної лінії. Вказані показники діють за умови своєчасного погашення клієнтом грошових зобов`язань за угодою, за дії процентної ставки, вказаної в п. 3.3 угоди та за умови використання коштів з кредитної лінії з використанням кредитної картки на розрахунки за товари/послуги. Відповідно до п. 7 вищенаведеної угоди, ця угода є укладеною з дня її підписання сторонами та діє протягом строку кредитування, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за угодою. Крім того, відповідачем 04 січня 2018 року підписано Паспорт споживчого кредиту, в якому викладені умови надання відповідачу кредиту, які є аналогічними умовам, які викладені у вказаному кредитному договорі. Також, відповідачем 04 січня 2018 року підписана заява № С-613-002908-18-980 про акцептування публічної оферти АТ «Ідея Банк» на укладення договору про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку АТ «Ідея Банк», а також підписано тарифи на видачу та обслуговування кредитних карток для фізичних осіб. З виписки по рахунку № [NUMBER] на ім`я [PERSON] видно, що в період з 09.01.2018 по 28.02.2020 вказана особа неодноразово отримувала кредитні кошти, а також здійснювала поповнення рахунку. Згідно\~з\~довідкою-розрахунком заборгованості за кредитним договором № С-613-002908-18-980 від 04.01.2018 заборгованість [PERSON] станом на 16.11.2023\~у загальній сумі становить 9635 грн. 26 коп., яка складається з наступного: 3741 грн. 62 коп.\~заборгованість за основним боргом, 5893 грн. 64 коп.\~заборгованість за відсотками. 2.2. 16 листопада 2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Сонаті» укладено договір факторингу №16/11-23. Відповідно до п. 2.1 Договору факторингу, за цим договором клієнт відступає фактору, а фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. Згідно з п. 2.2 Договору факторингу, права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, та визначені в друкованому реєстрі боржників (Додаток №2), що підписується сторонами в день укладення цього договору та в Реєстрі боржників в електронному вигляді (Додаток №1), що надсилається разом з Актом приймання-передачі Реєстру боржників в електронному вигляді (Додаток №3) клієнтом фактору в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку у день укладення цього договору. Друкований реєстр боржників після належного його підписання вважається невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до п.3.1 Договору факторингу, сума фінансування, що надається фактором клієнту під відступлення прав вимоги, по реєстру боржників №1 складає 2 995 777 гривень 00 копійок. Згідно з п. 4.1 Договору факторингу, фактор зобов`язується сплатити клієнту суму фінансування у розмірі 2 795 777 гривень 00 копійок шляхом перерахування 100% вказаної суми на рахунки клієнта протягом 3 робочих днів після отримання реєстру боржників в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку та підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників в електронному вигляді та друкованого реєстру боржників, договору за допомогою сервісу електронного документообігу «Вчасно». Відповідно до п. 5.1 Договору факторингу, права вимоги вважаються такими, що перейшли від клієнта до фактора саме в день підписання сторонами друкованого реєстру боржників та договору за допомогою сервісу електронного документообігу «Вчасно», за умови виконання фактором зобов`язань, передбачених п. 4.1 цього договору. Згідно з платіжними інструкціями в національній валюті № 608 від 17 листопада 2023 року та № 566 від 17 жовтня 2023 року, ТОВ «ФК «Сонаті» згідно з умовами договору факторингу №16/11-23 від 16 листопада 2023 року перерахувало на рахунок АТ «Ідея Банк» грошові кошти в сумі 2795777 грн. 00 коп. та 200000 грн. 00 коп. Згідно з друкованим Реєстром Боржників №1 від 16 листопада 2023 року, який є Додатком до Договору факторингу №16/11-23 від 16 листопада 2023 року, ТОВ «ФК «Сонаті» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором № С-613-002908-18-980 від 04 січня 2018 року у загальній сумі 9635 грн. 26 коп., яка складається з: 3741 грн. 62 коп.\~заборгованість за основним боргом; 5893 грн. 64 коп.\~заборгованість за відсотками. 2.3. 29 грудня 2023 року між ТОВ «ФК «Сонаті» та ТОВ «Санфорд Капітал» укладено Договір факторингу №29/12-23. Відповідно до п. 2.1 вказаного Договору факторингу, за цим договором клієнт відступає фактору, а фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. Згідно з п. 2.2 зазначеного Договору факторингу, права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі 201 460 702 гривні 30 копійок, що складає розмір заборгованості боржників перед клієнтом, та визначені в друкованому Реєстрі боржників (Додаток №2), що підписується сторонами в день укладення цього договору та в реєстрі боржників в електронному вигляді (Додаток №1), що надсилається разом з актом приймання-передачі реєстру боржників в електронному вигляді (Додаток №3) клієнтом фактору в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку в день укладення цього договору. Друкований реєстр боржників після належного його підписання вважається невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до п. 3.1 Договору факторингу, сума фінансування, що надається фактором клієнту під відступлення прав вимоги, по реєстру боржників №1 складає 2 933 447 гривень 18 копійок. Згідно з п. 4.1 Договору факторингу, фактор зобов`язується сплатити клієнту суму фінансування у розмірі 2 933 447 гривень 18 копійок наступним шляхом: п.4.1.1\~фактор сплачує частину суми фінансування в розмірі 30 000 гривень 00 копійок шляхом перерахунку вказаної суми на рахунки клієнта в строк до 31 грудня 2023 року включно; п.4.1.2\~фактор сплачує залишок суми фінансування в розмірі 2 903 447 гривень 18 копійок шляхом перерахунку вказаної суми на рахунки клієнта в строк до 01 березня 2024 року. Відповідно до п. 5.1 Договору факторингу, права вимоги вважаються такими, що перейшли від клієнта до фактора з моменту підписання сторонами цього договору. Як вбачається з платіжних інструкції №13 від 29 грудня 2023 року, №1 від 28 лютого 2024 року, №3 від 29 лютого 2024 року, №4 від 29 лютого 2024 року та №5 від 29 лютого 2024 року, ТОВ «Санфорд Капітал», згідно з умовами договору факторингу №29/12-23 від 29 грудня 2023 року, перерахувало на рахунок ТОВ «ФК «Сонаті» грошові кошти: 30 000 грн.,1 900 000 грн., 403 447 грн.18 коп. та 100 000 грн. Відповідно до Витягу з друкованого Реєстру боржників від 21 травня 2024 року, що є додатком Договору факторингу №29/12-23 від 29 грудня 2023 року, ТОВ «Санфорд Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором № С-613-002908-18-980 від 04 січня 2018 року у загальній сумі 9635 грн. 26 коп., яка складається з: 3741 грн. 62 коп.\~заборгованість за основним боргом; 5893 грн. 64 коп.\~заборгованість за відсотками. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № С-613-002908-18-980 від 04 січня 2018 року заборгованість [PERSON] \~\~у загальній сумі становить 12036,40 грн., яка складається з наступного: 3741 грн. 62 коп.\~заборгованість за основним боргом; 5893 грн. 64 коп. заборгованість за відсотками.; нараховані 3% річних (за період з 05.03.2020 по 23.02.2022) 570,33 грн.; інфляційні втрати (за період з 05.03.2020 по 23.02.2022) 1830,81 грн. 3. Релевантні джерела права 3.1. Відповідно до статті 3 ЦК України до загальних засад цивільного законодавства належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Стаття 28 ЦК України визначає, що фізична особа набуває прав та обов`язків і здійснює їх під своїм ім`ям. Ім`я фізичної особи, яка є громадянином України, складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить. При здійсненні окремих цивільних прав фізична особа відповідно до закону може використовувати псевдонім (вигадане ім`я) або діяти без зазначення імені. Ім`я фізичній особі надається відповідно до закону. 3.2. Відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Частиною 1ст.\~530\~ЦК України визначено , що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 625\~ЦК України передбачено,\~що боржник\~не звільняється\~від відповідальності\~за неможливість\~виконання ним\~грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з статями 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1\~ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом ст.\~1056-1\~ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050\~ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» реальна річна процентна ставка - загальні витрати за споживчим кредитом, виражені у процентах річних від загального розміру виданого кредиту. 3.3. За приписами пункту 1 ч. 1 ст.\~512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1ст. 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Частиною 1ст.\~1077\~ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1ст.\~1078\~ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст.\~516\~ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. 3.4.\~Верховний Суд у постановах від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 та від 28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц вказав, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором. 3.5. У постанові Верховного Суду від 10 січня 2024 року у справі № 727/5461/23 вказано, що для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм. У постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 390/34/17 вказано, що добросовісність - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), базується ще на римській максимі- «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них. 4. Оцінка доказів та аргументів сторін 4.1. Перш за\~все суд\~вважає за\~необхідне оцінити\~аргумент представника\~відповідача стосовно\~того,\~що у позовній заяві та додатках до неї прізвище відповідача вказано як [PERSON] , з буквою «і», однак справжнім прізвищем є [PERSON] , з буквою «и». Дійсно, зі змісту відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру, пенсійного посвідчення № [NUMBER] , посвідчення особи з інвалідністю ветерана війни серії [NUMBER] видно, що правильним написанням прізвища відповідача є [PERSON] , тобто через букву «и». При цьому, в усіх документах щодо кредитної заборгованості (в угоді про відкриття кредитної лінії, в тарифах, заяві на укладення договору, виписці по рахунку, реєстрах боржників до договору факторингу і так далі) прізвище відповідача вказано як [PERSON] , тобто через букву «і». Так само, через букву «і» вказано прізвище відповідача у всьому тексті позовної заяви. З іншого боку, як у тексті позовної заяви, так і у документах щодо кредитної заборгованості, а також у Єдиному державному демографічному реєстрі інші ідентифікаційні дані відповідача повністю співпадають однаковими є його реєстраційний номер облікової картки платника податків, ім`я, по-батькові, зареєстроване місце проживання. З урахуванням вищенаведених відомостей суд приходить до висновку про те, що під час укладення між первісним кредитором та відповідачем угоди про відкриття кредитної лінії сталася помилка у написанні прізвища відповідача ( [PERSON] замість правильного [PERSON] ), внаслідок якої прізвище відповідача було записано неправильно і у подальших документах (виписці з рахунку, реєстрах до договорів факторингу, позовній заяві тощо). Суд вважає, що вказана помилка сталася з вини обох сторін угоди про відкриття кредитної лінії, оскільки працівник банку мав би правильно записати прізвище відповідача в угоді, а відповідач, виходячи з принципу добросовісності, під час підписання угоди, тарифів та інших документів мав би звернути увагу на неправильне написання свого прізвища. На думку суду, наслідки вищенаведених діянь сторін угоди про відкриття кредитної лінії слід тлумачити крізь призму принципів розумності та добросовісності, які апріорі властиві всім аспектам цивільного права. В даному випадку поведінка (позиція) відповідача, що була висловлена в суді через його представника, суперечить принципу добросовісності та чесній діловій практиці, оскільки невизнання відповідачем того, що саме він є стороною спірної кредитної угоди, не відповідає попередній його поведінці щодо підписання кредитної угоди та отримання кредитних коштів. З іншого боку, поведінка представника позивача щодо неправильної вказівки прізвища відповідача у позовній заяві є добросовісною, оскільки позивач не був стороною кредитної угоди, у зв`язку із чим його представники не знали та не могли знати про те, що прізвище відповідача записано з помилкою. Таким чином суд вважає, що відповідач безсумнівно є стороною спірної кредитної угоди. У зв`язку із цим, в тексті цього рішення прізвище відповідача буде записано правильно як [PERSON] , з буквою «и» (окрім розділу 2 рішення, де суд відображає документи у їх первинному вигляді). Така позиція суду не є виходом за межі позовних вимог, оскільки позов пред`явлено саме до [PERSON] з правильно вказаним РНОКПП та правильно вказаним зареєстрованим місцем проживання. Помилка у написанні однієї літери в прізвищі відповідача не свідчить про пред`явлення позову до іншої особи. Виправлення судом такої помилки сприятиме виконанню головного завдання цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі справедливому та неупередженому розгляду і вирішенню цивільної справи з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (стаття 2 ЦПК України). 4.2.\~Стосовно інших аспектів спірних правовідносин суд звертає увагу на те, що відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Таким чином, у цій справі позивач, як особа, на користь якої було відступлено право вимоги до відповідача, повинен був довести суду наявність кредитних правовідносин між первісним кредитором та боржником, наявність договору факторингу між первісним кредитором та новим кредитором (кредиторами), а також правомірність вимог нового кредитора до боржника (факт видачі кредиту боржнику та неповернення кредиту боржником). Суд вважає, що позивачем підтверджено укладення кредитного договору між первісним кредитором та відповідачем, а також підтверджено наступне укладення договору факторингу між первісним кредитором ТОВ «ФК «Сонаті» щодо передачі прав вимоги за спірним кредитним договором, а потім укладення договору факторингу між ТОВ «ФК «Сонаті» та позивачем щодо передачі прав вимоги за спірним кредитним договором. Випискою з рахунку відповідача підтверджується факт неодноразового отримання відповідачем кредитних коштів від банку в період з 09.01.2018 по 22.02.2020, а також факт часткового погашення відповідачем заборгованості. Суд провів\~детальний аналіз\~вищевказаної виписки\~та встановив,\~що \~в період\~з 09.01.2018\~по 22.02.2020\~відповідач отримав\~17903,06\~грн.\~від банку,\~повернув 16396,09\~грн.\~на користь\~банку,\~з яких\~1874,83\~грн.\~були зараховані\~банком в\~рахунок погашення\~нарахованих відсотків\~та штрафів.\~В підсумку,\~станом на\~теперішній час\~відповідач повернув\~не всі\~отримані кредитні\~кошти та\~має борг\~в розмірі\~3381,80\~грн.\~(17903,06\~+\~1874,83\~ 16396,09). При цьому, на вказану суму в межах позовних вимог за період з 05.03.2020 по 23.02.2022 мають бути нараховані три відсотки річних в сумі 200,41 грн. та інфляційні втрати в сумі 642,58 грн., що узгоджується з приписами п. 18\~Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України. Суд вважає необґрунтованими посилання представника відповідача на те, що за випискою станом на 28.02.2020 заборгованості у відповідача перед позивачем немає. Це твердження спростовується змістом виписки, з якої видно, що відповідач отримав 17903,06 грн. від банку, повернув 16396,09 грн. на користь банку, з яких 1874,83 грн. були зараховані банком в рахунок погашення нарахованих відсотків та штрафів. Вказівка наприкінці виписки однакових сум у графах дебету та кредиту обумовлена особливістю формування виписки, де кожна операція щодо взяття коштів або поповнення рахунку відображалася як в дебеті, так і у кредиті. Твердження представника відповідача про те, що угода про відкриття кредитної лінії не містить строку дії, спростовуються п. 7 вказаної угоди та змістом Тарифів, які підписані відповідачем та у яких вказано про строк 92 дні пільгового періоду для погашення заборгованості по кредитному ліміту. 4.3. Вирішуючи питання про можливість стягнення відсотків за користування кредитом, суд звертає увагу на те, що представником позивача не було надано розрахунку вказаних відсотків. При цьому в угоді про відкриття кредитної лінії у пунктах 3.3 та 5.11 згадуються два різні розміри відсотків за користування кредитом 48 % річних та 76,70 % річних. Крім того, як встановлено судом за результатами детального аналізу виписки, сума дійсного боргу відповідача є меншою за ту суму, яку заявив до стягнення представник позивача. Представник позивача в жодному документі чи розрахунку не вказав, виходячи з якої відсоткової ставки, за який період, на яку суму були нараховані відповідачу відсотки за користування кредитом. Надана позивачем довідка-розрахунок не містить будь-якого алгоритму чи таблиці, на підставі якої можливо було б встановити виходячи з якої відсоткової ставки, за який період, на яку суму були нараховані відповідачу відсотки за користування кредитом. На думку суду, заявляючи до стягнення суму відсотків за користування кредитом, позивач повинен надати розрахунок вказаних відсотків, щоб суд або інша сторона могли перевірити обґрунтованість та правильність їх нарахування. З урахуванням активної позиції відповідача та його представника у цій справі, такий розрахунок був абсолютно необхідним, а його відсутність свідчить про повну необґрунтованість вимог щодо стягнення відсотків за користування кредитом. Суд не може самостійно визначати замість позивача період нарахування відсотків, відсоткову ставку, базу нарахування відсотків, оскільки це не узгоджується з принципами змагальності та диспозитивності у цивільному судочинстві. 4.4. Підводячи підсумок суд зазначає, що відповідач свої зобов`язання з повернення заборгованості за договором кредиту виконав не у повному обсязі, у зв`язку із чим утворилася заборгованість в сумі 3381,80 грн., на яку були нараховані три відсотки річних в сумі 200,41 грн. та інфляційні втрати в сумі 642,58 грн. Вказані суми слід стягнути з відповідача на користь позивача. У задоволенні іншої частини позовних вимог слід відмовити у зв`язку з їх необґрунтованістю. 5. Розподіл судових витрат 5.1. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією від 02.10.2024 про сплату судового збору в сумі 2422,40 грн. Разом з тим, відповідач в силу вимог п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору як особа з інвалідністю ІІ групи, що підтверджується відповідним посвідченням серії [NUMBER] , виданим Управлінням соціального захисту населення Черкаської РДА. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені частково на загальну суму 4224 грн. 79 коп. (задоволено 35,10 % вимог), суд вважає за необхідне повернути з державного бюджету на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 850,19 грн. (2422,20 х 0,3510). 5.2.\~Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133\~ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України, передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з ч. 3\~ст. 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. \~01 квітня 2024 року між позивачем ТОВ «Санфорд Капітал» та адвокатським об`єднанням «Альянс ДЛС», в особі керуючого партнера Маслюженка М.П., укладено договір про надання правничої допомоги №1/04. Відповідно до п.1 .1 вказаного Договору, за цим договором клієнт доручає, а адвокатське об`єднання зобов`язується надавати йому на довгостроковій основі, відповідно до умов даного договору, правничу допомогу, у відповідності до завдання клієнта, а клієнт зі свого боку зобов`язується прийняти зазначені послуги і сплатити винагороду. Згідно з п. 2.1 зазначеного Договору, протягом 2 робочих днів після укладення цього договору, а також протягом дії договору, клієнт складає та передає об`єднанню відповідні реєстри боржників. Відповідно до п. 3.2 вказаного Договору, сума гонорару за надання послуг по стягненню заборгованості з боржників, визначається виходячи із фактичного обсягу наданих послуг та вартості послуг (прейскуранту), зазначеного в Додатку №2 до цього договору, та зазначається об`єднанням в акті приймання-передачі наданих послуг. Згідно з реєстром боржників від 15.07.2024 та актом прийому-передачі послуг з правничої допомоги № 4 від 12 серпня 2024 року, АО «Альянс ДЛС» та ТОВ «Санфорд Капітал» склали цей акт приймання-передачі послуг з правничої допомоги по договору про надання правничої допомоги № 1/04 від 01 квітня 2024 року про те, що об`єднання надало клієнту наступні послуги: проведення юридичного та фінансового аналізу 1 боржника ( [PERSON] ),\~ціна відповідно до прейскуранта 1200 грн.; складання, підписання та подання до суду позовної заяви щодо стягнення заборгованості з 1 боржника ( [PERSON] ),\~ціна відповідно до прейскуранта 4000 грн. Загальна сума 5200 грн. Суд вважає, що сума в розмірі 5200 грн. за надання позивачу правничої допомоги у цій справі відповідає складності справи, обсягу виконаних адвокатом робіт, значенню справи для сторін. Виходячи з пропорції задоволених вимог (35,10%), з відповідача на користь позивача слід стягнути суму в розмірі 1825,20 грн. в якості відшкодування витрат на правничу допомогу. 5.3. Стосовно витрат відповідача на правничу допомогу суд зазначає, що 27.02.2014 відповідач [PERSON] та адвокат Глущенко О.С. уклали договір про надання правової допомоги, який згідно з пунктом 3.1 договору діє 35 місяців та продовжується на тих самих умовах на такий самий строк у разі відсутності письмових заперечень сторін. У пункті 4.1 вищевказаного договору сторони погодили, що розмір гонорару адвоката визначається за погодженням із замовником. У додатковій угоді № 3 до вищевказаного договору від 05.10.2024 відповідач та адвокат погодили фіксований розмір гонорару по договору у справі № 707/2755/24 в сумі 8000 грн. Зі змісту акту приймання-передачі наданої правової допомоги від 21.01.2025 видно, що адвокат провів в інтересах відповідача такі роботи: написання відзиву, подання його до суду, направлення позивачеві 6 годин, участь у судових засіданнях 11.12.2024 та 14.01.2025 2 години, написання заперечення на відповідь на відзив, направлення його позивачеві та суду 2 години, написання розрахунку судових витрат, складення акту прийому-передачі правової допомоги, довідки про суму отриманого гонорару 3 години. Відповідно до довідки від 21.01.2025 адвокат Глущенко О.С. отримав від відповідача суму в розмірі 8000 грн. Суд вважає, що сума в розмірі 8000 грн. за надання відповідачу правничої допомоги у цій справі відповідає складності справи, обсягу виконаних адвокатом робіт, значенню справи для сторін. Виходячи з пропорції задоволених вимог (35,10% вимог задоволено, відповідно у задоволенні 64,90% вимог відмовлено), з позивача на користь відповідача слід стягнути суму в розмірі 5192 грн. (8000 х 0,6490) в якості відшкодування витрат на правничу допомогу. Відповідно до ч. 10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. Враховуючи часткове задоволення позову та стягнення витрат на правову допомогу з обох сторін, суд вважає за необхідне зобов`язати позивача, на якого покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю відповідачу. Ця різниця складає 3366,80 грн. (5192 1825,20). 5.4. Стосовно стягнення з відповідача оплати послуг поштового зв`язку суд зазначає, що у позовній заяві представник позивача не визначив суму, яку він просить стягнути з відповідача. Крім того, надана до суду копія чеку про оплату послуг поштового зв`язку та список згрупованих відправлень до цього чеку свідчать про оплату одним платежем на суму 2355 грн. великої кількості відправлень від імені позивача до різних осіб, серед яких був і відповідач. Суд не може визначити скільки саме коштувало відправлення позовної заяви з додатками лише на адресу відповідача. Таким чином, слід відмовити у стягненні з відповідача витрат на оплату послуг поштового зв`язку. На підставі викладеного,

Outcome: partial