Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-26 00:00:00

26.09.2024 року до Київського районного суду м.Одеси надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , в якій позивач просить припинити право приватної власності [PERSON] на 1/3 частину квартири [ADDRESS] у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер відомостей про речове право 29129702. Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.09.2024 року вказану справу передано судді Гниличенко М.В. Відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство у порядку позовного провадження здійснюється за правилами загального та спрощеного провадження. Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 11.10.2024 року цивільна справа № 947/30543/24 була відкрита за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Смирнов В.В. до судового засідання не з`явились, через канцелярію суду надали письмову заяву, якою позовні вимоги підтримали, просили задовольнити та справу розглянути за їх відсутності. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, належним чином повідомлявся, через канцелярію суду надав заяву, якою позовні вимоги визнав та просив розглянути справу за його відсутності. У відповідності до роз`яснень п. 24 ч.3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Суд вважає докази, які є в матеріалах справи повними та достатніми для розгляду справи по суті за відсутності учасників процесів, належним чином повідомлених про дату та час судового засідання. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. У відповідності до вимог ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих у порядку, передбаченому ст.ст.81-89 ЦПК України. Судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожному належала трикімнатна квартира [ADDRESS] ) на підставі Свідоцтва про право власності на житло, зареєстрованного за № [NUMBER] від 26 червня 1998 року, зареєстрованого в ОМБТІ та РОН № 3111-стр.178-кн.343пр./а.с.10/. Із позову вбачається, що на протязі 1998-2024 років вказана квартира була набута позивачкою у приватну власність по частках наступним чином: -1/3 частина - внаслідок приватизації, згідно свідоцтва про право власності, виданого управлінням ЖКГ Одеського міськвиконкому 26 червня 1998 року за № 4-14162 із реєстрацією права власності в Одеському бюро технічної інвентаризації 13 березня 2000 року за № 3111-стр.178-кн.343пр. - 1/6 частина - як подарунок матері [PERSON] ( надалі [PERSON] ), згідно договору дарування від 13 липня 2004 року, посвідченого державним нотаріусом сьомої державної нотаріальної контори м. Одеса Мельник Л.В. із реєстрацією права власності в Одеському бюро технічної інвентаризації 13 серпня 2004 року, № витягу 4433177./а.с.12/ - 1/3 частина - як подарунок брата [PERSON] , згідно договору дарування від 24 листопада 2018 року, посвідченого державним нотаріусом Київської державної нотаріальної контори м. Одеса Білик О.Г., із реєстрацією права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний № 44229239 від 24 листопада 2018 року./а.с.13/ - 1/6 частина - як спадок після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , згідно свідоцтва про право власності на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Одеського нотаріального округу Ткаченко Г.В. 03 вересня 2024 року, із реєстрацією права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний № 74866704 від 03 вересня 2024 року./а.с.16/ Однак, 05 вересня 2024 року, у приватного нотаріуса Одеського нотаріального округу Пестрецова В.В. позивач отримала інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна № 393734890 щодо належної позивачу квартири, в якій зазначено, що в Державному реєстрі речових прав за [PERSON] продовжує значитися зареєстрованим право приватної власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] , ( номер відомостей про речове право 29129702), попре те, що це право він втратив внаслідок дарування [PERSON] зазначеної частки квартири у 2018 році./а.с.8/ Також з цієї довідки вбачається що у якості підстави внесення запису про речове право [PERSON] значиться рішення реєстратора КП «Агенція державної реєстрації» Сосніної Г.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у Державному реєстрі речових прав та їх обтяжень, індексний № 44272059 від 27 листопада 2018 року, хоча набравшим законної сили рішенням Київського районного суду м. Одеси від 31 липня 2020 року у справі № 947/24341/19 це рішення реєстратора Сосніної Г.В. визнано протиправним та скасовано. На підтвердження доводів позову судом було досліджено копія рішення Київського районного суду м.Одеси від 31.07.2020 року по справі № 947/24341/19 за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Невського 43/2» до Державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція державної реєстрації» Сосніної Г.В., нотаріуса Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса Білик О.Г., [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання протиправним та скасування рішень про державну реєстрацію прав, усунення перешкод у користуванні об`єктами спільної сумісної власності./а.с.18/ Вказане рішення набрало законної сили та відповідно ч.4 ст.82 ЦПК України - обставини, встановлені вказаним рішенням не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи. Вказаним рішенням визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція державної реєстрації» Сосніної Ганни Валеріївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 44272059 від 27.11.2018 року щодо квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] (колишня [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1702905651101. Однак, в резолютивній частині рішення не зазначено щодо припинення речового права [PERSON] на 1/3 частину квартири [ADDRESS] у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер відомостей про речове право 29129702, що змушує позивача звернутись з даним позовом до суду, оскільки відсутність припинення речового права на частку вказаної квартири перешкоджає позивачу у повній мірі використовувати своє право власності на квартиру. Відповідно до ч.3 ст.26 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" в редакції, що набрала чинності 16.01.2020 - відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Підсумовуючи вищенаведене, необхідно зробити висновок, що рішення суду про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування державної реєстрації прав, без зазначення припинення таких прав, яке винесено після 16.01.2020 не можливо буде виконати. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат у вигляді судового збору слід здійснити відповідно до ст.141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved