Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-23 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачів, у якому просить виділити в натурі належне їй нежитлове приміщення площею 49, 5 кв. м., що становить 5/1000 частин будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в окреме нежитлове приміщення, припинивши право спільної часткової власності. В обґрунтування\~позову послалася\~на те,\~що їй\~належить 5/1000\~частки нежитлового\~приміщення площею\~49,\~5\~кв.\~м \~у будинку,\~що знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] \~на підставі\~Договору купівлі-продажу\~нежитлового приміщення\~від 30\~травня 2022\~року,\~посвідченого приватним\~нотаріусом Червоноградського\~районного нотаріального\~округу Степчук\~І.\~С.\~та зареєстрованого\~у реєстрі\~за №1030.\~Решта часток\~будинку за\~вищевказаною адресою\~ належить\~ відповідачам.\~Також позивачка\~зазначила,\~що наказом\~Управління містобудування\~та архітектури\~Червоноградської міської\~ради №16-42/81-24\~від 14.10.2024\~року їй\~було відмовлено\~у зміні\~адреси вищевказаного\~об`єкта\~нерухомого майна,\~оскільки не\~надано доказів\~того,\~що її\~частка в\~будинку \~виділена в\~натурі.\~Крім цього,\~позивачка зазначила,\~що згідно\~ із\~виготовленим \~технічним паспортом\~5/1000\~частки будинку\~складає 49,\~5\~кв.\~м.\~нежитлового приміщення,\~ яке\~має \~окремий вихід\~ та\~може бути\~виділене в\~ натурі.\~Вона зауважила,\~що укласти\~відповідний договір\~про виділ\~у натурі\~частки із\~спільного майна\~з усіма\~співвласниками фактично\~неможливо,\~а тому\~вона змушена\~звернутися до\~суду за\~захистом своїх\~прав,\~як власника\~вищевказаного приміщення,\~з метою\~забезпечення належних\~умов користування\~даним нежитловим\~приміщенням та\~приведення його\~у відповідність\~до правовстановлюючих\~документів,\~а також\~для зміни\~адреси об`єкта\~нерухомого майна. Ухвалою від 07.11.2024 у даній справі було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 18.12.2024 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті, який відкладався шляхом постановлення відповідних ухвал. 14.01.2025 сторони в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Позивачка подала клопотання про розгляд справи у її відсутності, у якому також зазначила, що позов підтримує у повному обсязі. Представник відповідача - Шептицької міської ради подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вказавши, що при вирішенні даного спору покладається думку суду. Відповідачі у судове засідання не з`явилась, хоча належним чином повідомлялась про дату, час та місце судового розгляду справи, що підтверджується відповідними рекомендованими повідомленнями. Від відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , директора ПП «Анжеліка», директора ПМП «Ремонт» Чорній Г. В., директора ПП «Сіоссо» Стадник Н. П. до суду надійшли заяви, в яких вони просили проводити розгляд даної справи без їх участі. Від представника ПрАТ «Концерн Хлібпром» - адвоката Пашука А. В. надійшла заява, у якій останній вказав, що ПрАТ «Концерн Хлібпром» не є належним відповідачем у даній справі, оскільки у нього відсутнє право власності на будь-яке приміщення чи частку будівлі, що за адресою: [ADDRESS] , а, відтак, він не має заперечень щодо задоволення даного позову. Представник відповідача ТОВ «Мета» у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду, підтвердження чого міститься у матеріалах справи. Заяв чи клопотань про розгляд справи за його відсутності представник відповідача не подавав, про причини неявки не повідомляв. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на зазначені обставини, суд, у відповідності до ст. 247 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки усіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його оголошення. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Оскільки повне рішення виготовлено 24 січня 2025 року, то незважаючи на те, що судове засідання відбулося 14 січня 2025 року, датою ухвалення рішення є саме 24 січня 2025 року в силу ч. 5\~ст. 268 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка є власником нежитлового приміщення площею 49,5 кв. м., що становить 5/1000 ідеальних частин будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі продажу нежитлового приміщення від 30.05.2022 року, укладеного між ТОВ «Ліберті» та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Червоноградського міського нотаріального округу Степчук І. С. та який зареєстрований в реєстрі за №1030 (а. с.14-15). Як вбачається з копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №301741811 від 30.05.2022 року за позивачкою зареєстроване право приватної власності на вказане нежитлове приміщення, площею 49,5 кв. м., що становить 5/1000 частин будинку за адресою: [ADDRESS] (а. с. 13). Також належність позивачці вищевказаного приміщення підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, інформаційна довідка № 398172627 від 07.10.2024 року. Крім позивачки співвласниками інших частин вищевказаного нежитлового приміщення на праві спільної часткової власності є: [PERSON] (розмір частки - 18/1000), [PERSON] розмір (частки - 45/1000), [PERSON] (розмір частки - 1/1000), [PERSON] (розмір частки - 3/1000), Приватне мале підприємство «Ремонт» (розмір частки 6/1000), Товариство з обмеженою відповідальністю «Мета» (розмір частки 6/1000), Приватне акціонерне товариство «Концерн Хлібром» (розмір частки 24/1000), Приватне підприємство «Сіоссо» (розмір частки 9/1000), [PERSON] (розмір частки 4/1000), [PERSON] (розмір частки 3/1000), Приватне підприємство «Анжеліка» (розмір частки 18/1000), територіальна громада в особі Шептицької (Червоноградської) міської ради (розмір частки 823/1000) (а. с. 8-12). Відповідно до технічного паспорту на нежитлове приміщення (поверх 1, літера А-9) в будинку [ADDRESS] , який виготовлено станом на 07.10.2024, приміщення №173 складається із коридору 2,7 кв. м, торгового залу 41,2 кв. м, кладової 5,6 кв. м, загальна площа 49,5 кв. м. (а. с. 35). Наказом Управління містобудування та архітектури Червоноградської міської ради №16-42/81-24 від 14.10.2024 року «Про відмову у зміні адреси об`єкта нерухомого майна ((закінченого будівництвом об`єкта) (у разі його об`єдання, поділу або виділення частки (крім квартири, житлового або нежитлового приміщення))» було відмовлено [PERSON] в зміні адреси об`єкта нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 74330746118, площею 49,5 кв. м., що становить 5/1000 частин в будинку [ADDRESS] ) у зв`язку з тим, що документи подані не в повному обсязі, а саме заявником не долучено договір про поділ спільного майна, договір про виділ у натурі частки із спільного майна або відповідне рішення суду у разі якщо об`єкт перебуває у спільній власності (а. с. 26-27). Із висновку Комунального підприємства Львівської обласної ради «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації» №5303 від 07.10.2024 року щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна вбачається, що за технічними показниками 5/1000 ідеальних частин нежитлового приміщення по [ADDRESS] загальною 49,5 кв. м. може бути виділено в натурі (а. с. 16). Згідно зведеного акту, виданого КП ЛОР «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації» вартість нежитлового приміщення [ADDRESS] станом на 15.10.2024 року становить 394 151 гривень (а. с. 7). Позивачка просить виділити належне їй вищевказане нежитлове приміщення в окреме нежитлове приміщення, припинивши право спільної часткової власності на таке приміщення. При ухваленні рішення суд керується наступним. Стаття 321 Цивільного кодексу України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України. Право власності є недоторканним, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Поняття, зміст права власності та його здійснення закріплено у статтях 316, 317, 319 ЦК України, аналіз яких свідчить, що право власності має абсолютний характер, його зміст становлять правомочності власника з володіння, користування і розпорядження належним йому майном. Забезпечуючи всім власникам рівні умови здійснення своїх прав, держава гарантує власнику захист від порушень його права власності з боку будь-яких осіб. Володіння та розпорядження об`єктом спільної власності (часткової чи сумісної) має свої особливості. Згідно із статтею 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно), тобто право спільної власності - це право власності кількох суб`єктів на один об`єкт. Відповідно до статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно з частинами першою, другою статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Частиною третьою статті 358 ЦК України передбачено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Частиною першою статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Статтею 367 ЦК України передбачено, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Судом встановлено, що нерухоме майно, яке є предметом даного спору, належить на праві спільної часткової власності співвласникам зокрема, [PERSON] , Територіальній громаді в особі Шептицької (Червоноградської) міської ради, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Приватному малому підприємстві «Ремонт», Товариству з обмеженою відповідальністю «Мета», Приватному акціонерному товаристві «Концерн Хлібром», Приватному підприємстві «Сіоссо», [PERSON] , [PERSON] , Приватному\~підприємству «Анжеліка»у визначених частках, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, інформаційна довідка № 398172627 від 07.10.2024 року. Позивачка просить виділити належне їй вищевказане нежитлове приміщення в окреме нежитлове приміщення, припинивши право спільної часткової власності. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 травня 2021 року у справі N 501/2148/17 зазначив, що виходячи з аналізу змісту наведених норм права, поняття "поділ" та "виділ" не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, - тоді має місце поділ спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється. Також Верховний Суд у постанові від 17 травня 2022 року у справі № 570/2438/19 (провадження 61-11448св20) зазначив, що виділ з нерухомого майна частки як самостійного об`єкта повинен відповідати умовам, що передбачені чинними будівельними нормами, що, зокрема, встановлюється за результатами проведення будівельно-технічної експертизи та висновку щодо технічної можливості виділу. Допустимим доказом про технічну можливість поділу в натурі об`єкта нерухомого майна є висновок експерта або уповноваженого суб`єкта господарювання саме щодо технічної можливості такого поділу. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10 лютого 2021 року у справі № 445/442/16. Отже, визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. У постанові від 16 листопада 2016 року у справі №6-1443цс16 Верховний Суд виснував, що частиною першою ст. 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частці в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Системний аналіз правових норм статей 183, 358, 364 ЦК України дає підстави для висновку про те, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Оскільки учасники спільної часткової власності мають право власності на зазначене майно пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен виділити його співвласнику таку частину житлового будинку та нежитлових будівель, яка відповідає розміру та вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Схожі за змістом висновки щодо виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, викладені у постановах Верховного Суду від 25 вересня 2019 року у справі № 205/9065/15-ц, від 27 травня 2020 року у справі № 173/1607/15-ц, від 12 березня 2020 року у справі № 127/5835/16-ц, від 22 лютого 2020 року у справі № 279/4966/16-ц, від 16 червня 2021 року у справі № 369/6871/16-ц, від 15 травня 2024 року у справі № 309/3900/16-ц. Звертаючись до суду з даним позовом на підтвердження заявлених вимог позивачка надала\~ висновок Комунального підприємства Львівської обласної ради «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації» №5303 від 07.10.2024 щодо технічної можливості виділу частки з об`єкта нерухомого майна, який за технічними показниками передбачає можливість виділення в натурі частки 5/1000 нежитлового приміщення по [ADDRESS] загальною 49,5 кв. м. Матеріали справи не містять доказів, які б спростовували вищевказаний висновок або підтверджували те, що спірний об`єкт нерухомості неможливо виділити в натурі. Негативних наслідків для відповідачів за результатами виділу нерухомого майна, що є предметом даного спору, судом не встановлено. Тому суд вважає, що у даному випадку наявна технічна можливість для виділення вищевказаної частки в натурі. Також варто зазначити, що від відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , директора ПП «Анжеліка», директора ПМП «Ремонт» Чорній Г. В., директора ПП «Сіоссо» Стадник Н. П. надійшли заяви про визнання позову. Проте судом такі заяви до уваги не приймаються, оскільки при виділенні в натурі частки нерухомого майна мають значення інші обставини справи, а також мають бути дотримані певні умови, які зазначені судом вище. Окрім цього, від представника ПрАТ «Концерн Хлібпром» - адвоката Пашука А. В. надійшла заява, у якій останній зазначив, що ПрАТ «Концерн Хлібпром» не є належним відповідачем у даній справі, оскільки у нього відсутнє право власності на будь-яке приміщення чи частку будівлі, що за адресою: [ADDRESS] . Суд такі твердження представника відповідача вважає безпідставними, оскільки будь-яких документів, які б підтверджували відчуження частки ПрАТ «Концерн Хлібпром» (24/1000) ним не надано. Поряд з цим, із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (інформаційна довідка № 398172627 від 07.10.2024 року) встановлено, що у власності ПрАТ «Концерн Хлібпром» перебуває частка у розмірі 24/1000. Тому, такі доводи представника ПрАТ «Концерн Хлібпром» суд оцінює критично та до уваги не бере. Таким чином, аналізуючи вищенаведені обставини, враховуючи викладені вимоги законів та досліджені письмові докази, беручи до уваги те, що позивачці [PERSON] належить 5/1000 частки нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , при цьому є технічна можливість виділити таку частку в натурі, суд приходить до висновку, що права позивачки, як власника частки нежитлового приміщення, підлягають захисту в судовому порядку шляхом виділення із спільної часткової власності вказане нежитлове приміщення та припинення права спільної часткової власності на нього. Відтак, на підставі наведеного та

Outcome: approved