Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-15 00:00:00

Керівник Охтирської окружної прокуратури Сумської області Лавріненко Р.М. у жовтні 2024 року звернувся до суду з указаним позовом, який мотивував тим, що за громадянином Російської Федерації [PERSON] , [INFO] , який проживає в Україні на підставі посвідки на постійне проживання від 08.07.2011, зареєстровано право власності на наступні земельні ділянки сільськогосподарського призначення: площею 1,6714 га, кадастровий номер 5925087200:00:002:0403; площею 0,2272 га, кадастровий номер 5925087200:00:002:0273; площею 0,4276 га, кадастровий номер 5925087200:00:003:0034. Зазначені земельні ділянки [PERSON] отримав набув у власність у порядку спадкування. Так, 31.07.2018 державним нотаріусом Охтирської районної державної нотаріальної контори видано свідоцтво про право на спадщину за законом № 1270. На підставі вказаного свідоцтва [PERSON] отримав у спадок від [PERSON] земельну частку (пай) розміром 3,34 га в умовних кадастрових гектарах колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба» Тростянецького району Сумської області, що належала померлій її матері [PERSON] , яка померла [INFO] , на підставі сертифікату серії СМ № 0217421, виданого 11.03.1997 Тростянецькою районною державною адміністрацією, спадкоємицею якої була її донька [PERSON] , яка спадщину прийняла, але не оформила свої спадкові права. Відповідно до розпорядженням голови Тростянецької районної державної адміністрації від 19.09.2018 за № 453-ОД [PERSON] передано у власність земельні ділянки: площею 1,6714 га, кадастровий номер 5925087200:00:002:0403; площею 0,2272 га, кадастровий номер 5925087200:00:002:0273; площею 0,4276 га, кадастровий номер 5925087200:00:003:0034, які розташовані на території Семереньківської сільської ради Тростянецького району Сумської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно із успадкованим сертифікатом серії СМ № 0217421. 27.09.2018 державним реєстратором виконавчого комітету Тростянецької міської ради було зареєстровано право власності [PERSON] на вказані земельні ділянки. Після набуття права власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення [PERSON] з 27.09.2018 і по даний час не відчужив їх, тому є підстави для конфіскації цих земельних ділянок у власність держави. Підставою представництва прокурором інтересів держави в даних спірних правовідносинах є бездіяльність органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції держави у спірних правовідносинах - Головного управління Держгеокадастру у Сумській області з даним позовом. Охтирською окружною прокуратурою листом від 11.09.2024 було повідомлено Головне управління Держгеокадастру у Сумській області про виявлені порушення із пропозицією вжиття заходів до їх усунення, у тому числі у судовому порядку. Листом від 17.09.2024 Головне управління Держгеокадастру у Сумській області повідомило Охтирську окружну прокуратуру про відсутність коштів на сплату судового збору, як причину не звернення до суду із відповідним позовом, що дає підстави прокурору вживати заходи представництва інтересів держави в суді. Посилаючись на вказані обставини, керівник Охтирської окружної прокуратури Сумської області Лавріненко Р.М. просить суд: 1) конфіскувати у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області земельні ділянки, а саме: площею 1,6714 га, кадастровий номер 5925087200:00:002:0403; площею 0,2272 га, кадастровий номер 5925087200:00:002:0273; площею 0,4276 га, кадастровий номер 5925087200:00:003:0034, що належать громадянину Російської Федерації - [PERSON] : 2) стягнути з [PERSON] на користь Сумської обласної прокуратури судові витрати по оплаті судового збору. Ухвалою суду від 05.11.2024 за заявою керівника Охтирської окружної прокуратури Сумської області Лавріненка Р.М. судом вжито заходи забезпечення позову у виді накладення арешту на земельні ділянки: площею 1,6714 га із кадастровим номером 5925087200:00:002:0403; площею 0,2272 га із кадастровим номером 5925087200:00:002:0273; площею 0,4276 га із кадастровим номером 5925087200:00:003:0034, а також заборонено [PERSON] розпоряджатися цими земельними ділянками - змінювати їх цільове призначення, здійснювати їх перетворення, поділ, об`єднання із іншими земельними ділянками. Ухвалою суду від 13.11.2024 було відкрито провадження у даній справі, вирішено здійснювати розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого засідання. 15.01.2025 представниця Головного управління Держгеокадастру у Сумській області надала письмові пояснення про те, що погоджується із викладеними у позовній заяві обставинами про порушення відповідачем вимог чинного законодавства та підтримує позовні вимоги. Також представниця Головного управління Держгеокадастру у Сумській області зазначила, що у зв`язку з відсутністю коштів у Головного управління Держгеокадастру у Сумській області представництво інтересів держави здійснюється Охтирською окружною прокуратурою Сумської області. У підготовчому засіданні представник позивача прокурор Казьмін В.М. підтримав заявлений позов обґрунтувавши обставинами викладеними у позовній заяві, просив задовольнити заявлені вимоги. Представниця Головного управління Держгеокадастру у Сумській області у судове засідання не з`явилася, але в письмових поясненнях зазначила, що просить суд розгляд справи проводити без її участі та прийняти рішення із урахуванням наданих письмових пояснень, позовні вимоги підтримує. Відповідач у підготовчому засіданні заявлений позов визнав повністю. Заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] є громадянином Російської Федерації, що вбачається паспорта громадянина Російської Федерації № [NUMBER] виданого 05.12.2002 та з посвідки на постійне проживання серії [NUMBER] від 08.07.2011 (а.с. 128-130). 31.07.2018 державним нотаріусом Охтирської районної державної нотаріальної контори Воропай В.В. було видано відповідачеві свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на право земельну ділянку частку (пай) розміром 3,34 га в умовних кадастрових гектарах, без визначення цієї частки в натурі, колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба» Тростянецького району Сумської області, що належала померлій її матері [PERSON] , яка померла [INFO] , на підставі сертифікату серії СМ № 0217421, виданого 11.03.1997 Тростянецькою районною державною адміністрацією, спадкоємицею якої була її донька [PERSON] , яка спадщину прийняла, але не оформила свої спадкові права (а.с. 9, 10). Розпорядженням голови Тростянецької районної державної адміністрації від 19.09.2018 за № 453-ОД [PERSON] передано у власність земельні ділянки: площею 1,6714 га, кадастровий номер 5925087200:00:002:0403; площею 0,2272 га, кадастровий номер 5925087200:00:002:0273; площею 0,4276 га, кадастровий номер 5925087200:00:003:0034, які розташовані на території Семереньківської сільської ради Тростянецького району Сумської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно з успадкованим сертифікатом серії СМ № 0217421 (а.с. 11). Згідно інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо об`єкта нерухомого майна від 04.09.2024 за №\~393547154, 393547078, 393546919 державним реєстратором виконавчого комітету Тростянецької міської ради Шелеповою Д.О. 25.09.2018 було зареєстровано право власності [PERSON] на вказані земельні ділянки (а.с. 12, 30, 50). З витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 22.11.2023 за №\~НВ-5900676962023, №НВ-5900676942023, НВ-5900676972023, а також відомостей про земельну ділянку Національної кадастрової системи Державного земельного кадастру вбачається, що спірні земельні ділянки належать до категорії земель сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 13-28, 31-47, 51- 66). Згідно витягів із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 21.12.2023 за № НВ-9934358782023, НВ-9934358622023, НВ-9934359042023 вартість земельної ділянки з кадастровим номером 5925087200:00:002:0403 становить 54793,51 грн, вартість земельної ділянки з кадастровим номером 5925087200:00:002:0273 становить 787,36 грн, вартість земельної ділянки з кадастровим номером 5925087200:00:003:0034 становить 1898,47 грн (а.с. 29, 38, 57). Згідно ст. 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Відповідно до положень ч. 3, 4 ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Згідно ч. 3, 4 ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з ч. 1 «Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року №15, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері державного нагляду (контролю), зокрема в агропромисловому комплексі, в частині дотримання вимог земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів. Відповідно до висновків Верховного Суду викладених у постанові від 26.05.2020 по справі №912/2385/18 прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо. Прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим. Установивши порушення вимог земельного законодавства, зокрема невідчуження відповідачем, як іноземцем протягом року після набуття права власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення керівник Охтирської окружної прокуратури 11.09.2024 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області з проханням повідомити, чи вживатимуться управлінням заходи щодо звернення до суду з позовом про конфіскацію даних земельних ділянок (а.с. 72). На вказаний лист прокурора Головним управлінням Держгеокадастру у Сумській області було надано повідомлення від 17.09.2024 за № 10-18-0.612-3138/2-24, у якому зазначено, що у зв`язку з відсутністю коштів для подання позову щодо конфіскації земельних ділянок з кадастровими номерами 5925087200:00:002:0403, 5925087200:00:002:0273 5925087200:00:003:0034 Головне управління Держгеокадастру у Сумській області просить вжити заходів щодо представництва інтересів держави в особі Головного управління на підставі ст. 23 «Про прокуратуру» (а.с. 73-74). Таким чином, у даній справі представництво прокурором інтересів держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, Головного управління Держгеокадастру у Сумській області є правомірним.\~ Положення статей 13, 14 Конституції України визначають, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави. Суб`єктами права приватної власності на землю згідно зі статтею 80 Земельного кодексу України визначено громадян України та юридичних осіб. Проте, з урахуванням змісту частини 2 статті 81 та інших норм Земельного кодексу України, суб`єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства. Зокрема, іноземні громадяни та особи без громадянства відповідно до частини 2 статті 81 Земельного кодексу України можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. Згідно з частиною 3 статті 81 Земельного кодексу України іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини. Разом з тим, за змістом частини 4 статті 81 Земельного кодексу України, землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, підлягають відчуженню протягом року. Згідно з пунктом «е» частини 1 статті 140 Земельного кодексу України, однією з підстав примусового припинення права власності на земельну ділянку є невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом. У разі невиконання вимог закону про обов`язок відчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк настають наслідки, передбачені частинами 2, 4 статті 145 Земельного кодексу України, а саме, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Відповідно до положень пункту 10 ч. 1 ст. 346 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) однією з підстав припинення права власності є конфіскація. Частиною 6 статті 41 Конституції України визначено, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Зважаючи на установлені судом обставини про те, що відповідач будучи громадянином Російської Федерації, впродовж року після набуття у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення (з 04.11.2021 і по даний час) не відчужив дану земельну ділянку, тому наявні законні підстави для конфіскації такої земельної ділянки. Обраний спосіб захисту порушеного права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, якою відповідач незаконно володіє, є ефективним та належним способом захисту порушених прав держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, як уповноваженого органу на здійснення функцій держави щодо конфіскації у власність держави земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які незаконно використовуються іноземними громадянами. Зазначений спосіб захисту чітко визначений частиною 4 статті 81 Земельного кодексу України. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 3, 4\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями\~206,\~207\~цього\~Кодексу. Згідно ст. 206 ЦПК України\~відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи установлені обставини та вимоги вищевикладеного чинного законодавства, а також зважаючи на визнання відповідачем заявленого до нього позову, що не суперечить закону та інтересам інших осіб, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує таке. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у сумі 3633,60 грн, зокрема за подання позовної заяви в розмірі 2422,40 грн та за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 1211,20\~грн. Враховуючи,\~що позов\~підлягає задоволенню\~у повному\~обсязі,\~суд вважає\~за необхідне повернути\~позивачу із\~державного бюджету\~50%\~сплаченого судового\~збору,\~що становить\~1816,60\~грн,\~так як\~відповідач визнав\~позов до\~початку розгляду\~справи по\~суті,\~а інші\~50%\~судового збору,\~що становить\~1816,60\~грн,\~необхідно стягнути\~з відповідача\~на користь\~позивача.

Outcome: approved