Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-15 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи У жовтні 2024 року позивач звернулася до суду з позовом в якому просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON] 31 жовтня 2002 року. Позовну заяву мотивує тим, що стосунки з чоловіком розладились через різні погляди на життя, стали частими сварки, зникло взаєморозуміння та взаємоповага, в результаті чого сторони припинили шлюбні відносини у 2023 році. Спір щодо поділу майна відсутній, спільних неповнолітніх дітей не мають. Позивач [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутності (арк.спр.17). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, про розгляд справи повідомлений належним чином, про що свідчить довідка про доставку повідомлення (арк.спр.29). У зв`язку неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, здійснює розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Процесуальні дії у справі 05 листопада 2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи по суті. 27 листопада 2024 року надано сторонам строк для примирення 1 (один) місяць. Провадження у справі зупинено. 27 грудня 2024 року поновлено провадження у справі. Фактичні обставини справи, встановлені судом 31\~жовтня 2002\~ року\~між сторонами [PERSON] \~та \~ [PERSON] укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб (арк. спр. 6). У сторін виник спір про право на розірвання шлюбу з огляду на відсутність добровільної згоди подружжя на розірвання шлюбу у позасудовому порядку. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Відповідно до статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч.1 ст. 110, ст. 112 СК України). Незгода будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. При цьому принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, посилаючись на те, що їх шлюб носить формальний характер, спільного господарства не ведуть, подружні стосунки між сторонами припинені, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити її інтересам, а відмова суду у розірванні шлюбу може свідчити про примушування позивача до шлюбу проти її волі, тому суд дійшов висновку про задоволення позову. Розподіл судових витрат Враховуючи задоволення позову в повному обсязі, суд

Outcome: approved