Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

06.11.2024 року заявниці звернулись до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, заінтересовані особи: приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Постаниченко Наталія Володимирівна, Адміністрація Центрального району Миколаївської міської ради. В обґрунтування своїх вимог вказали, що вони є доньками [PERSON] , який помер [INFO] . На підставі заяв [PERSON] та [PERSON] про прийняття спадщини, приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Постаниченко Н.В.16.08.2022 року заведено спадкову справу, після смерті [PERSON] (№ [NUMBER] , у нотаріуса №21/2022). За життя померлому належала квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 02.04.1992 року, видане рішенням виконкому Центрального району Ради народних депутатів на підставі рішення №57 від 20.03.1992 року, зареєстроване в БТІ 02.04.1992 року за №17489. В даній квартирі померлий проживав та був зареєстрований разом зі своїми доньками, [PERSON] та [PERSON] . Разом з тим в свідоцтві про право власності зазначено Клімошевич, замість Клімашевич. 31.10.2024 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Постаниченко Н.В. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, у зв`язку з необхідністю встановлення факту належності правовстановлюючого документу померлому. [PERSON] зверталась до Адміністрації Центрального району ММР та просила виправити описку, що наявна в правовстановлюючому документі померлого, але відповідями було повідомлено, що виправити помилку неможливо, оскільки не збереглись документи на підставі яких було винесено рішення про видачу вказаного свідоцтва, а тому було запропоновано звернутись до суду для встановлення факту відповідності правовстановлюючого документу померлому. В судовому засіданні представник заявників та заявники не з`явилися, надали клопотання про розгляд справи без їх участі, заяву підтримують. Представник заінтересованої особи адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Повідомлявся належним чином. Приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Постаниченко Наталія Володимирівна у судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, просила суд розглядати справу за її відсутності. Надала суду копію спадкової справи після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що заява підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було видано свідоцтво про смерть від 19.03.2022 року серії [NUMBER] /а.с.35/. Доньками померлого [PERSON] є [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Палацом урочистої реєстрації новонароджених м.Миколаєва) та [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 13.09.1994 року). /а.с.6/. Після смерті батька доньки звернулись до нотаріуса для прийняття спадщини, але постановою приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Постаниченко Н.В. від 31.10.2024 року відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки Свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок видане на [PERSON] , коли ім`я померлого [PERSON] , а тому видати свідоцтво про право на спадщину за законом не вказане спадкове майно неможливо. /а.с.10,11/. \~ \~ \~ \~ Померлому [PERSON] на праві приватної власності належала квартира [ADDRESS] , про що було видано Свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок від 02.04.1992 року /а.с.51/. В свідоцтві про право особистої власності на житловий будинок зазначено, що вказана вище квартира дійсно належить [PERSON] ./а.с.51/. Водночас в резолютивній частині рішення виконавчого комітету Центрального району ради народних депутатів №57 від 20.03.1992 року, на підставі якого і було видано Свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок від 02.04.1992 року, вказано: " 1. Оформить право собственности по [ADDRESS] . Климашевич [PERSON] ."/а.с.14/. Відповідно до ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема п. 6 вказаної статті передбачає встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народженням цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Частиною 2 п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" зазначено, що на підставі п. 6 ст. 273 ЦПК України (п. 6 ч. 1 ст. 256 в редакції від 18.03.2004 року) суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу. Факт належності [PERSON] квартири [ADDRESS] підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: копією свідоцтва про смерть [PERSON] від 19.03.2022 року серії [NUMBER] /а.с.35/, рішенням виконавчого комітету Центрального району ради народних депутатів №57 від 20.03.1992 року, де зазначено в резолютивній частині: " 1. Оформить право собственности по [ADDRESS] . [PERSON] ."/а.с.14/, Свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок від 02.04.1992 року, в якому зазначено, що дане свідоцтво видане на підставі рішення виконавчого комітету Центрального району ради народних депутатів №57 від 20.03.1992 року /а.с.51/. Враховуючи наведене, суд прийшов до переконання, що подана заява обґрунтована, а факт того, що [PERSON] , який помер [INFO] , належить Свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок від 02.04.1992 року на квартиру [ADDRESS] , видане на підставі рішення виконавчого комітету Центрального району ради народних депутатів №57 від 20.03.1992 року, зареєстроване в БТІ 02.04.1992 року за №17489 є доведений, що повністю підтверджується дослідженими у ході судового розгляду справи доказами, ніким не оспорений, зв`язку з чим суд прийшов до висновку, що подана заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved