Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000 (три тисячі) гривень, щомісячно починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до закінчення навчання чи до досягнення [PERSON] , [INFO] , двадцятитрьохрічного віку. Позовна вимога\~мотивована тим,\~що вони\~з відповідачем\~перебували у зареєстрованому шлюбі, який в подальшому 09.04.2008 було розірвано. Відповідач у справі є батьком [PERSON] та сплачував на користь його матері [PERSON] аліменти на утримання сина до досягнення ним повноліття. Син [PERSON] є повнолітнім та навчається на бюджетній основі на денній формі на 1 курсі Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» та у зв`язку з навчанням не має можливості влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Позивач зазначає, що син проживає разом з нею та перебуває на її утриманні, але вона не в змозі самостійно його утримувати, оскільки її заробітна плата складає 8 000 гривень на місяць та інших видів доходу вона не має. Стипендія сина складає 2 000 гривень. Разом з ними також проживає мати позивачки [PERSON] , яка є пенсіонеркою та теж потребує матеріальної допомоги позивачки. Син потребує коштів на харчування, одяг, поїздки на навчання, для якого йому також потрібен більш потужний комп`ютер, канцелярське приладдя. Син має проблеми з зором, щорічно необхідно проводити обстеження у лікаря-офтальмолога, лікування, та наразі необхідні нові окуляри (ксерокопія виписки з Регіонального медичного центру додається). Однак заробітної плати та його стипендії не вистачає навіть на саме необхідне. У зв`язку з цим вони з сином опинилися у скрутному матеріальному становищі. Син потребує матеріальної допомоги. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, у зв`язку з чим вона змушена звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою суду відкрито провадження по даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Відповідно до ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. В установлений судом строк відповідач відзив на позов не подав, копії ухвали суду про відкриття провадження у справі та копії позовної заяви з додатками, отримав 26.12.2024 року, про що свідчить зворотнє поштове повідомлення про вручення поштового відправлення, яке направлялося на адресу відповідача за місцем реєстрації рекомендованим листом з повідомленням (а.с. 30). У відповідності до ст. 128 ЦПК України, відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений судом про розгляд вказаної справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Вільшанською селищною радою Дергачівського району Харківської області від 05.12.2006 (а.с. 5). Згідно довідки від 04.09.2024 №66-04-320/882 Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» [PERSON] є студентом першого курсу денної форми навчання, освітнього рівня «бакалавр» за спеціальністю 125 «Кібербезпека та захист інформації» за освітньою програмою «Кібербезпека». Зарахований з 01.09.2024, форма сплати за навчання: держбюджетна, термін навчання: 01.09.2024 30.06.2028 (а.с. 13). Відповідно довідки про доходи від 21.10.2024, виданої Національним технічним університетом «Харківський політехнічний інститут» [PERSON] , як студент отримує стипендію у розмірі 2\~000 гривень (а.с. 14). Позивач [PERSON] працює продавчинею непродовольчих товарів у ФОП [PERSON] отримує заробітну плату у розмірі 8\~000 гривень на місяць, згідно довідки про доходи (а.с. 15). З довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що також підтверджується Витягом з реєстру територіальної громади про місце реєстрації [PERSON] (а.с. 12, 16). Відповідно довідки-розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, виданого Дергачівським ВДВС у Харківському районі Харківської області від 31.10.2024 року [PERSON] регулярно сплачував за період часу з 01.01.2022 по 31.10.2024 аліменти на неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 3 344 гривень на місяць та має постійний заробіток у розмірі 13\~378 гривень (а.с. 17-19). В матеріалах справи міститься копія протоколу огляду офтальмолога від 04.02.2023 та консультативний висновок лікаря регіонального медичного центру «Екомет» (а.с. 21-22). Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюютьсяглавою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину до досягнення нею повноліття (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка передбачає, зокрема обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення щодо підстав виникнення обов`язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] , [INFO] є повнолітнім, навчається на денній формі навчання у ВУЗі м. Харкова, а відтак факт потреби останнього у матеріальній допомозі є безумовним, яку самостійно не може забезпечити позивачка. Необхідність отримання належної освіти позбавляє його можливості працевлаштуватися та заробляти кошти на власне утримання. Саме по собі перебування на денній формі навчання свідчить про неможливість його працевлаштування упродовж часу навчання. Навчання в учбовому закладі потребує витрат на оплату освітніх послуг, проїзд до місця навчання, на проживання, одяг, харчування та придбання канцелярських предметів. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених устатті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів`обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання;3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейним Кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Таким чином, суд приходить до переконання, що оскільки відповідач є працездатним, платоспроможним і може та повинен надавати матеріальну допомогу на утримання своєї повнолітньої дочки, яка продовжує на теперішній час навчання, і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Визначаючи розмір суми, яка підлягає щомісячному стягненню, суд враховує, що [PERSON] є повнолітнім. Згідно довідки на а.с. 13 він навчається на держбюджетній формі навчання, тому не потребує коштів для оплати навчання. Більше того, він отримує стипендію у розмірі 2\~000 гривень, тобто має власний дохід. Наявність на утриманні позивачки її матері не підтверджена доказами, оскільки факт спільного проживання не свідчить про перебування саме на її утриманні. Крім того, наявність у позивачки витрат на утримання інших, окрім спільної з відповідачем дитини, осіб, не впливає на обов`язки відповідача щодо дитини. З урахуванням наведеного суд вважає достатнім розмір аліментів у сумі 2\~000 (дві тисячі) гривень. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від судового збору позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки, позивачі у справах про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору відповідно дост. 141 ЦПК Україниз відповідача на користь держави підлягає сплата судового збору у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 211 гривень 20 копійок. З метою забезпечення інтересів повнолітньої дитини, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає за необхідне, допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу аліментів за один місяць.

Outcome: partial