Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , Приватного підприємства «Рівне Вечірнє» в якому просить: 1) Визнати недостовірною та також, що порочить честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) інформацію яка поширена Приватним підприємством «Рівне вечірнє» в інтернет-виданні на веб-сайті [INFO] в статті під назвою «Дружину та дитину військового тероризує і виставляє за двері скандальний рівненський забудовник», а саме: «Дружину та дитину військового тероризує і виставляє за двері скандальний рівненський забудовник»; «В квартирі [ADDRESS] родина [PERSON] живе з 2016 року. Купили її у рівненського забудовника [PERSON] , на якого багато років працював глава сімейства [PERSON] . За цей час зробили ремонт, минулого року проплатили за квартиру останній платіж, почали переоформляти її і тоді почалися незрозумілі рухи зі сторони забудовника. - Немеш почав мені дзвонити, слати смс-повідомлення з погрозами, - пригадує пані [PERSON] . - А якось наздогнав мене у дворі будинку і почав вимагати, щоб я забиралась геть із квартири, бо нібито вона мені не належить. Пізніше я дізналася, що він в судах почав оскаржувати моє право власності на це помешкання. А близько двох тижнів тому прийшов із дільничним і, поки правоохоронець знімав все на телефон, хлопці Немеша вирізали двері в мою квартиру.»; 2) Зобов`язати [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) та Приватне підприємство «Рівне Вечірнє» (код ЄДРПОУ 33616034) спростувати зазначену поширену ними недостовірну та таку,що порушує немайнові права [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) на повагу до честі та гідності, а також недоторканість ділової репутації інформацію, шляхом опублікування в мережі Інтернет на веб-сайті [INFO] під заголовком «Спростування», резолютивної частини рішення суду протягом 10 днів з дня набрання рішенням суду законної сили. В обґрунтування позову посилається на те, що у газеті «Рівне Вечірнє» за [INFO] , а також на сайті видання було опубліковано статтю з назвою «Дружину та дитину військового тероризує і виставляє за двері скандальний рівненський забудовник», електронна адреса публікації, [PERSON] : [INFO] інформація в якій принижує честь, гідність та порочить ділову репутацію позивача. Вважає, що розміщення відповідної публікації із вищезазначеним заголовком є звинуваченням позивача у вчиненні кримінального правопорушення. Таким чином ПП «Рівне вечірнє» прямо стверджували у назві статті «Дружину та дитину військового тероризує і виставляє за двері скандальний рівненський забудовник» про наявність факту злочину у його діях. Зазначає, що власником квартири за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] . Право власності на квартиру підтверджується договором про пайову частку від 18.08.2014 укладеним між Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Рівбуд» та [PERSON] , довідкою про сплату членом кооперативу пайового внеску в повному обсязі №62 виданою 24.09.2015 ОК «ЖБК» «Рівбуд», актом приймання передачі від 24.09.2015 укладеним між ОК «ЖБК» «Рівбуд» та [PERSON] та Технічним паспортом на квартиру. При цьому, [PERSON] ніколи не була членом ОК «ЖБК» «Рівбуд». Жодні договори, предметом яких була б квартира за адресою: [ADDRESS] , між ОК «ЖБК» «Рівбуд» та [PERSON] ніколи не укладались. Зазначає, що рішення державного реєстратора Левандовської А.В. від 10.08.2022 прийняті з порушенням пункту 2 частини третьої статті 10, абзацу першого частини першої статті 22, пунктів 2, 3, 4 частини першої статті 24 Закону, п.п. 50, 78,79, 81 Порядку та підлягало скасуванню. Водночас, рішення державного реєстратора Левандовської А.В. від 12.08.2022 та від 19.08.2022 року, які прийняті після прийняття незаконного рішення від 10.08.2022 року, прийняті протягом 9 календарних днів з моменту державної реєстрації за [PERSON] набуття права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , тобто з очевидним порушенням вимог підпункту 9 пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 6 березня 2022 року №209. У заяві, за результатами розгляду якої було прийнято рішення №64544891 від 19.08.2022 за яким було проведено державну реєстрацію переходу права власності на квартиру від ТОВ «Вестленд-Груп» до [PERSON] на підставі акта приймання-передачі ТОВ «Вестленд-Груп» від 17.08.2022, відсутнє рішення органу або особи ТОВ «Вестленд-Груп», уповноважених установчими документами товариства або законом, про передачі у власність [PERSON] , що вийшов із складу учасників ТОВ «Вестленд-Груп». У зв`язку з цим, [PERSON] 10.10.2022 року подала скаргу на вищезазначені рішення державного реєстратора до Міністерства юстиції України, оскільки внаслідок таких дій її фактично було позбавлено права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Встановивши наявність всіх вищезазначених порушень Міністерство юстиції України наказом №1788/5 від 11.05.2023 задовольнило скаргу, скасувало рішення від 10.08.2022 №64443520, від 12.08.2022 №64470903, від 19.08.2022 №645, прийняті державним реєстратором виконавчого комітету Корнинської сільської ради Рівненського району Рівненської області Левандовською А.В., анулювало доступ державному реєстратору виконавчого комітету Корнинської сільської ради Рівненського району Рівненської області Левандовській А.В. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Також позивач зазначає, що він ніколи не погрожував [PERSON] з будь-якого приводу. Натомість власник квартири [ADDRESS] [PERSON] неодноразово письмово зверталася до [PERSON] із законною вимогою звільнити належну їй квартиру та виселитися з неї. Не відповідає дійсності також твердження [PERSON] про те, що позивач оскаржував у суді її право власності на вищезазначене помешкання. Вигадкою є твердження [PERSON] про те, що позивач нібито керував якимись хлопцями, які вирізали двері в її квартиру, яка ніколи не набувалася нею у власність в законний спосіб. [PERSON] та її донька ніколи не мали зареєстрованого місця проживання у вказаній квартирі. Також [PERSON] не являється дружиною військовослужбовця [PERSON] . Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області у справі №569/14886/21 від 10.09.2021 року шлюб, між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно довідки військової частини [NUMBER] від 27.07.2022 р. №1212/136 [PERSON] перебуває на військовій службі за призовом по мобілізації у військовій частині [NUMBER] з 22 липня 2022 року. Тобто, [PERSON] розлучилася із [PERSON] майже за рік до того моменту, як останній був призваний на військову службу. Викладені вище неправдиві відомості принижують честь, гідність та ділову репутацію позивача, оскільки сприяють формуванню негативної соціальної оцінки оточуючими та негативно впливають на суспільну оцінку ділових і професійних якостей при здійсненні ним підприємницької та професійної діяльності, як учасником суспільних відносин. Позивач надіслав на адресу ПП «Рівне Вечірнє» письмову заяву про спростування, яка залишилася без відповіді та реагування. Вважає, що поширена відповідачами інформація містила інформацію про безпосередню участь позивача у продажі для родини [PERSON] вищезазначеної квартири, отримання коштів за неї, подачу позивачем позову про оскарження права власності [PERSON] на згадану квартиру, про вчинення позивачем погроз для [PERSON] та її тероризування. Зазначає, що відносно нього відсутній обвинувальний вирок, який набрав законної сили, в якому встановлювалися обставини вчинення позивачем будь-якого злочину відносно [PERSON] , а відтак - відповідачі поширили в газеті та мережі Інтернет інформацію, яка порушує його право на повагу до гідності та честі, та яка була доступною для невизначеного кола осіб. Ухвалою суду від 09.09.2024 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. 07.10.2024 р. від представника відповідача Приватного підприємства «Рівне Вечірнє» до суду надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві зазначає, що речення: «Дружину та дитину військового тероризує і виставляє за двері скандальний рівненський забудовник» не містить згадування про позивача, окрім того, позивач в позовній заяві не згадує та не надає належних та допустимих доказів, що він займається будівельною діяльністю. Таким чином не довів, що це речення стосується саме його, є недостовірним та порушує його особисті немайнові права. Щодо речення «В квартирі [ADDRESS] родина [PERSON] живе з 2016 року. Купили її у рівненського забудовника [PERSON] , на якого багато років працював глава сімейства [PERSON] . За цей час зробили ремонт, минулого року проплатили за квартиру останній платіж, почали переоформляти її і тоді почалися незрозумілі рухи зі сторони забудовника. В реєстрі судових рішень міститься ухвала ВС від 12.02.2024 у справі № 569/8091/23, відповідно до якої відомо, що «у травні 2023 року обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Рівбуд» (далі ОК «ЖБК «Рівбуд»), [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору недійсним. Судами встановлено, що предметом первісного позову ОК «ЖБК «Рівбуд», [PERSON] є визнання недійсним, з моменту його укладення, договору про пайову участь у будівництві, укладеного 15 квітня 2015 року між ОК «ЖБК «Рівбуд» та [PERSON] . Разом з цим, позовна вимога [PERSON] , як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору до [PERSON] полягає у визнанні недійсним договору оренди від 12 серпня 2022 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] частини житлового приміщення № 1». [PERSON] є відповідачем в даній справі, проте скаргу залишили без задоволення, тому справу так і не було відкрито щодо визнання договору недійсним між ОК «ЖБК «Рівбуд» та [PERSON] . Таким чином договір про пайову участь у будівництві, укладеного 15 квітня 2015 року є чинним виходячи із положень, які визначені ст. 204 ЦК України. Зазначає, що відповідно до інформації, яка міститься у витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно №332056394 від 12.05.2023 право власності на квартиру в [ADDRESS] було зареєстровано на [PERSON] на підставі в тому числі договору на пайову участь від 15.04.2015 укладеного між ОК «ЖБК «Рівбуд» та [PERSON] . Позивач на спростування згаданої інформації надає висновок центральної колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, яким скасовано реєстрацію нотаріуса на право власності [PERSON] на згадану квартиру. Однак, згаданою комісією не встановлювався факт недійсності договору на пайову участь від 15.04.2015. За таких обставин, позивач не надав належних та допустимих доказів, що [PERSON] не проживала в квартирі [ADDRESS] , з 2016 року, що її на той час чоловік працював на позивача, що вона проплатила останній платіж. Щодо висловлювання, що придбання квартири було у позивача, як у забудовника, то це є висловлювання асоціативним (оціночним) виходячи з того, що фактичним власником комплексу та ініціатором будівництва є позивач, це випливає з того, що по документам фігурує його матір, або інші особи, які так чи інакше пов`язані з позивачем. Окрім того, в реєстрі судових рішень міститься рішення Рівненського міського суд Рівненської області від 06.03.2024 в справі № 569/14576/22, відповідно до якого [PERSON] отримала позику 15113,01 доларів США 22.09.2015 від позивача на період до 01.10.2019. Фактично гроші [PERSON] не отримувала, оскільки це була зафіксована сума на виплату за згадану квартиру. Також, відповідно до реєстру юридичних та фізичних осіб співзасновником ОК «ЖБК «РІВБУД» станом на дату укладання не скасованого договору про пайову участь у будівництві, укладеного 15 квітня 2015 року між ОК «ЖБК «Рівбуд» та [PERSON] був саме позивач. Виходячи із згаданого було здійснено оцінку, що квартира придбалась саме у позивача. Відповідач зазначає, що позивач є український політик, депутат Рівненської міської ради VII скликання, що характеризує статус публічної особи. Межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Таким чином, відсутні підстави вважати згадану оскаржувану інформацію недостовірною, оскільки здебільшого вона підтверджується інформацією з офіційних джерел для прикладу реєстр судових рішень та матеріалами поданими Позивачем. Окрім того, в своєму складі містить оціночні судження. 10.10.2024 р. позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якій позивач спростовує доводи наведені у відзиві і просить позов задовільнити. Зазначає, що за змістом опублікованої статті згадується лише ім`я та прізвище позивача, доказів протилежного ніхто з відповідачів ненадав. Немає інформації що позивач був учасником договорів. Вигадкою є те, що з судового рішення у справі №569/14576/22, нібито вбачається, що [PERSON] не отримувала в позивача в позику коштів у сумі 75 000,00 дол. США, а це була зафіксована сума на виплату за згадану квартиру. Крім того, позивач ніколи не був роботодавцем для [PERSON] , і не являється власником та/або ініціатором будівництва багатоквартирного будинку по [ADDRESS] . Той факт, що позивач був депутатом Рівненської міської ради в період з жовтня 2015 року по грудень 2020 року, не свідчить про надання права будь-кому здійснювати публікацію недостовірної інформації відносно позивача. Щодо неотримання відповідачем заяви про спростування, яка була надіслана на юридичну адресу редакції газети «Рівне Вечірнє», зазначає, що відповідна інформація зберігається лише 6 місяців, зазначає що до матеріалів справи додано поштове повідомлення про вручення 20.07.2023 для ПП «Рівне Вечірнє». Ухвалою суду від 02.12.2024 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Зазначив, що викладені у газеті «Рівне Вечірнє» а також на сайті видання є неправдивими відомостями і такими, що принижують честь, гідність та ділову репутацію позивача. Представник позивача також повідомив, що йому не відомо чи перебуває [PERSON] та [PERSON] в родинних відносинах. Представник відповідача ПП «Рівне Вечірнє» Воробйов Є.Л. в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позову з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Зазанчив, що позивачем не доведено існування сукупності обставин передбачених п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи». Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про час, дату і місце проведення судових засідань. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та надані суду докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог та заперечень, суд встановив наступне. Судом встановлено, що на сайті «Рівне Вечірнє» за 28.06.2023 року було опубліковано статтю з назвою «Дружину та дитину військового тероризує і виставляє за двері скандальний рівненський забудовник», електронна адреса публікації, URL: [INFO] . В Публікації зазначено наступне: «В квартирі [ADDRESS] . 1-Б родина [PERSON] живе з 2016 року. Купили її у рівненського забудовника [PERSON] , на якого багато років працював глава сімейства [PERSON] . За цей час зробили ремонт, минулого року проплатили за квартиру останній платіж. почали переоформляти її і тоді почалися незрозумілі рухи зі сторони забудовника. - Немеш почав мені дзвонити, слати смс-повідомлення з погрозами. - пригадує пані [PERSON] . - А якось наздогнав мене у дворі будинку і почав вимагати, щоб я забиралась геть із квартири, бо нібито вона мені не належить. Пізніше я дізналася, що він в судах почав оскаржувати моє право власності на це помешкання. А близько двох тижнів тому прийшов із дільничним і, поки правоохоронець знімав все на телефон, хлопці [PERSON] вирізали двері в мою квартиру. Донька після цього досі не може спати, прокидається серед ночі і плаче, бо їй здається, що хтось вламується до нас. Довелося навіть звертатися по допомогу до психолога». Згідно витягу з державного реєстру речових прав від 22.05.2023 р. №333105207 власником квартири за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] . В матеріалах справи наявна копія вимоги [PERSON] від 31.05.2023р. та 01.06.2023 р. про усунення порушень в користуванні квартирою та виселення, в якій вона зазначає, що є власником квартири за адресою : [ADDRESS] . Також в матеріалах справи наявна Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №308891752 від 03.09.2022р. в якій зазначається, що 17.08.2022 р. право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] (підстава державної реєстрації акт приймання передачі нерухомого майна, видавник ТОВ «ВЕСТЛЕНД-ГРУП»/ [PERSON] ; 10.08.2022 р. право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за ТОВ «ВЕСТЛЕНД-ГРУП» (підстава акт приймання передачі нерухомого майна від 10.08.2022р. видавник [PERSON] /ТОВ «ВЕСТЛЕНД-ГРУА», протокол від 10.08.2022, загальні збори засновників ТОВ «ВЕСТЛЕНД-ГРУП»; 09.08.2022 р. право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] (підстава реєстрації технічний паспорт від 12.07.2022р. видавник ЄДЕССБ, договір про пайову участь у будівництві від 15.04.2015, видавник ОК «Житлово-будівельний кооператив «Рівбуд»/ [PERSON] , довідка від 09.08.2022 р. видавник ОК «Житлово-будівельний кооператив «Рівбуд»); 25.06.2016 р. право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] (підстава технічний паспорт виданий 16.03.2015р., довідка про членство в кооперативі та внесення пайового внеску в повному обсязі від 17.05.2016 р. видавник Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Рівбуд», договір про пайову участь у будівництві від 19.08.2014р. видавник Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Рівбуд», [PERSON] . Згідно наказу Міністерства юстиції України №1788/5 від 11.05.2023 задоволено скаргу [PERSON] , скасовано рішення від 10.08.2022 №64443520, від 12.08.2022 №64470903, від 19.08.2022 №64544891, прийняті державним реєстратором виконавчого комітету Корнинської сільської ради Рівненського району Рівненської області Левандовською Анастасією Віталіївною; скасовано рішення від 21.03.2023 р. №66866534, прийняте державним реєстратором Департаменту цифрової трансформації та забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Ковальчук Людмилою Сергіївною; анульовано доступ державному реєстратору виконавчого комітету Корнинської сільської ради Рівненського району Рівненської області Левандовській Анастасії Віталіївні до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до статті 34 Конституції України, кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Згідно зі статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Відповідно до частини першої статті 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. За змістом частини першої статті 302 ЦК України фізична особа має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію. За положеннями статті 29 Закону України Про інформацію від 2 жовтня 1992 року № 2657-XII (далі - Закон № 2657-XII), суспільство має право на отримання суспільно необхідної інформації і предметом суспільного інтересу вважається інформація, яка свідчить про загрозу державному суверенітету, територіальній цілісності України; забезпечує реалізацію конституційних прав, свобод і обов`язків; свідчить про можливість порушення прав людини, введення громадськості в оману, шкідливі екологічні та інші негативні наслідки діяльності (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб тощо. Відповідно статті 30 Закону України Про інформацію, ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Пленум Верховного Суду України у пункті 15 постанови від 27 лютого 2009 року № 1 Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи роз`яснив судам, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). У разі якщо позивач є публічною особою, то суд, розглядаючи і вирішуючи справу про захист його гідності, честі чи ділової репутації, повинен ураховувати положення Декларації, а також рекомендації, що містяться у Резолюції № 1165 (1998) Парламентської Асамблеї Ради Європи про право на недоторканність особистого життя (далі - Резолюція). У Резолюції зазначається, що публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті (у галузі політики, економіки, мистецтва, соціальній сфері, спорті чи в будь-якій іншій галузі). У статтях 3, 4, 6 Декларації вказується, що оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися "виставити" себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами. Проблеми, пов`язані з особливостями реалізації права громадян на свободу вираження поглядів і критику стосовно дій (бездіяльності) посадових та службових осіб, неодноразово були предметом розгляду Європейського суду з прав людини. Застосовуючи положення статті 10 Конвенції про захист прав людини та основних свобод у рішеннях Газета Україна-центр проти України , Нікула проти Фінляндії , Яновський проти Польщі та інших, Суд підкреслює, що межі допустимої інформації щодо посадових та службових осіб можуть бути ширшими порівняно з межами такої ж інформації щодо звичайних громадян. У справі «Дюльдін і Кіслов проти Росії» (рішення від 31 липня 2007 року) ЄСПЛ: «37. Суд знову повторює, що свобода вираження являє собою одну з найважливіших основ демократичного суспільства та одну з базових умов його прогресу. Відповідно до частини другої статті 10 Конвенції, вона стосується не лише «інформації» або «ідей», які сприймаються схвально або вважаються необразливими, або не викликають інтересу, але й тих, що ображають, шокують або непокоять. Такими є вимоги плюралізму, толерантності та свободи поглядів, без яких не існує «демократичного суспільства». Отже, чинним законодавством не передбачено можливість притягнення до відповідальності за висловлювання оціночних суджень, тому що вони, як і думки, переконання, судження, критична оцінка певних фактів і недоліків, не можуть бути предметом судового захисту, оскільки, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів, не можуть бути перевірені на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів), а особи, які є публічними фігурами мають бути толерантними до різкої, навіть некоректної критики. Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку про те, що поширена інформація відносно позивача щодо оцінки його дій була власними судженнями відповідача [PERSON] виходячи з наступного. [PERSON] як публічна особа, депутат Рівненської міської ради VII скликання, забудовник, публікації стосовно позивача висвітлювали ЗМІ, і тому відповідно межа допустимої критики та обсяги поширеної інформації щодо нього є значно ширшими. В судовому засіданнні представником позивача не заперечувались обставини, що [PERSON] та відповідач [PERSON] та її колишній чоловік [PERSON] раніше були знайомі. Згідно копії рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 06.03.2024 р. справа №569/14576/22 за позовом [PERSON] до [PERSON] , про стягнення заборгованості, позов [PERSON] до [PERSON] , про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики (розписки) від 22 вересня 2015 року у розмірі 150256,85 доларів США, з яких 75000 доларів США сума позики, 15113,01 доларів США проценти за користування позикою, 54750,00 доларів США пені та 5393,84 доларів США три відсотки річних. Ухвалою суду від 03.12.2024 року заяву [PERSON] про заміну сторони виконавчого провадження - задоволено. Замінено стягувача [PERSON] на [PERSON] у виконавчому провадженні №75618619 з примусового виконання рішення у цивільній справі № 569/14576/22 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань убачається, що Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Рівбуд» зареєстровано 14.02.2011 року, до переліку засновників входить [PERSON] . Як убачається з долученого до матеріалів справи Договору про пайову участь від 18.08.2014 року Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Рівбуд» та [PERSON] уклали договір про передачу у всласність пайовику майнові права на квартиру [ADDRESS] . В Рівненському міському суді Рівненської області на розгляді перебуває справа 569/8091/23 за позовом Обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельний кооператив «Рівбуд», [PERSON] до [PERSON] про визнання договору недійсним ( предметом спору є квартира в [ADDRESS] ). 10.09.2021 року рішенням суду у справі 569/14886/21 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , залишено проживати з матір`ю. З 22 липня 2022 року батько дитини [PERSON] перебуває на військовій службі. Отже, недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). З огляду на встановлені судом обставини, відповідач [PERSON] висловила інформацію яка була поширена Приватним підприємством «Рівне вечірнє» в інтернет-виданні на веб-сайті [INFO] в статті під назвою «Дружину та дитину військового тероризує і виставляє за двері скандальний рівненський забудовник», яка містить оціночні судження діяльності [PERSON] та є критикою дій останнього, що відповідно до норм матеріального права не підлягає спростуванню. Позивачем жодним чином не доведено, що поширення відповідачем вищевказаної інформації призвело до створення негативної соціальної оцінки особи позивача у очах оточуючих, що призвело до порушення права на повагу до честі позивача, тобто, позивач не довів, що поширена інформація порушує його особисті немайнові права, завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Виходячи із заявлених позовних вимог, встановлених обставин справи, системного аналізу положень чинного законодавства, суд дійшов висновку, що вимога про захист честі, гідності, ділової репутації не підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed