Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-29 00:00:00

30 грудня 2024 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Котелевської селищної ради, в якій просить визнати за [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , в порядку спадкування за законом право власності на нерухоме майно, що складається з 9/16 (дев?ять шістнадцятих) часток земельної ділянки, загальною площею 0,1500 га переданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована: [ADDRESS] , кадастровий номер: 5322255100:30:004:0798, й до дня смерті належала [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою судді Котелевського районного суду Полтавської області від 08 січня 2025 року дану справу прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 30.01.2025 року (а.с. 24). Позивач [PERSON] у підготовче засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася в установленому законом порядку, але надала до суду заяву, в якій просить суд провести розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі . Відповідач Котелевська селищна рада Котелевського району Полтавської області у підготовче засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися в установленому законом порядку. Відповідач Котелевська селищна рада Котелевського району Полтавської області 20.01.2025 року надала до суду відзив на позов в порядку ст. 178 ЦПК України , в якому просять суд провести судове засідання без участі представника селищної ради, зазначивши, що позовні вимоги [PERSON] визнають у повному обсязі (а.с. 28-29). У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини приходить до переконання, що позовну заяву [PERSON] слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини Відповідно до абз.3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. [PERSON] є спадкоємцем за законом, після померлого [INFO] брата [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] ) (а.с. 11). Рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 11.09.2024 року установлено факт постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] . Тобто, в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину після смерті брата [PERSON] шляхом проживання зі спадкодавцем на день його смерті. Спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , заведена приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Лапочкою Р.О. на підставі заяви [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину .Від інших осіб заяв про прийняття спадщини чи про відмову від спадщини не надходило.Дані про інших спадкоємців у спадковій справі відсутні . При цьому, на ім`я [PERSON] вже було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на 9/16 часток житлового будинку, з відповідною частиною господарських будівель та споруд , що належав спадкодавцю [PERSON] , та знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Інших свідоцтв про право на спадщину не видавалось (а.с. 19). Рішенням тридцять п?ятої Котелевської селишної ради восьмого скликання від 30 березня 2023 року за №3533 вирішено передати [PERSON] та [PERSON] у спільну сумісну приватну власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0.1500 га. кадастровий номер: 5322255100:30:004:0798, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Право власності на вище вказану земельну ділянку зареєстроване у відповідності до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за [PERSON] та [PERSON] у спільну сумісну приватну власність. номера записів про право власності: 49886595 та 49886643, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав за інлексними номерами 328716825 та 328716675 від 11.04.2024 року. В теперішній час позивач бажає оформити у порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на 9/16 часток земельної ділянки, загальною площею 0,1500 га, переданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована [ADDRESS] , кадастровий номер: 5322255100:30:004:0798. Проте, приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначене спадкове майно (земельну ділянку). Як убачається із змісту постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії виданої приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Лапочкою Р.О. від 12.11.2024 року, нотаріус не може визначити склад спадкового майна, оскільки вищевказана земельна ділянка знаходиться у спільній сумісній власності двох осіб [PERSON] та [PERSON] , а розмір частки кожного із співвласників не визначений. Шодо визначення частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно (земельна ділянка) за померлим братом [PERSON] , то згідно правової позиції Верховного Суду викладеною у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.06.2021 року в справі No 570/997/19 (провадження № 61-16257в20), Верховний Суд резюмує, що визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України. У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності. Виходячи із змісту ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на об?ект нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного). іншу будівлю або споруду), об?єкт незавершеного будівництва, право власності на який заресстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об?єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об?єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах. встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об?єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України. Згідно з п. г ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підетаві прийняття спадщини. Ч.1 ст. 120 Земельного кодексу України передбачено, що у разі набуття права власності на об?єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об?єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об?єкта до набувача такого об?єкта без зміни її цільового призначення. У разі якщо відчужувачу (попередньому власнику) такого об?єкта належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку, до набувача цього об?єкта переходить право власності на таку частку. Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необгрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред?явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно змісту постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії виданої приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Лапочкою Р.О. від 12.11.2024 року, у спадковій справі міститься заява про видачу свідоцтв про право на спадщину [PERSON] , зареєстрована приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Лапочкою Р.О. 12 листопада 2024 року за реєстровим № 268.Інші заяви до приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Лапочки Р.О. не подавалися, інформація щодо інших спадкоємців відсутня. Відповідно до даних Спадкового реєстру заповіти від імені [PERSON] не посвідчувалися. Як роз`яснено в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємців права на спадщину. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Задовольняючи позовну заяву [PERSON] \~про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, суд виходить із засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності відповідно до вимог ст. 3 ч. 1 п. п. 5, 6 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved