Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС» від імені якого діє Сторожишина Олександра Олегівна звернулося через систему «Електронний суд» до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 08.10.2018 №С-113-006019-18-980 в сумі 70163,79 грн (в т.ч. 24839,45 грн основний борг, 45324,34 грн - відсотки). Представник позивача у змісті позовної заяви, а також в клопотанні доданому до позовної заяви просила суд розглядати справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. На виконання вимог частини шостої ст. 187 Цивільного процесуального кодексу України, суд встановив зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача та виконав свій процесуальний обов`язок, надіславши на цю адресу копію ухвали про відкриття провадження по справі. Попередньо позивачем було подано до суду докази надсилання відповідачу копії позовної заяви з додатками (а.с. 66-72). Відповідач відзив на позовну заяву не подав, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд констатує наступне. 8 жовтня 2018 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» (надалі Первісний кредитор) правонаступником прав та обов`язків якого є ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (договір факторингу №01.02-31/23 від 25.07 2023 року, витяг з реєстру боржників №2 до договору факторингу від 25.07.2023 №01.02-31/23) та [PERSON] (надалі Позичальник) було укладено Угоду №С-113-006019-18-980 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки від 08.10.2018 (надалі - Договір), згідно з якою Первісний кредитор надав відповідачу кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по рахунку з максимальним лімітом у розмірі 200000,00 грн. Ліміт кредитної лінії доступний клієнту на момент укладення угоди становив 25500,00 грн. з відсотковою ставкою за користування кредитними коштами - 24,00 % річних. Відповідно до рішення єдиного учасника ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» змінено назву товариства з «ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» на «ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС» (а.с. 43). Як вбачається із виписки за рахунком [PERSON] , за період з 08.10.2018 по 25.07.2023 відповідач користувався кредитними коштами та частково здійснював повернення кредиту (а.с. 26-31). По відношенню до вищевказаних фактичних обставин справи суд наводить наступні норми права та мотиви їх застосування. Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 Цивільного кодексу України). Визначення поняття зобов`язання міститься у частині першій статті 509 Цивільного кодексу України. Відповідно до цієї норми зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. У відповідності з ст.ст. 610, 611, 612 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з частиною другою ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як свідчать подані по справі доказові матеріали, на момент звернення позивача до суду, зобов`язання за Договором відповідачем не виконані. Заборгованість Позичальника за Договором станом на 25.07.2023 (довідка-розрахунок, а.с. 20, виписка, а.с. 26-31) складає відповідно 70163,79 грн (в т.ч. 24839,45 грн основний борг, 45324,34 грн - відсотки) за Договором та підтверджена належними доказами відповідно до вимог ст.ст. 76-81 Цивільного процесуального кодексу України, відповідачем не спростована, тому позовні вимоги щодо її стягнення підлягають задоволенню на підставі статей 1048, 1050, 1054 Цивільного кодексу України. Судові витрати по справі у сумі 2422,40 грн. підлягають віднесенню на відповідача відповідно до частин першої-другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України. На підставі наведеного,

Outcome: approved