Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-27 00:00:00

ТзОВ «Нафтогаз Тепло» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість у загальному розмірі 6729 гривні 38 копійок, яка складається з заборгованості за послуги з постачання теплової енергії 4\~283 гривні 29 копійок, заборгованості із плати за абонентське обслуговування послуги з постачання теплової енергії 1082 гривні 11 копійок, заборгованості із плати за абонентське обслуговування послуги з постачання гарячої води 901 гривні 91 копійку, інфляційного збільшення 340 гривень 12 копійок, трьох процентів річних 121 гривню 95 копійок та судовий збір в розмірі 3028,00 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідно до рішення Виконавчого комітету Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області №1119 від 19.11.2019, ТзОВ «Нафтогаз тепло» визначено виконавцем комунальних послуг з постачання теплової енергії та виконавцем комунальних послуг з постачання гарячої води на території міста Новояворівськ Яворівського району Львівської області. Рішенням Виконавчого комітету Новояворівської міської ради № 325 від 20 листопада 2019 року ТзОВ «Нафтогаз Тепло» погоджено тарифи на послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. Обсяг теплової енергії на задоволення загально-будинкових потреб на опалення розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення. Відповідач [PERSON] , особовий рахунок [NUMBER] , є споживачем комунальних послуг з постачання теплової енергії, які надає ТОВ «Нафтогаз тепло». Квартира відповідача знаходиться у багатоповерховому житловому будинку та приєднана до системи централізованого постачання теплової енергії та гарячої води за адресою: [ADDRESS] . Дана квартира відокремлена від системи централізованого опалення. Житловий будинок [ADDRESS] обладнано вузлом комерційного обліку теплової енергії POLLUSTAT EX, заводський №94860032. Даний прилад комерційного обліку енергії опломбовано та прийнято на комерційний облік. Прилад є технічно справним, в межах міжповірного інтервалу. Позивачем нарахування по вказаній квартирі проводиться за опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку, за теплову енергію витрачену на забезпечення функціонування внутрішньо будинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) та за абонентське обслуговування. Відповідно до Методики №315 обсяг теплової енергії витрачений на загально-будинкові потреби опалення будівлі/будинку, розподіляється між усіма власниками (співвласниками) приміщень будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) пропорційно до загальних/опалюваних площ/об`ємів їх житлових/нежитлових приміщень. Відключення від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання не є підставою для звільнення мешканців від такої участі. У зв`язку з несвоєчасною сплатою за спожиті послуги та невнесення плати за абонентське обслуговування в результаті чого у відповідача за період з 01.03.2020 по 31.07.2024 утворилась спірна заборгованість, яку позивач просить стягнути в судовому порядку. Крім цього, позивачем неодноразово вживались заходи досудового врегулювання, однак такі відповідачем залишено поза увагою. З урахуванням наведеного, просить позов задовольнити. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 04 листопада 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 02.12.2024 відповідач [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечує, що вона є споживачем комунальних послуг з постачання теплової енергії та гарячої води, які надає ТзОВ «Нафтогаз Тепло». Дійсно, їй на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] , однак даний факт не відносить її до категорії споживача комунальних послуг за постачання теплової енергії та гарячої води. Зазначає, що вона з жовтня 2003 року не отримує житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії та гарячої води. З даного часу її квартира від`єднана від існуючої системи централізованого опалення та гарячої води та з цього часу вона облаштувала свою квартиру індивідуальним опаленням та гарячою водою. З 2003 року по даний час вона не споживає послуги, які надає позивач. Крім цього, місця загального користування та допоміжні приміщення в багатоквартирному будинку [ADDRESS] не обладнані будь-якими приладами споживання теплової енергії (радіатором опалення, трубопроводами, тепло вентиляторами, теплообмінниками), відповідно на їх опалення не витрачається теплова енергія. Враховуючи наведене, просить в позові відмовити. 13.12.2024 представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якому зазначає, що від`єднання від центральної мережі опалення та гарячої води відповідачем [PERSON] не звільняє її від оплати послуг у частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб опалення. Весь обсяг теплової енергії, спожитої у багатоквартирному житловому будинку [ADDRESS] , обліковано вузлом комерційного обліку теплової енергії марки POLLUSTAT EX, заводський №94860032 і розподілено між усіма власниками (співвласником) приміщень будівлі/будинку, включаючи приміщення з індивідуальним опаленням. З урахуванням наведеного, просить позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача Кіс Н.М. позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилась, однак її представник, адвокат Варениця В.С. проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, просив у задоволенні позову відмовити. Суд заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, зважаючи на таке. Рішенням Виконавчого комітету Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області № 1119 від 19 листопада 2019 року, ТзОВ «Нафтогаз Тепло» визначено виконавцем послуг з постачання теплової енергії та послуг з постачання гарячої води на території Новояворівської міської ради. Судом встановлено та учасниками справи не оспорюється, що квартира за адресою: [ADDRESS] , належить відповідачу [PERSON] , така від`єднана від системи централізованого опалення та обладнана індивідуальною системою опалення. Рішенням Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області №325 від 20.11.2019, погоджено тарифи на послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. 25 листопада 2019 року, 22 жовтня 2020 року, 14 жовтня 2021 року, 09 листопада 2022 року, 27 жовтня 2023 року представниками ТОВ « Нафтогаз Тепло» було складено акти про те, що на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , надано послуги з постачання теплової енергії та гарячої води. Відповідно до свідоцтв №35/17-6355, чинне до 14.08.2022, та №35/11637, чинне до 25.10.2025, встановлено, що за результатами повірки, засіб вимірювання техніки POLLUSTAT EX (POLLUCom TХ) заводський №91860032, відповідає вимогам ДСТУ ЕN 1434-1:2017; ДСТУ TN1434-5:2017. ТзОВ «Нафтогаз Тепло» на адресу відповідача неодноразово скеровувало вимоги про сплату заборгованості та попередження про звернення до суду з позовом про стягнення коштів. Відповідно до розрахунку заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за період з 01 березня 2020 року до 31 січня 2024 року загальна заборгованість відповідача перед позивачем складає 6729 гривень 38 копійок, яка складається з заборгованості за послуги з постачання теплової енергії 4\~283 гривні 29 копійок, заборгованості із плати за абонентське обслуговування послуги з постачання теплової енергії 1082 гривні 11 копійок, заборгованість із плати за абонентське обслуговування послуги з постачання гарячої води 901 гривні 91 копійку, інфляційного збільшення 340 гривень 12 копійок, трьох процентів річних 121 гривні 95 копійок. Судовим наказом Яворівського районного суду Львівської області від 19.12.2023 у справі 944/7721/23 стягнуто з [PERSON] на користь ТзОВ «Нафтогаз Тепло» заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії у розмірі 4292 (чотири тисячі двісті дев`яносто дві) гривні 75 копійок. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 08.01.2024 у справі 944/7721/23 судовий наказ від 19.12.2023 скасовано. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до ст. 322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець комунальної послуги зобов`язаний: забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів. При цьому, такому праву прямо відповідає визначений у ч. ч. 1, 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», обов`язок, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки невизначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 21 вказаного Закону одиниця виміру обсягу спожитої споживачем теплової енергії визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Параметри якості теплової енергії повинні відповідати нормативним документам у сфері стандартизації. Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період. Ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Органи, уповноважені законом встановлювати порядки (методики) формування тарифів на транспортування, постачання теплової енергії, визначають особливості врахування в тарифах на теплову енергію для споживача витрат на утримання та обслуговування теплових пунктів (індивідуальних та центральних) з метою недопущення подвійної компенсації споживачами таких витрат. Послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до ст. 22 вказаного Закону, одиниця виміру обсягу спожитої споживачем гарячої води визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Виконавець послуги з постачання гарячої води повинен забезпечити її постачання безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, температури та величини тиску. Параметри якості гарячої води повинні відповідати встановленим законодавством вимогам. Послуга з постачання гарячої води надається згідно з умовами договору,що укладається з урахуванням особливостей,визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання гарячої води, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Тарифи на комунальну послугу з постачання гарячої води, що виробляється суб`єктом господарювання за допомогою систем автономного теплопостачання, визначаються та встановлюються органом, що регулює діяльність такого суб`єкта господарювання, окремо для кожного багатоквартирного будинку з урахуванням собівартості надання такої послуги, а також рентабельності суб`єкта господарювання, що провадить таку діяльність. Так, правовідносини з надання житлово-комунальних послуг, зокрема, послуг з постачання теплової енергії та гарячої води у багатоквартирному будинку, регулюються Законами України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830 (далі - Правила № 830), Правилами надання послуги з постачання гарячої води, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 № 1182 (далі - Правила № 1182) та іншими нормативно-правовими актами у сфері житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 64, 67, 68, 162 Житлового кодексу України та ст. 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", ст.19 Закону України "Про теплопостачання", Постанови КМУ від 21 липня 2005 року № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", чинної на час існування спірних правовідносин, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Згідно ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. 7, 17 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року № 572, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 12 Постанови КМУ № 630 від 21 липня 2005 року «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», чинної на час існування спірних правовідносин, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку. У разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії у багатоквартирному будинку, де окремі або всі квартири обладнані квартирними засобами обліку теплової енергії, споживачі, які не мають таких засобів обліку та які не передали виконавцю показання квартирних засобів обліку теплової енергії, оплачують таку послугу за показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири, не враховуючи витрати теплової енергії виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат тепла за показаннями усіх квартирних засобів обліку. Пунктом 35 Правил № 830 передбачено, що розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. В контексті п. 45 Правил № 830 та п. 45 Правил № 1182 індивідуальний споживач зобов`язаний, в тому числі оплачувати надану послугу за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, та вносити плату за абонентське обслуговування. Житловий будинок [ADDRESS] обладнано вузлом комерційного обліку теплової енергії марки POLLUSTAT EX, заводський №91860032. Даний прилад комерційного обліку теплової енергії опломбовано та прийнято на комерційний облік, що підтверджується Актом опломбування приладу комерційного обліку теплової енергії від 18 cерпня 2020 року. Відповідно до ст. 17 Закону «Про житлово-комунальні послуги» та 4.4 ст.10 Закону «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» розподіл обсягів спожитих у будівлі послуг з постачання теплової енергії здійснюється згідно Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 22 листопада 2018 року № 315 (далі - Методика), яка встановлює порядок розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі/будинку послуг, обсяг споживання яких визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково у разі його (їх) відсутності, тимчасового виходу з ладу або втрати. Загальний обсяг спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на опалення у кожному розрахунковому періоді розподіляється на потреби безпосередньо опалення житлових/нежитлових приміщень, забезпечення загально-будинкових потреб на опалення будівлі/будинку та сумарного обсягу теплової енергії, що надходить до приміщень з індивідуальним опаленням та/або окремих приміщень з транзитними мережами опалення. Пунктом 14 Правил № 830 визначено, що відокремлення (відключення) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води не звільняє власників квартир та нежитлових приміщень від обов?язку відшкодування витрат за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньо-будинкових систем опалення будівлі/будинку. Такий обсяг теплової енергії розраховується та розподіляється між всіма споживачами відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 року №315. Крім того, у відповідності до п. 38 Правил № 830 споживач не звільняється від оплати послуги у частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання). Згідно з п. 45 Правил № 830 індивідуальний споживач зобов?язаний в тому числі у разі відключення його приміщення від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) в установленому законодавством порядку відшкодовувати частину обсягу теплової енергії на задоволення загально-будинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньо-будинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції). Відповідно до пункту 12 розділу 4 Методики № 315 обсяг теплової енергії, витрачений на загально-будинкові потреби опалення будівлі/будинку, розподіляється між усіма власниками (співвласниками) приміщень будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) пропорційно до загальних/опалюваних площ/об?ємів їх житлових/нежитлових приміщень. Відключення від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання не є підставою для звільнення мешканців від такої участі. Таким чином, плата за надані відповідачу послуги за вказаною адресою розраховується виходячи з розміру встановленого тарифу та обсягу спожитої послуги, визначеного та розподіленого відповідно до законодавства. Отже, судом встановлено, що позивачем належним чином надано послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, однак відповідач належним чином зобов`язання не виконав, чим спричинив заборгованість перед ТзОВ «Нафтогаз Тепло» у загальному розмірі 6729 гривень 38 копійок. Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання позивача виникає право на отримання сум, передбачених ст. 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3% річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Законодавець визначає обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням рівня інфляції та 3% річних за увесь час прострочення, у зв`язку з чим таке зобов`язання є триваючим. Із матеріалів справи вбачається, що позивачем заявлено вимоги про стягнення коштів саме на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України. Враховуючи, що позивач звернувся за стягненням інфляційних втрат і річних відсотків за останні три роки, позивач визначив період для стягнення з 01.11.2019 по 23.02.2022 та з 01.01.2024 по 31 липня 2024 року у сумі: інфляційного збільшення 340 гривень 12 копійок, трьох процентів річних 121 гривню 95 копійок, які відповідачем не спростовані, суд вважає правильними сумами, та приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. Згідно з ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За подання позовної заяви ТзОВ «Нафтогаз Тепло» сплатило судовий збір в загальному розмірі 3028, 00 грн. Таким чином суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір в розмірі 3028, 00 гривень.

Outcome: approved