Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-23 00:00:00

Позиція заявника [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту батьківства в якій просить: - встановити факт батьківства [PERSON] , [INFO] , громадянина України, уродженця селище Лісне, Зміївський район, Харківська область, який помер [INFO] , відносно дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; - внести зміни до актового запису №4 від 08.07.2014 року про народження [PERSON] , [INFO] , складеного виконавчим комітетом Мартинівської сільської ради Красноградського району Харківської області, а саме: змінити відомості про батька з [PERSON] на [PERSON] , [INFO] , громадянина України, уродженця селище Лісне, Зміївський район, Харківська область, прізвище дитини змінити з [PERSON] на [PERSON] , інші відомості залишити без змін; - внести зміни до актового запису № 2 від 16.05.2018 року про народження [PERSON] , [INFO] , складеного виконавчим комітетом Мартинівської сільської ради Красноградського району Харвської області, а саме: змінити відомості про батька з [PERSON] на [PERSON] , [INFO] , громадянина України, уродженця селище Лісне, Зміївський район, Харківська область, прізвище дитини змінити з [PERSON] на [PERSON] , інші відомості залишити без змін. На обґрунтування заяви [PERSON] зазначила, що починаючи з 2013 року вона проживала однією сім`єю, як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу з [PERSON] в с. Добренька Берестинського району Харківської області. Від спільного проживання з [PERSON] в них народились діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , відомості про батька яких внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, так як я вона не перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . [PERSON] Від початку воєнних дій [PERSON] був мобілізований до лав ЗСУ. 07 травня 2024 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] . [PERSON] загинув під час виконання бойового завдання із захисту Батківщини на території поблизу населеного пункту Новоандріївка Пологівського району Запорізької області [INFO] року. Відповідно до свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] в с. Новоандріївка, Пологівського району, Запорізької області. За життя [PERSON] визнавав себе батьком дітей, однак не встиг подати до суду позовну заяву про визнання батьківства. Заінтересована особа [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] , та має також право на виплату одноразової допомоги визнає дітей [PERSON] та [PERSON] своїми онуками, а отже в даному випадку відсутній спір про право. Факт батьківства [PERSON] відносно дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , підтверджується Висновком експерта від 30.10.2024 року № СЕ-19/108-24/20143-БД Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, ймовірність підтвердження біологічної спорідненості становить не менше ніж 99,9999%. Іншим чином встановити даний факт можливості не має, оскільки [PERSON] помер. Факт просить встановити з метою оформлення пенсії по втраті годувальника, встановлення пільг, та отримання одноразової грошової допомоги. Рух справи в суді Ухвалою суду від 12.12.2024 року відкрито провадження у справі в окремому провадження, справу призначено до судового розгляду. Заяви (клопотання) учасників процесу по суті справи Від [PERSON] до суду надійшла письмова заява про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримує, на її задоволенні наполягає. Від заінтересованих осіб [INFO] , Берестинського відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Берестинському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області надійшли заяви про розгляд справи за відсутністю їх представників, та прийняття рішення на розсуд суду за наявними матеріалами, у зв`язку із відсутністю заперечень проти заяви [PERSON] . Від заінтересованої особи [PERSON] надійшла письмова заява в якій просить справу розглядати за її відсутності враховуючи її стан здоров`я, проти заяви [PERSON] про встановлення факту батьківства не заперечує. Позиція суду Суд дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до наступних висновків. Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини 1 статті 1 СК України - Сімейний кодекс України визначає засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів. Фактичні обставини, встановлені судом Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] , дошлюбне прізвище [PERSON] , починаючи з 2013 року проживала однією сім`єю, як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу з [PERSON] в с. Добренька Беристського району Харківської області. Від спільного проживання у [PERSON] та [PERSON] народились діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , відомості про батька яких внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, так як вони не перебували у шлюбі. За життя [PERSON] визнавав себе батьком дітей. [PERSON] від початку воєнних дій був мобілізований до лав ЗСУ. 07 травня 2024 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] . [PERSON] загинув під час виконання бойового завдання із захисту Батківщини на території поблизу населеного пункту Новоандріївка Пологівського району Запорізької області [INFO] року. Відповідно до свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] в с. Новоандріївка, Пологівського району, Запорізької області. Заінтересована особа [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] , та має також право на виплату одноразової допомоги визнає дітей [PERSON] та [PERSON] своїми онуками, про що свідчить її заява подана до суду в якій вона не заперечує проти задоволення даної заяви, а отже в даному випадку відсутній спір про право. Факт батьківства [PERSON] відносно дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , підтверджується Висновком експерта від 30.10.2024 року № СЕ-19/108-24/20143-БД Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, ймовірність підтвердження біологічної спорідненості становить не менше ніж 99,9999%. Іншим чином встановити даний факт [PERSON] можливості не має, оскільки [PERSON] помер. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності. Непрацездатними членами сім`ї вважаються діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років. Частиною п`ятою статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей. Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Згідно з частиною першою статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, - це гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби. Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 «Про питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», встановлено, що Особам, які мають право на виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі осіб, зазначених у пунктах 1-1-2 цієї постанови, а також їх смерті внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого у період воєнного стану під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва), виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 млн. гривень. Відповідно до статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. У відповідності до частини другої статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист (частина десята статті 7 СК України). Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю сторін. Одним із способів захисту сімейних прав є встановлення правовідношення (частина друга статті 18 СК України). Дитина має право знати своїх батьків (частина перша статті 7 Конвенції про права дитини). Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями 125, 130 Сімейного кодексу України. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою. Відповідно до змісту ч.1 ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно п.3 ч.2 ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Відповідно до ст.130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. В пункті 13 вказаної Постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»: у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Як вбачається зі ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження можуть бути розглянуті цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. При розгляді спору щодо встановлення факту батьківства суд має виходити зі змісту ст.130 СК України, відповідно до якої підставою для встановлення факту батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про встановлення факту батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved