Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до Галицького районного суду Івано-Франківської області з вищевказаною позовною заявою. Обґрунтовуючи позовні вимоги покликається на те, що [INFO] померла мама позивача - [PERSON] . Після її смерті залишилося спадкове майно. Спадкоємицею за законом спірного майна [PERSON] є позивач по справі - [PERSON] , яка фактично вступила в управління і володіння майном, оскільки проживала разом зі своєю матір`ю за однією адресою. Заповіту спадкодавець не залишила. Спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є позивач - [PERSON] та вважається такою, що прийняла спадщину вступивши у спадкові права. Має намір оформити спадкові права на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , однак перешкодою у нотаріальному оформлені є відсутність правовстановлюючих документів. Тому, приватним нотаріусом Данилюк Х.Я. відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину. Ухвалою суду від 19.08.2024 року по справі відкрито загальне позовне провадження та призначене підготовче судове засідання (а.с.34). Ухвалою суду від 11.09.2024 року підготовче провадження закрито та справа призначена до розгляду по суті (а.с.41). Ухвалами суду від 11.09.24 року витребувано від приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області та Івано-Франківського обласного державного нотаріального архіву копії спадкових справ після [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.41,51). 28.11.2024 року на адресу суду від Івано-Франківського обласного державного нотаріального архіву надійшла копія спадкової справи заведеної після [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.61-99). В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача - [PERSON] скерував на адресу суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, (а.с.102). Представником Бурштинської міської ради - В. Андрієшиним скеровано на адресу суду відзив на позов, згідно якого Бурштинська міська рада не заперечує щодо задоволення позовних вимог позивача (а.с.39). У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Крім того, у в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року № 2 зазначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову. Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 8), наданими копіями документів [PERSON] встановлено, що позивач є дочкою [PERSON] : копією свідоцтва про народження (а.с.10), копіями свідоцтва про розірвання шлюбу та свідоцтва про одруження, в яких зазначена зміна прізвища позивача (а.с.11,12). [PERSON] - батько [PERSON] помер [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] виданого 04.07.1983 р. (а.с.9). Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання від 07.11.2019 року, зареєстрованим місцем проживання [PERSON] є: [ADDRESS] (а.с.7 зворот). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, спадкоємцем є позивач - [PERSON] . Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу УРСР 1963 року (який діяв на момент відкриття спадщини) вона фактично вступила в управління спадковим майном, так як на момент смерті матері проживала зі спадкодавицею однією сім`єю. Відповідно до даних наявної у справі копії технічного паспорта на садибний житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] від 24.06.2024 року, виготовленого на замовлення позивача, загальна площа житлового будинку становить 51,8 м2, розмір житлової площі 39,1 м2 (а.с.15-18). Згідно виписки з погосподарської книги №1 за 1996-2000 рр., адреса будинковолодіння: [ADDRESS] , голова домоволодіння - [PERSON] , 1960 р.н., об`єкт нерухомості майна: індивідуальний житловий будинок та по господарські будівлі і споруди побудовані в 1965 р. на земельній ділянці для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд орієнтованою площею 0,25 га. (а.с.19, 20-22). Відповідно довідки Коростовичівської сільської ради №397 від 17.10.2019 року на день смерті [PERSON] з нею проживала [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 68). Відповідно до довідки нотаріуса про склад спадкоємців №430/02-14 від 01.08.2024 р., станом на 01 серпня 2024 року єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] є її дочка [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14). Відповідно до висновку про вартість об`єкту оцінки, від 08.08.2024 р. оціночна вартість домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , становить 106000 грн (а.с.23). Приватним нотаріусом Галицького районного нотаріального округу Івано-Франківської обл. Дзерою Л.О. заведено спадкову справу, що підтверджується копіями спадкової справи від 17.10.2019 р. №191/2019 р. (а.с.62-99). Постановою нотаріуса відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів (а.с.13). Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» (далі - Постанова ПВСУ від 30.05.2008 року № 7) відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР). Станом на день смерті спадкодавця, діяли норми Цивільного кодексу Української РСР, які передбачали наступне. Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу УРСР (1963 року), часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Відповідно до статтей 529, 530 ЦК УРСР існує дві черги спадкоємців за законом: спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родичу. При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та баба померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Для вступу у спадщину необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (ст. 548 ЦК УРСР). Відповідно до положень ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Пунктом 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 р. № 18/5, яка діяла на той час, було визначено, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: - довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; - довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; - запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Крім цього, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. Ці документи приймаються державним нотаріусом з урахуванням у кожному випадку всіх конкретних обставин і при відсутності заперечень з боку інших спадкоємців. Отже, позивач - [PERSON] є спадкоємицею першої черги за законом, яка прийняла спадщину після смерті своєї мами - [PERSON] та фактично вступила у володіння спадковим майном. З огляду на викладене, суд приходить до висновку паро наявність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог.

Outcome: approved