Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-23 00:00:00

В Рівненський міський суд Рівненської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнення судових витрат звернувся представник ТзОВ «Юніт Капітал» у якому просить суд стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ», 01024, м.Київ, вул.Рогнідинська, будинок 4 літера А офіс 10, ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ 43541163 заборгованість за кредитним договором №668967689 від 14 грудня 2021 року у розмірі 23314,66 грн. та понесені судові витрати, а саме сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000,00 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак у позовній заяві просив суд провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; у разі неявки представника позивача у судове засідання просив провести розгляд цивільної справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач повторно не з`явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином судовими повістками рекомендованими листами за останнім відомим місцем реєстрації. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення судового розгляду справи до суду не подавав, письмовий відзив на позов не надходив. Дослідивши матеріали справи та подані письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 «Проніна проти України» § 23). Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп\\2003). Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1ст. 628 ЦК України). Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або тож кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що 14 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) було укладено договір №668967689 (далі - кредитний договір) у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідно до п.1.1. кредитного договору за цим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит на суму 16200,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти кредитодавцю відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Комфорт» ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (далі - правила). Відповідно до п.1.2. кредитного договору кредит надається строком на 84 (вісімдесят чотири) дні. Відповідно до п.1.3. кредитного договору строк дії договору обчислюється з моменту його укладення сторонами та до закінчення строку на який надано кредит, але в будь-якому разі договір діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань. Відповідно до п.1.4. кредитного договору нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється у наступному розмірі - 251,85 (двісті п`ятдесят одна цілих вісімдесят п`ять сотих) відсотків річних, що становить 0,69 відсотків в день від суми кредиту за весь час користування ним (далі - Дисконтна процентна ставка). Відповідно до п.1.5. кредитного договору на умовах, визначених в п.1.6. договору, до відносин між сторонами застосовуються умови нарахування процентів за ставкою 474,50 відсотків річних, що становить 1,30 відсотків в день від суми кредиту за час користування ним (далі - базова процентна ставка). Відповідно до п.1.6. кредитного договору умови нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою застосовуються за умови, що кожен х чергових платежів здійснений не пізніше строку вказаного в графіку платежів за цим договором. Сторони погодили, що у разі прострочення повернення будь-якого з платежів за цим договором умови про нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою скасовуються і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою починаючи з наступного дня що слідує за датою платежу. У разі, якщо позичальник погасить прострочену заборгованість за договором, умови у вигляді нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою застосуються знову, починаючи з наступного дня за днем повного погашення простроченої заборгованості. Відповідно до п.1.9. кредитного договору проценти за користування кредитом, в розмірі передбаченому договором, нараховуються за кожен день користування грошовими коштами, починаючи з першого дня користування кредитом, відповідно до суми кредиту, яка фактично знаходиться в користуванні у позичальника. Відповідно до п.1.10. кредитного договору у випадку не повернення будь-якого з платежів, у строки передбачені графіком платежів, кредитодавець здійснює відповідне коригування зобов`язань позичальника, у тому числі з врахуванням скасування умови про нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою, при чому проценти за користування кредитом нараховуються на фактичний залишок суми кредиту. Всі нараховані проценти за користування кредитом мають бути сплачені на дату кожного із наступних чергових платежів, при цьому Сторони погодили що кредитодавець, за аналогією з порядком, визначеним в абз. 2 п.1 ст.16 Закону України «Про споживче кредитування» надає позичальнику оновлений графік платежів, шляхом відображення такого графіку в Особистому кабінеті позичальника. Відповідно до п.2.1.1. кредитного договору кредитодавець має право: 2.1.1.1. вимагати від позичальника повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом та виконання усіх інших зобов`язань, передбачених цим договором; 2.1.1.2. вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом в разі виявлення недостовірної, неповної або помилкової інформації у заявці на отримання кредиту, та/або отримання негативної інформації про позичальника в бюро кредитних історій, та/або в разі дострокового припинення надання кредитодавцем фінансових послуг; 2.1.1.3. ініціювати договірне списання грошових коштів з банківського (карткового) рахунку, вказаного позичальником, до повного погашення заборгованості; 2.1.1.4. відмовити у видачі кредиту у разі технічної неможливості перерахувати кошти позичальнику; 2.1.1.5. у разі продовження сторонами строку надання кредиту та строку дії договору, за згодою позичальника змінити розмір процентної ставки за користування кредитом на період продовження; 2.1.1.6. укласти договір відступлення права вимоги за договором або договір факторингу з будь-якою третьою особою; 2.1.1.7. у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань, з урахуванням отриманної згоди на обробку персональних даних, передавати інформацію про таке прострочення третім особам, у тому числі бюро кредитних історій. 2.1.2. кредитодавець зобов`язаний: 2.1.2.1. прийняти від позичальника виконання зобов`язань за цим договором (у тому числі дострокове - як частинами, так і в повному обсязі); 2.1.2.2. на вимогу позичальника надати інформацію, обов`язок надання якої встановлено законодавством України; 2.1.2.3. повідомити позичальника про зміну Правил шляхом опублікування їх нової редакції на сайті кредитодавця www.moneyveo.ua.; 2.1.2.4. виконувати інші обов`язки, передбачені цим договором та чинним законодавством України. Відповідно до п.2.2.1. кредитного договору позичальник має право: 2.2.1.1. достроково повернути кредит, як одним платежем, так і шляхом збільшення розміру чергових платежів, при цьому у разі дострокового повернення кредиту позичальник сплачує проценти за користування грошовими коштами лише за фактичну кількість днів користування кредитом. У випадку повернення суми кредиту та процентів раніше визначеного терміну (раніше спливу визначеного строку) у неповному обсязі - кредитодавцем здійснюється відповідний перерахунок та складається новий Графік платежів, якій надається позичальнику в його Особистому кабінеті. Дострокове повернення кредиту може бути здійснено після виконання позичальником зобов`язань строк виконання яких настав, а саме зобов`язань щодо повернення нарахованих процентів, суми кредиту згідно Графіку платежів, нарахованої неустойки та інших платежів передбачених договором; 2.2.1.2. сплатити проценти за користування кредитом, виходячи з фактичного залишку суми кредиту та строку користування кредитом; 2.2.1.3. на доступ до інформації, право на отримання якої встановлено законодавством України; 2.2.1.4. звернутися до кредитодавця з проханням про продовження строку надання кредиту та/або реструктуризації зобов`язань за договором; 2.2.1.5. протягом 14 календарних днів з дня укладення договору відмовитися від договору, розірвати чи припини договір, без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. У такому випадку позичальник зобов`язаний повернути суму отриманого кредиту та нарахованих процентів за користування кредитом відповідно до кількості днів користування. Про намір відмовитися від договору, розірвати чи припинити договір, позичальник повідомляє кредитодавця у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів у порядку, визначеному законодавством). Протягом 7 (семи) календарних днів з дати подання письмового повідомлення про відмову від договору, розірвання чи припинення договору про споживчий кредит, Позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю грошові кошти, одержані згідно з цим договором, та сплатити проценти за період з дня одержання коштів до дня їх повернення за ставкою, встановленою договором про споживчий кредит. Наслідком таких дій (після виконання позичальником зобов`язання повернути суму отриманого кредиту та нарахованих процентів за користування кредитом відповідно до кількості днів користування) є припинення зобов`язань сторін за договором. Відповідно до п.2.2.2. кредитного договору: позичальник зобов`язаний: 2.2.2.1. здійснювати повернення суми кредиту та нарахованих процентів один раз на два тижні, згідно Графіку платежів, на банківський рахунок кредитодавця, що вказаний в реквізитах договору; 2.2.2.2. у випадку неповної та/або невчасної сплати кредиту та процентів за користування ним, сплатити також неустойку та інші нарахування, передбачені умовами цього договору; 2.2.2.3. вчасно повідомляти про зміну своїх даних; 2.2.2.4. виконувати інші обов`язки, передбачені цим договором; 2.2.2.5. щоденно заходити до Особистого кабінету з метою ознайомлення із, станом поточної заборгованості (за наявності) чи іншою інформацією, яка стосується цього договору. Відповідно до п.4.1. кредитного договору сторони несуть відповідальність за порушення умов цього договору згідно з чинним законодавством України. Відповідно до п.4.2. кредитного договору порушенням умов цього договору вважається його невиконання або неналежне виконання або отримання кредиту позичальником при використанні недостовірної, неповної, або помилкової інформації. Відповідно до п.4.3. кредитного договору якщо позичальник не сплатив платіж в день настання дати його належної сплати, визначеної Графіком платежів, з наступного календарного дня він повинен виплатити кредитодавцю штраф у розмірі 28% (двадцяти восьми відсотків) від суми простроченого платежу (частини суми кредиту, визначеної Графіком платежів, та нарахованих процентів), за кожен факт такого прострочення. Відповідно до п.4.4. кредитного договору нарахування неустойки здійснюється кредитодавцем з урахуванням обмежень встановлених Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про захист прав споживачів». Відповідно до п.4.7. кредитного договору закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення його умов, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до п.4.10. кредитного договору сторони дійшли згоди, що строки позовної давності щодо стягнення неустойки закінчуються разом зі строками позовної давності щодо стягнення тіла кредиту, нарахованих процентів та інших платежів передбачених договором. Відповідно до п.4.11. кредитного договору у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за цим договором у повному обсязі сплачена позичальником сума погашає вимоги у такій черговості: 4.11.1.у першу чергу сплачуються прострочені проценти за користування кредитом; 4.11.2.у другу чергу сплачується прострочена до повернення сума кредиту; 4.11.3.у третю чергу сплачуються нараховані проценти за користування кредитом 4.11.4. у четверту чергу сплачуються сума кредиту, що підлягає поверненню згідно Графіку платежів; 4.11.5.у п`яту чергу сплачуються неустойка та інші платежі відповідно до договору. Відповідно до п.5.1. кредитного договору невід`ємною частиною цього договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано позичальнику до укладення договору. Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на Сайті Кредитодавця: www.moneyveo.ua. Відповідно до п.5.2. кредитного договору сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем в якості підпису позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Відповідно до п.5.8. кредитного договору позичальник засвідчує, що умови цього договору є розумними, справедливими, добросовісними та не містять дисбалансу прав та обов`язків кредитодавця та позичальника. Відповідно до п.5.9. кредитного договору сторони засвідчують, що укладення цього договору відповідає вільному волевиявленню сторін, жодна із сторін не знаходиться під впливом тяжких обставин, не помиляється стосовно обставин, що мають суттєве значення (природа договору, права та обов`язки сторін, інші умови договору), та умови договору є взаємовигідними для кожної із сторін. У разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний тільки за згодою сторін, крім випадку одностороннього розірвання чи припинення договору позичальником в порядку, передбаченому п.2.2.1.5. договору. Усі зміни та доповнення до цього договору мають бути вчинені в письмовій формі та підписані належним чином уповноваженими на те представниками сторін, з обов`язковим посиланням на цей договір. Зміни та доповнення до нього договору вносяться за взаємною згодою сторін шляхом укладення додаткових угод. Відповідно до п.5.10. кредитного договору позичальник надає свою безвідкличну згоду на те, що сума неповерненого кредиту, не сплачених процентів, неустойки та інших нарахувань може бути примусово стягнута через суд загальної юрисдикції або на підстав виконавчого напису нотаріуса, обраного кредитодавцем. Відповідно до п. 5.12. кредитного договору позичальник підтверджує, що: - отримав від кредитодавця до укладення цього договору інформацію, вимоги надання якої передбачені законодавством України, в тому числі інформацію передбачену ст.9 Закону України «Про споживче кредитування» та ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» яка необхідна для отримання споживчого кредиту, включаючи інформацію що наведена в Паспорті споживчого кредиту та Правилах; - інформація надана кредитодавцем з дотриманням вимог законодавства України та забезпечує правильне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання. З дослідженого в судовому засіданні платіжного доручення №9eb012c6-1544-4674-939d-d557de29393d від 14 грудня 2021 року вбачається, що ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» перерахувало [PERSON] , код [NUMBER] грошові кошти в розмірі 16200,00 грн. на картковий рахунок [NUMBER] , призначення платежу: переказ коштів згідно договору №668967689 від 14.12.2021, [PERSON] , код [NUMBER] , для зарахування на платіжну картку № [NUMBER] , без ПДВ. Безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer. Паспортом споживчого кредиту продукту «КОМФОРТ», до договору №668967689 від 14.12.2021 р. аналогічно кредитному договору, визначено умови, порядок та строки надання та повернення кредиту. З дослідженої в судовому засіданні довідки щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системи ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», сформованої 05.02.2023 року вбачається наступна інформація: позичальник - [PERSON] ; адреса проживання - [ADDRESS] ; ідентифікаційний код - [NUMBER] ; паспорт [NUMBER] , виданий Іваничівським РС УМДМ України 12.12.2025; договір №: 668967689 від 14.12.2021 12:02:20; сума кредиту: 16200 грн. 00 коп.; строк кредитування: 84 (вісімдесят чотири); процентна ставка: 0,69% в день; електронна адреса: [INFO] ; номер телефону: [NUMBER] ; заявка на кредит подана: 14.12.2021 року, о 11:59; договір відправлено позичальника: 14грудня 2021 року. Акцепт оферти позичальником (підписання договору одноразовим ідентифікатором): одноразовий ідентифікатор - MNV6U7H7; ідентифікатор відправлено позичальника - 14.12.2021 12:01:29; номер телефону - [NUMBER] ; ідентифікатор введено позичальником/відправлено товариству - 14.12.2021 12:02:20; перерахування грошових коштів позичальнику - 14.12.2021 12:02:24. У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором у відповідача перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 23314,66 грн. (з яких: сума заборгованості по кредиту - 14082,27 грн., сума заборгованості по несплаченим відсотками за користування кредитом - 9232,39 грн.). 28 листопада 2018 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» (фактор) та товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) було укладено договір факторингу №28/1118-01, (а в подальшому було укладено ряд додаткових угод), відповідно до п.2.1. якого згідно умов цього договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. За вказаним договором фактор отримав право вимоги, зокрема і за кредитним договором №668967689 від 14 грудня 2021 року. 05 серпня 2020 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (фактор) та товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (клієнт) було укладено договір факторингу №05/0820-01, (а в подальшому укладено ряд додаткових угод), відповідно до п.2.1. якого згідно умов цього договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. За вказаним договором фактор отримав право вимоги, зокрема і за кредитним договором №668967689 від 14 грудня 2021 року. 30 вересня 2024 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Юніт капітал» (фактор) та товариством з обмеженою відповідальністю «Онлайн фінанс» (клієнт) було укладено договір факторингу №3090/24, відповідно до п.1.1. якого: за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, суму грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з додатком №1 є невід`ємною частиною договору. За вказаним договором фактор отримав право вимоги, зокрема і за кредитним договором №668967689 від 14 грудня 2021 року. Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст.515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Запропоновані банком умови публічного договору повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома. Аналіз положень ст.ст.633, 634 ЦК України дає підстави для висновку, що споживач послуг банку (особа, яка підписує Анкету-заяву) приєднується до тих умов, з якими ця особа ознайомлена. Аналіз положень ст.ст.549, 551,1048,1049,1050,1056-1 ЦК України дають підстави для висновку, що у разі укладення договору кредитного договору, проценти за користування кредитом та неустойка може встановлюватись законом та договором. З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір укладено в електронній формі. Його дійсність відповідачем у встановленому законом порядку не спростована, у судовому порядку вказаний договір відповідачем не оскражувався. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Відповідно до ст.3 Закону України «Про електронний цифровий підпис», електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа. Електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі (ст. 4 Закону). Відповідно до ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Статтею 6 даного Закону передбачено, що сертифікат ключа містить такі обов`язкові дані: найменування та реквізити центру сертифікації ключів (центрального засвідчувального органу, засвідчувального центру); зазначення, що сертифікат виданий в Україні; унікальний реєстраційний номер сертифіката ключа; основні дані (реквізити) підписувача - власника особистого ключа; дату і час початку та закінчення строку чинності сертифіката; відкритий ключ; найменування криптографічного алгоритму, що використовується власником особистого ключа; інформацію про обмеження використання підпису. Посилений сертифікат ключа, крім обов`язкових даних, які містяться в сертифікаті ключа, повинен мати ознаку посиленого сертифіката ключа. Інші дані можуть вноситися у посилений сертифікат ключа на вимогу його власника. Відповідно до ст.8 вищевказаного Закону, юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Відповідно до п.п.1, 6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Згідно із частиною 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Частиною 6 статті 11 вищевказаного Закону передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 вказаного Закону встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє повне підтвердження, є обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, не спростованими відповідачем, який в судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином судовими повістками рекомендованими листами за місцем реєстрації, письмовий відзив на позов не подав, грошові кошти отримав та використав на власні потреби, однак свої зобов`язання за кредитними договорами у повній мірі не виконав, тому заявлені вимоги вони підлягають до повного задоволення. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.2 ст.141 ЦПК України). Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Частинами 1-6 ст.137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витратна правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послузі виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витратна оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Уразі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. У постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №648/1102/19 суд дійшов висновку, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України). Аналогічний висновок зроблено у постановах Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження №61- 21442св 19), від 12 лютого 2020 року в справі № 648/1102/19 (провадження № 61-2213 Ісв 19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61 -44217св 18). При цьому, постанова Верховного Суду від 01.11.2022 року по справі №757/24445/21-ц передбачає, що відсутність доказів оплати вартості наданих адвокатом послуг не може виступати самостійною підставою для відмови у стягненні витрат на правничу допомогу. До позовної заяви представником позивача було долучено наступні письмові докази: копія договору надання правничої допомоги №0110/24 від 01 жовтня 2024 року; протокол погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги №0110/24 від 01 жовтня 2024 року, що є Додатком №1 до договору про надання правничої допомоги; копію додаткової угоди №5 до договору про надання правничої допомоги №0110/24 від 01 жовтня 2024 року; копію акту прийому-передачі наданих послуг (даний акт є невід`ємною частиною до договору про надання правничої допомоги №0110/24 від 01.10.2024) від 01 жовтня 2024 року. У позовній заяві міститься попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, згідно якого, витрати на професійну правничу допомогу складатимуть 6000,00 гривень. Виходячи із встановлених обставин справи та норм процесуального законодавства, суд приходить до переконання, що надані позивачем докази про понесення судових витрат на правничу допомогу під час розгляду справи є достатніми, допустимими і достовірними, а витрати на оплату послуг адвоката - обґрунтованими, доведеними і співмірними із складністю справи, обсягом виконаних робіт (наданих послуг) і часом, витраченим на виконання цих робіт (послуг). Вищезазначене повністю узгоджується з позицією колегії Рівненського апеляційного суду, викладеною у постанові від 13 червня 2024 року справа № 569/23929/23 (провадження № 22-ц/4815/649/24); додатковою постановою від 25.06.2024 року колегії Рівненського апеляційного суду по справі №756/248/19. А тому позовні вимоги позивача в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. підлягають до повного задоволення. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки при подачі позову до суду представником позивача було сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн. згідно платіжної інструкції в національній валюті від 21 листопада 2024 року №8971, рішення прийнято на користь позивача, тому дані судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved