Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

У жовтні 2024 позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, в якому зазначила, що з 03.09.2020 перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. За час спільного подружнього життя у них народилось двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . На теперішній час сторони проживають окремо, шлюб між ними розірвано. Діти проживають разом з матір`ю та перебувають на повному її утриманні, в той час як відповідач матеріальної допомоги на їх утримання не надає, що ставить останню у скрутне матеріальне становище. Відповідач є здоровою та працездатною особою, інших утриманців не має, у зв`язку з чим просила стягнути на свою користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення дітьми повноліття. Позивачка [PERSON] у підготовче засідання не з`явилася, надала до суду відповідну письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з`явився, надав до суду відповідну письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Відповідно до положень ч.ч.3,4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Оскільки відповідач визнав, пред`явлений позов і визнання позову не суперечить закону, тому суд за згодою сторін та враховуючи положення ч.ч.3,4 ст. 200, ст. 206 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у даному підготовчому судовому засіданні та ухвалити рішення у справі. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилося у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у Постанові №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам наявним у справі, в їх сукупності, дотримуючись принципів об`єктивності, диспозитивності цивільного судочинства, приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 03.09.2020 року. Згідно рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 07.08.2024 року шлюб між сторонами розірвано. За час подружнього життя в них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Як вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 17.03.2021 року Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №2672, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 09.03.2021 року Виконавчим комітетом Зимнівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області, актовий запис №13, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Судом встановлено, що згідно копії витягу з реєстру Зимнівської територіальної громади № 2024/0112871142 від 18.09.2024, неповнолітні діти: [PERSON] та [PERSON] , проживають та зареєстровані з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3.1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3.2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із положенням ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.7, 8 ст.7 СК України, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. З матеріалів справи вбачається, що діти проживають з позивачкою та перебувають на повному її утриманні. Відповідач є працездатною особою, офіційно працює, проте матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, що ставить позивачку у скрутне матеріальне становище. При визначенні розміру аліментів суд враховує відсутність даних про перебування у платника аліментів на утриманні інших дітей, непрацездатного чоловіка, батьків, задовільний стан його здоров`я, при таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження наданими суду письмовими доказами, у повному обсязі визнані відповідачем та підлягають задоволенню. За вимогами ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави. У зв`язку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору та її вимоги задоволені, ці витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved