Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-28 00:00:00

17.09.2024 представник позивача [PERSON] [PERSON] подала через підсистему «Електронний суд» до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області позовну заяву до Кам`янка-Бузької міської ради, в якій просить визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті бабці [PERSON] , померлої [INFO] право власності на спадкове майно, а саме на земельну ділянку загальними площами 1,9487 га., 1,5578 га. та 0,4109 га., що знаходяться на території Дернівської сільської ради. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що він є спадкоємцем за законом своєї бабці [PERSON] , яка померла [INFO] , яку має намір прийняти. Інших спадкоємців немає. Зазначає, що до складу спадщини, яка відкрилась після смерті бабці, входить право спадкодавця на земельні ділянки площею 1,9487 га., 1,5578 га. та 0,4109 га., які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Однак, через відсутність оригіналів правовстановлюючого документу на земельні ділянки та пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, він не може оформити спадкові права в нотаріальному порядку, а тому звернувся до суду. Ухвалою суду від 27.09.2024 було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 26.11.2024 підготовче засідання закрито та призначено справу до судового розгляду. У судове засіданні представник позивача не з`явилась, однак через канцелярію суду подала клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, заперечень щодо позову не подавала. Також зазначила, що не претендує на спадкове майно. З урахуванням заяв сторін у справі про розгляд справи без їх участі, суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній матеріалів. Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Так, відповідно до витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 11.09.2024, [INFO] народився [PERSON] , його батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с.14-15). Згідно з витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 11.09.2024, [PERSON] народився [INFO] , його батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с.16-17). Як видно з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16.10.2015, [PERSON] помер [INFO] (а.с.13). Таким чином судом встановлено, що позивач у справі, [PERSON] був онуком [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09.03.2023, [INFO] померла [PERSON] (а.с.12). Заповіт від імені [PERSON] не складався та не посвідчувався. За життя [PERSON] належали на праві власності земельна ділянка площею 1,9487 га, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №128791, земельні ділянки площею 1,5578 га. та 0,4109 га., згідно витягів з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.20-25). Земельні ділянки площею 1,5578 га. та 0,4109 га., [PERSON] успадкувала після смерті [INFO] її чоловіка [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину (а.с.24-25). Судом також встановлено, що позивач у справі є єдиним спадкоємцем до майна [PERSON] , яка померла [INFO] , зокрема донька спадкодавця, відповідач у справі [PERSON] відмовляється та не претендує на спадкове майно. Як вказав в позовній заяві позивач [PERSON] , він не може оформити спадкові права в нотаріальному порядку, зокрема через пропущення ним строку для подання заяви про прийняття спадщини та те, що у нього відсутні оригінали правовстановлюючих документів на право власності на земельну ділянку. Вказане також підтверджується постановою приватного нотаріуса Робак Л.А. від 05.09.2024 (а.с.35). Відтак суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини, які є спадковими та регулюються Книгою шостою Спадкове право Цивільного кодексу України. Позивач через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно позбавлений права на нотаріальне оформлення своїх спадкових прав, а тому звернувся до суду за захистом своїх прав. Вирішуючи спір суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування згідно зі ст. 1217 ЦК України здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини, як визначено ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Положеннями ст. 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Тобто спадкоємці за законом, за вказаних обставин, одержують право на спадкування почергово. Як встановлено судом раніше, позивач у справі є онуком спадкодавця [PERSON] , оскільки його тато [PERSON] , який помер [INFO] був сином спадкодавця. Таким чином, позивач [PERSON] , як онук померлої [INFO] [PERSON] , в силу положень, викладених у статтях 1261-1265 ЦК України не відносяться до кола осіб, які мають право на спадкування за законом почергово. Разом з тим, з обставин справи видно, що спадкоємцем до майна [PERSON] був батько позивача [PERSON] , який, як встановлено судом помер. Отже із вищевказаного можна зробити висновок, що у даній справі склались правовідносини, які регулюються ст. 1266 ЦК України (спадкування за правом представлення), оскільки якби батько позивача [PERSON] - [PERSON] був живим на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON] , то успадкував би належне їй за законом майно, а саме на земельні ділянки зазначені у позовних вимогах, право на яке він фактично успадкував, проте не переоформив. Так, згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. А відповідно до положень ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частина 5 статті 1268 ЦК України вказує, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Виходячи з наведених вище норм права, а також фактичних обставин справи, суд дійшов висновку, що позивач успадкував спірне майно в порядку передбаченому ч. 3 ст. 1266 ЦК України як онук [PERSON] .. Разом з тим, він позбавлений можливості успадкувати таке майно в нотаріальному порядку. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи те, що позивач [PERSON] довів факт переходу до нього в порядку спадкування за правом представлення після смерті його батька [PERSON] право власності на спадкове майно, інших спадкоємців немає і він позбавлений права на нотаріальне оформлення своїх спадкових прав, то за ним необхідно визнати право власності на таке майно, а саме на земельні ділянки. За таких обставин, суд дійшов переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємця при оформленні своїх спадкових та майнових прав, позивач позбавлений права на таке оформлення в позасудовому порядку, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved