Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-20 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду із позовною заявою доМикулинецької селищної ради, третя особа: приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Гордєєва Л.І. про визнання права власності, в якій просить визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , мотивуючи тим, що вони не можуть отримати у нотаріальній конторі свідоцтва про право власності на дане майно, а тому змушені звернутися з позовом до суду. Позивачі просять слухати справу без їх участі позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача Микулинецької селищної ради в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про слухання справи без представника відповідача, позов визнав та не заперечив проти його задоволення. Третя особа: приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Гордєєва Л.І. в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, але не повідомив суд про причини своєї неявки. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив наступне. Згідно копії по господарської книги особовий рахунок № [NUMBER] в колгоспному дворі, що за адресою в [ADDRESS] станом на 15 квітня 1991 року проживали [PERSON] - голова двору, [PERSON] - чоловік, [PERSON] - дружина, [PERSON] - син, [PERSON] - син, [PERSON] - дочка. Відповідно до довідки виданої виконкомом Микулинецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області від 11.11.2024 року № 1143 про те, що [PERSON] був головою житлового двору в [ADDRESS] станом на 15.04.1991 року, двір був колгоспний. В даному домогосподарстві проживали і були зареєстровані станом на [INFO] : голова двору- [PERSON] [INFO] , син- [PERSON] [INFO] , невістка- [PERSON] [INFO] , онук- [PERSON] [INFO] , онук- [PERSON] [INFO] , онука- [PERSON] [INFO] . Відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності вказаного Закону (до 1 січня 2004 року), застосовуються норми, що діяли раніше. Так, відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про власність", майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Відповідно до підпункту "а" та "б" пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", положення статей 17, 18 Закону України "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відповідно до частини 1 статті 120 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Таким чином, із вищевказаного вбачається, що власниками по 1/6 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, [ADDRESS] були голова двору - [PERSON] , та його члени [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила своє прізвище з [PERSON] на [PERSON] . У шлюбі [PERSON] та [PERSON] народилися діти: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] від батьків [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] від батьків [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] , від батьків [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , після реєстрації шлюбу змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 14.11.1992 року серія [NUMBER] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] , помер [INFO] , що є часом відкриття спадщини на належне йому майно. Відповідно до довідки виданої виконкомом Микулинецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області від 11.11.2024 року № 1143 про те, що на день смерті [PERSON] разом з ним проживали та були зареєстровані в житловому будинку : син- [PERSON] [INFO] , невістка- [PERSON] [INFO] , онук- [PERSON] [INFO] , онук- [PERSON] [INFO] , онука- [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 525 ЦК Української РСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Відповідно до ст. 526 ЦК Української РСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 527 ЦК Української РСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця. Оскільки відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Так, відповідно до пунктів 1 та 2 частини 1, частини 2 статті 549 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] спадщину прийняв його син [PERSON] , який проживав разом за однією адресою [ADDRESS] та вів спільне господарство, тобто вступив в оперативне управління майном, а тому вважається таким, що прийняв спадщину. Таким чином [PERSON] успадкував 1/6 частку колгоспного двору після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , також йому належало 1/6 частка будинковолодіння як члену колишнього колгоспного двору. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] , помер [INFO] , що є часом відкриття спадщини на належне йому майно, що складається із 1/3 часткибудинковолодіння, що адресою [ADDRESS] . Відповідно до довідки виданої виконкомом Микулинецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області від 25.09.2024 року № 1015 про те, що на день смерті [PERSON] разом з ним проживали та були зареєстровані в житловому будинку дружина [PERSON] син [PERSON] , син [PERSON] , дочка [PERSON] . Після смерті [PERSON] спадщину прийняла його дружина [PERSON] син [PERSON] , син [PERSON] , дочка [PERSON] , які проживав разом за однією адресою [ADDRESS] , тобто вступили в оперативне управління майном, а тому вважаються такими, що прийняли спадщину. Таким чином дружина [PERSON] син [PERSON] , син [PERSON] , дочка [PERSON] успадкували по 1/12 частки колгоспного двору після смерті [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] , помер [INFO] , що є часом відкриття спадщини на належне йому майно, що складається з частки будинковолодіння, з яких 1/12 частка в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] та 1/6 частка належала як члену колишнього колгоспного двору. Після смерті [PERSON] спадщину прийняла його мама [PERSON] , яка проживала разом за однією адресою [ADDRESS] , тобто вступила в оперативне управління майном, а тому вважаються такою, що прийняла спадщину. Відповідно до довідки виданої виконкомом Микулинецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області від 11.11.2024 року № 1141 про те, що на день смерті [PERSON] прожив та був зареєстрований в [ADDRESS] , в шлюбі не перебував, дітей в нього не було, разом з ним проживали та були зареєстровані в житловому будинку мати- [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] , померла [INFO] , що є часом відкриття спадщини на належне їй майно що складається з 6/12 частки будинковолодіння, з яких 1/12 частка в порядку спадкування після смерті чоловіка [PERSON] , частка після смерті сина [PERSON] та 1/6 частка належала як члену колишнього колгоспного двору. Відповідно до довідки виданої виконкомом Микулинецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області від 22.03.2023 року № 180 про те, що на день смерті [PERSON] разом з нею проживали та були зареєстровані в житловому будинку син [PERSON] та дочка [PERSON] . За життя [PERSON] 24.05.2022 року склала заповіт, яким заповіла належний їй житловий будинок в [ADDRESS] в рівних частках [PERSON] та [PERSON] . Даний заповіт на день смерті [PERSON] не змінювався і не скасовувався. У довідці виданій Теребовлянським бюро Технічної інвентаризації від 21.10.2024 року №294 вказано, що на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою [ADDRESS] , право власності за [PERSON] не зареєстроване. Згідно постанови приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Гордєєвої Л.І. від 06.11.2024 року № 279/02-31 було відмовлено [PERSON] та [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний будинок. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Враховуючи вище наведене, суд дійшов до переконання, що позовні вимоги слід задовільнити, визнавши за [PERSON] право власності на 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , 1/6 частку, як за членом колишнього колгоспного двору, визнавши за [PERSON] , право власності на 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , 1/6 частку, як за членом колишнього колгоспного двору.

Outcome: approved