Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-16 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (далі - ТОВ «ГК «Нафтогаз України») звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення з останньої заборгованості за спожитий природний газ в загальному розмірі 15724,00 грн.. Позовна вимога обгрунтована тим, що ТОВ ««ГК «Нафтогаз України» з 01 листопада 2018 року, будучи постачальником із спеціальними обов`язками, здійснювало діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам, які використовують його для власних потреб. Відповідач у період з листопада 2018 року по травень 2025 року (включно) за адресою свого місця проживання: [ADDRESS] здійснювала фактичне споживання природного газу та часткову оплату його вартості. Вказані обставини відповідно до Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30 вересня 2015 року №2496, свідчать про акцептування відповідачем, як споживачем, договору постачання природного газу побутовим споживачам, який є публічним договором приєднання, що укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору, та, як наслідок, виникнення у відповідача обов`язку своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором. Враховуючи, що ТОВ «ГК «Нафтогаз України» постачав відповідачу природний газ у необхідних об`ємах (обсягах) згідно умов договору, а відповідач [PERSON] отримувала та використовувала його для власних потреб, однак не в повному обсязі сплачувала нараховані за спожитий природний газ суми, станом на травень 2024 року виникла заборгованість з оплати житлово-комунальної послуги (постачання природного газу) в розмірі 15724,00 грн., яку позивач прохає стягнути з відповідача. З урахуванням понесених судових витрат представник позивача також прохав суд стягнути з відповідача по справі сплачений судовий збір в сумі 2481,00 грн. (а.с.5 зворот, 200). Відповідач по справі [PERSON] відзиву на позовну заяву ТОВ «ГК «Нафтогаз України» разом з доданими до нього письмовими доказами на обгрунтування своїх заперечень проти позовних вимог у встановлений судом строк не подала. ІІ. Заяви та клопотання. Представник позивача ТОВ «ГК «Нафтогаз України» згідно письмового клопотання, викладеного в прохальній частині позовної заяви, та заяви від 17 січня 2025 року прохала суд розглянути позов до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий природний газ за правилами спрощеного позовного провадження без її участі та у разі неявки в судове засідання відповідача прохала ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів (а.с.56). \~ \~ \~ \~ Заяв та клопотань від відповідача по справі [PERSON] в порядку ст.ст.43, 84, 183 ЦПК України, в тому числі, про розгляд справи за її відсутності чи відкладення судового розгляду, витребування доказів, на дату проведення судового засідання не надходило. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 25 червня 2024 року клопотання представника позивача про проведення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без його участі задоволено в частині розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та одночасно постановлено здійснювати судовий розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (а.с.75-77). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~В зв`язку з тим, що в судове засідання відповідач [PERSON] , будучи повідомленою про дату, час і місце його проведення в порядку ст.128 ЦПК України, не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила та не подала відзиву на позовну заяву, судом за наявності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, відповідно до ч.1 ст.281 ЦПК України, 17 січня 2025 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. \~ \~ \~ \~Відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) №880 від 04 липня 2017 року «Про видачу ліцензій з постачання природного газу ТОВ «Агросинтез Трейдинг», ТОВ «Маргаз», ТОВ «Агро Газ», ТОВ «Інтро Газ», ТОВ «Поділлягазпостач», СП ПГНК, ТОВ «Вієна Консалт», ТОВ «Нафтогазнадра», ТОВ «ГАЗ та Нафтопродукти», ТОВ «Статус-Трейд», ТОВ «ГК «Нафтогаз України», ТОВ «Альтаір-Інвест» та ТОВ «ТК Індустрія», яка є публічно доступною інформацією, розміщеною у вільному доступі на офіційному веб-порталі регулятора (за посиланням: https://www.nerc.gov.ua/acts/pro-vidachu-litsenziy-z-postachannya-prirodnogo-gazu-tov-agrosintez-treyding-tov-margaz-tov-agro-gaz-tov-intro-gaz-tov-podillyagazpostach-sp-pgnk-tov-viena-konsalt-tov-naftogazn-616dab4df15d2), позивач по справі ТОВ «ГК «Нафтогаз України» здійснює господарську діяльність з постачання природного газу на території України (а.с.60). \~ \~ \~ \~01 листопада 2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 2018 року №867 «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу», яка діяла до 01 травня 2020 року (а.с.61-64). \~ \~ \~ \~За змістом п.3 зазначеного Положення спеціальні обов`язки щодо постачання природного газу побутовим споживачам покладались на ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України». \~ \~ \~ \~Відповідно до\~інформації із\~Державного реєстру\~речових прав\~на нерухоме\~майно відповідач\~по справі\~ [PERSON] \~є одноособовим\~власником житлового\~будинку [ADDRESS] .\~Датою проведення\~державної реєстрації\~права власності\~відповідача на\~вказаний об`єкт\~нерухомості є\~12\~березня 2018\~року (а.с.193). \~ \~ \~ \~Згідно відповіді\~з Єдиного\~державного демографічного\~реєстру №597998\~від 20\~травня 2024\~року адресою зареєстрованого місця проживання відповідача по справі [PERSON] є буд. [ADDRESS] (а.с.32). \~ \~ \~ \~Рішенням шостої сесії сьомого скликання Жовтневої сільської ради Устинівського району Кіровоградської області від 08 липня 2016 року вул.Нова, розташована в с.Жовтневе, була перейменована на вул.Молодіжна (а.с.192). \~ \~ \~ \~Згідно з постановою Верховної Ради України «Про перейменування деяких населених пунктів» від 12 травня 2016 року №1353-VІІІ у Кіровоградській області с.Жовтневе Устинівського району перейменовано на с.Лебедине (а.с.197-199). \~ \~ \~ \~20 вересня 2018 року в газеті «Діалог» №38 (1449), що публікується в межах ліцензованої діяльності позивача, ТОВ «ГК «Нафтогаз України», як постачальником, була розміщена редакція договору постачання природного газу, що відповідала умовам типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженому постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2500. Одночасно споживачам було повідомлено, що для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу всіх побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, ТОВ «ГК «Нафтогаз України» в установленому порядку направлятиме кожному побутовому споживачу типову заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу. Фактом згоди споживача про приєднання до договору постачання природного газу є отримання постачальником підписаної споживачем заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам за формою, встановленою у додатку і до цього договору, та/або сплата рахунку (квитанція) постачальника за поставлений природний газ та/або споживання природного газу відповідно до вимог Правил та за умови, що у споживача відсутній інший діючий постачальник (а.с.68-69). \~ \~ \~ \~Відповідна редакція\~договору постачання\~природного газу\~побутовим споживачам\~була також\~розміщена і\~на офіційному\~сайті постачальника\~ТОВ «ГК\~«Нафтогаз України» в мережі інтернет за адресою: http:www.naftogazpostach.com. Докази повернення ТОВ «ГК «Нафтогаз України» підписаної відповідачем [PERSON] заяви-приєднання матеріали цивільної справи не містять. \~ \~ \~ \~Згідно інформації по особовому рахунку відповідача № [NUMBER] вбачається присвоєння споживачу [PERSON] , як суб`єкту ринку природного газу, персонального коду ідентифікації (ЕІС-коду) - 56ХМ20D62382013S та здійснення газопостачання об`єкта, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с.70-71). Зазначені персоніфіковані дані відповідача [PERSON] відповідають інформації щодо закріплення споживача з ЕІС-кодом в Реєстрі споживачів ТОВ «ГК «Нафтогаз України», зокрема, щодо присвоєння побутовому споживачу [PERSON] , як суб`єкту ринку природного газу, персонального коду ідентифікації (ЕІС-коду) - 56ХМ20D62382013S (а.с.51). Згідно відомостей, внесених до обхідного реєстру абонентів споживачів природного газу за червень 2021 року, станом на 22 червня 2021 року показники лічильника побутового споживача [PERSON] становили 20804 м.куб. (а.с.144). Станом на 12 січня 2022 року контрольний показник лічильника газу за об`єктом побутового споживача [PERSON] згідно даних оператора ГРМ - Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Кіровоградгаз» становив 20960 м.куб., а станом на 16 листопада 2022 року - 21141 м.куб. (а.с.145. 146). 26 квітня 2023 року відповідач [PERSON] приєдналась до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача), зазначивши адресу місцезнаходження об`єкта: [ADDRESS] (а.с.135). Постачання за період із січня 2023 року по березень 2024 року природного газу за об`єктом, розташованим по [ADDRESS] , побутовому споживачу [PERSON] також підтверджується реєстром зняття контрольних показань лічильників газу контролером (станом на 31.01.2023 - показник 21300, станом на 30.09.2023 - показник 21403, станом на 31.03.2024 - показник 21526) (а.с.136-138). Згідно довідки про фінансовий стан споживача [PERSON] за листопад 2018 року показник лічильника газу за належним їй об`єктом газопостачання з урахуванням спожитого відповідачем за цей місяць обсягу природного газу 212 м.куб. становив 19376 м.куб.. Станом на травень 2024 року показник лічильника становив 21500 м.куб. (а.с.70-71). Згідно наданого ТОВ «ГК «Нафтогаз України» розрахунку сторнувань об`ємів спожитого [PERSON] природного газу, за період із жовтня 2019 року по квітень 2024 року позивачем було здійснено перерахунок поставленого відповідачу природного газу в обсязі: за жовтень 2019 року - 177 м.куб. на суму 1265,76 грн.; у січні 2020 року - 418 м.куб. на суму 2737,81 грн.; у травні 2020 року - 212 м.куб. на суму 989,06 грн.; у червні 2021 року - 95 м.куб. на суму 645,34 грн.; у квітні 2023 року - 16,00 м.куб. на суму 127,31 грн. та у квітні 2024 року - 28,00 м.куб. на суму 222,79 грн. (а.с.70 зворот- 71). Отже, загальний об`єм перерахованого ТОВ «ГК «Нафтогаз України» природного газу в бік його зменшення становив 533 м.куб. (177 м.куб. + 418 м.куб. + 212 м.куб. + 95 м.куб. + 16 м.куб. + 28 м.куб.) на загальну суму 5988,07 грн. (1265,76 грн. + 2737,81 грн. + 989,06 грн. + 645,34 грн. + 127,31 грн. + 222,79 грн.).. Загальний обсяг використаного відповідачем об`єму природного газу за період з листопада 2018 року по травень 2024 року (включно) складає 2336 м.куб. (21500 м.куб. (показник лічильника на кінець визначеного позивачем періоду заборгованості) - 19164 м.куб. (показник лічильника на початок листопада 2018 року (19376 м.куб. - 212 м.куб)). \~ \~ \~ \~Як вбачається із наданого позивачем витягу з особового рахунку [PERSON] , що відображає її фінансовий стан, як споживача, загальна сума заборгованості відповідача за спожитий природний газ в загальному об`ємі 2336 м.куб. (з урахування перерахованих обсягів природного газу) за період з листопада 2018 року по травень 2024 року складає 15724,00 грн. (а.с.83 зворот). Оплата вартості поставленого ТОВ «ГК «Нафтогаз України» природного газу в цей період здійснювалась відповідачем шляхом внесення нею платежів в загальній сумі 3585,00 грн. (а.с.70 зворот). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Нарахування вартості поставленого відповідачу [PERSON] природного газу здійснювалось ТОВ «ГК «Нафтогаз України» за змінними тарифами з урахуванням кожного метра кубічного, як розрахункової одиниці, а саме: за період з грудня 2018 року по березень 2019 року (включно) по 8,54892 грн. за м.куб.; за квітень 2019 року - по 8,38 м.куб.; за травень 2019 року - по 8,29229 грн.; за червень 2019 року - по 7,75587 грн.; за липень 2019 року - по 6,95857 грн. за м.куб.; за серпень 2019 року - по 6,64844 грн. за м.куб.; за вересень 2019 року - по 6,45176 грн. за м.куб.; за жовтень 2019 року - по 6,18008 грн. за м.куб.; за листопад 2019 року - по 6,95036 грн. за м.куб.; за грудень 2019 року - по 6,18449 грн. за м.куб.; за січень 2020 року - по 5,86849 грн. за м.куб.; за лютий 2020 року - по 5,00503 грн. за м.куб.; за березень 2020 року - по 4,32607 грн. за м.куб.; за квітень 2020 року - по 3,71231 грн. за м.куб.; за травень 2020 року - по 2,94812 грн. за м.куб.; за червень 2020 року - по 2,784 грн. за м.куб.; за липень 2020 року - по 2,97495 грн. за м.куб.; за серпень 2020 року - по 3,24139 грн. за м.куб.; за період з вересня по жовтень 2020 року - по 4,69537 грн. за м.куб.; за листопад 2020 року - по 6,33164 грн. за м.куб.; за грудень 2020 року - по 6,33168 грн. за м.куб.; за період із січня по квітень 2021 року - по 6,85681 грн. за м.куб.; за період із травня 2021 року по грудень 2021 року - по 7,95689 грн. за м.куб.; з 01 травня 2022 року по 30 квітня 2023 року - по 7,95689 грн. за м.куб.; з 01 травня 2023 року по 30 квітня 2024 року - по 7,95689 грн. за м.куб.; з 01 травня 2024 року по 7,95689 грн. за м.куб.. Під час судового розгляду відповідачем [PERSON] , з урахуванням вимог ст.ст.77, 78 ЦПК України, не був спростований факт отримання та використання нею для власних потреб поставленого ТОВ «ГК «Нафтогаз України» за належним їй об`єктом (житловим будинком) природного газу, споживання цього природного газу у визначених позивачем, як постачальником, об`ємах (обсягах), а також здійснення лише часткової оплати його вартості за встановленими тарифами. Ухвалою суду від 05 листопада 2020 року (цивільна справа №403/389/20) позивачу ТОВ «ГК «Нафтогаз Україна» було відмовлено у видачі судового наказу про стягнення із [PERSON] заборгованості за спожитий природний газ з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України (а.с.15-19). V. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. Виконуючи приписи ст.264, ч.4 ст.265 ЦПК України та даючи оцінку аргументам, наведеним позивачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, в тому числі вирішуючи питання про те, чи було порушено право позивача, за захистом якого він звернувся до суду, а також доказам, якими вони підтверджуються, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з огляду на наступне. Відповідно до\~ч.ч.1, 3 ст.12 Закону України «Про ринок природного газу» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і\~Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу. У поданій до суду позовній заяві представник позивача ТОВ «ГК «Нафтогаз України» зазначаючи про те, що договір постачання природного газу побутовому споживачу є публічним договором приєднання, який укладається між побутовим споживачем та постачальником на умовах Типового договору шляхом заявочного принципу та не потребує двостороннього підписання письмової форми договору, одночасно вказує на акцептування відповідачем [PERSON] договору постачання природного газу побутовим споживачам шляхом фактичного споживання нею природного газу та часткової оплати його вартості, що відповідає вимогам Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, яка здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП), від 30 вересня 2015 року за №2496 (дата набрання чинності 27 листопада 2015 року). Суд не погоджується із даним твердженням представника позивача з огляду на наступне. Згідно п.1.3 «Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам», затвердженого постановою НКРЕКП 30 вересня 2015 року №2500, цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк шляхом приєднання споживача до умов цього Договору. Фактом згоди споживача про приєднання до умов цього Договору є отримання постачальником поданої споживачем заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам (далі - заява-приєднання) за формою, встановленою у додатку 1 до цього Договору, та/або сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника, на якого в установленому чинним законодавством порядку покладені спеціальні обов`язки з постачання природного газу побутовим споживачам, - факт споживання природного газу відповідно до вимог Правил постачання природного газу та за умови, що у споживача відсутній іншій діючий постачальник (для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання разом із супровідним листом, за формою, встановленою у додатку 2 до цього Договору). Положеннями п.3 розділу ІІІ «Правил постачання природного газу», затверджених постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року за №2496 (в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин, далі - Правил) визначено, що постачальники зобов`язані на власному сайті розмістити редакцію договору постачання природного газу, яка має відповідати типовому договору постачання природного газу побутовим споживачам, а постачальники із спеціальними обов`язками - додатково розмістити редакцію договору в друкованих виданнях, що публікуються в межах їх території ліцензованої діяльності. За змістом п.4 розділу ІІІ Правил для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам постачальник із спеціальними обов`язками надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам з персоніфікованими даними щодо споживача та його об`єкта. За відсутності зауважень до персоніфікованих даних у заяві-приєднання та її змісту побутовий споживач зобов`язаний підписати заяву-приєднання та повернути один її примірник постачальнику. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником відповідно до вимог цих Правил. Отже, обов`язковою умовою для визнання дій побутового споживача такими, що свідчать про акцептування ним договору постачання природного газу (сплачений рахунок та фактичне споживання природного газу), є саме встановлений факт неповернення споживачем направленої йому постачальником із спеціальними обов`язками заяви-приєднання. Визнання конкретних дій споживача (зокрема, оплата рахунка постачальника та фактичне споживання природного газу), як факту його згоди на приєднання до умов договору постачання природного газу за відсутності направленої йому постачальником перед вчиненням таких дій заяви-приєднання, положеннями п.4 Правил не передбачено. Разом з тим, жодних доказів направлення відповідачу [PERSON] позивачем ТОВ «ГК «Нафтогаз України», як постачальником, заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам та її одержання відповідачем матеріали цивільної справи не містять. Доказів на підтвердження вказаних обставин під час судового розгляду представником позивача суду також надано не було, внаслідок чого суд приходить до висновку про недоведеність ТОВ «ГК «Нафтогаз України», як постачальником, факту неповернення йому споживачем [PERSON] заяви-приєднання, що є необхідною передумовою для визнання дій відповідача у виді споживання нею природного газу та часткової оплати його вартості саме як акцептування договору постачання природного газу згідно наведених вище нормативних приписів. При цьому наведене представником ТОВ «Нафтогаз України» у поданій до суду позовній заяві твердження про наявність договору, правом на отримання якого відповідач не скористалася в порядку п.2 розділу ІІІ Правил, суд відхиляє, як необгрунтоване, оскільки зазначене право побутового споживача не впливає на обов`язок постачальника направити споживачу заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу відповідно до вимог п.4 розділу ІІІ Правил. Таким чином, позивачем не було дотримано порядку укладення договору постачання природного газу побутовим споживачам, який є імперативним для нього, як для постачальника із спеціальними обов`язками, що свідчить про відсутність передбачених п.4 розділу ІІІ Правил дій споживача, спрямованих на акцептування цього договору, та, як наслідок, виключає можливість виникнення між сторонами по справі саме договірних правовідносин, обумовлених ним. Разом з тим, відсутність укладеного між сторонами по справі договору постачання природного газу для побутових потреб не може бути підставою для відмови у задоволенні позову ТОВ «ГК «Нафтогаз України» до відповідача з огляду на наступне. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Згідно п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закону) послуги з постачання та розподілу природного газу, належать до житлово-комунальних послуг, а тому положення даного Закону застосовуються до регулювання відносин, що виникають у процесі надання та споживання цих послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами. Згідно ч.1 ст.12 Закону надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Разом з тим, відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. За змістом п.п.1, 5 ч.2 ст.7 Закону індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, та оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ч.1 ст.9 Закону). Таким чином, згідно із зазначеними нормами Закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначене узгоджується\~із правовим\~висновком,\~викладеним у\~постанові Верховного\~Суду України\~від 20\~квітня 2016\~року у\~справі №6-2951цс15\~та у\~постанові Верховного\~Суду від\~28\~липня 2021\~року у\~справі №554/7740/17,\~якийвідповідно до положень ч.4 ст.263\~ЦПК України враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом п.1 ч.2 ст.8 Закону виконавець комунальної послуги зобов`язаний забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання. Натомість індивідуальний споживач згідно п.5 ч.2 ст.7, ч.1 ст.9 Закону зобов`язаний оплачувати надані (спожиті) житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Судом встановлено, що на виконання зобов`язання з постачання природного газу позивачем ТОВ «ГК «Нафтогаз України» в період часу з листопада 2018 року по травень 2024 року (включно) до об`єкту побутового споживача [PERSON] здійснювалось постачання природного газу в загальному об`ємі 2336,00 куб.м., що безпосередньо підтверджується витягом із особового рахунку відповідача, який містить інформацію про обсяги щомісячного споживання нею природного газу за вказаний період. Доказів на спростування обставин споживання поставленого ТОВ «ГК «Нафтогаз України» природного газу та належності на праві власності житлового будинку [ADDRESS] , за яким здійснювалось таке газопостачання, відповідачем [PERSON] суду надано не було. Належних письмових доказів відмови відповідача від постачання природного газу за належним їй, як побутовому споживачу, об`єктом (житловим будинком) матеріали цивільної справи також не містять. \~ \~ \~ \~Згідно ч.1 ст.10 Закону ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. За розрахункову одиницю поставленого природного газу приймається метр кубічний природного газу, приведений до стандартних умов і виражений в енергетичних одиницях (п.9 розділу ІІ Правил). Зі змісту позовної заяви та доданого неї витягу з особового рахунку відповідача [PERSON] вбачається, що нарахування вартості спожитого нею природного газу здійснювалось позивачем за роздрібними цінами, встановленими, зокрема наказами ТОВ «ГК «Нафтогаз України» відповідно до норм чинного законодавства, зокрема пунктів12, 13 «Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу», за якими розраховувалась ціна продажу/постачання природного газу НАК «Нафтогаз України» (а.с.54 зворот - 55). За вказаних обставин у відповідача [PERSON] , як споживача, безпосередньо виник обов`язок здійснювати повну оплату наданої ТОВ «ГК «Нафтогаз України» послуги з постачання природного газу за ціною (тарифом), встановленою (-им) відповідно до законодавства, щомісячно, на протязі всього періоду споживання нею поставленого позивачем природного газу для побутових потреб. \~ \~ \~ \~ Згідно з наданим ТОВ «ГК «Нафтогаз України» витягом із фінансового стану відповідача [PERSON] , що містить розрахунок її заборгованості, як споживача, за період з листопада 2018 року по травень 2024 року (включно) сума до сплати за спожитий відповідачем природний газ, з урахуванням проведеного позивачем перерахунку обсягів поставленого газу (533 м.куб. на суму 5988,07 грн.) та об`єму спожитого газу 2336 м.куб., а також здійсненних відповідачем оплат вартості спожитого природного газу в сумі 3585,00 грн., складає 15724,00 грн.. Разом з тим, судом встановлено, що зазначена ТОВ «ГК «Нафтогаз України» у витязі із особового рахунку [PERSON] остаточна сума до сплати (сальдо станом на травень 2024 року) 15724,00 грн., не відповідає дійсній сумі заборгованості відповідача з урахуванням: визначеної позивачем загальної суми до сплати 19307,58 грн. та сплачених відповідачем коштів за спожитий природний газ - 3585,00 грн., яка має становити 15722,58 грн.\~(19307,58\~грн.-\~3585\~грн.),\~тобто сума\~заборгованості була\~необгрунтовано збільшена\~позивачем на 1,42 грн. (15724,00 грн. - 15722,58 грн.). \~ \~ \~ \~Таким чином, встановлена судом сума заборгованості відповідача [PERSON] , виходячи із даних, зазначених ТОВ «ГК «Нафтогаз України» у витязі з її особового рахунку (зокрема, щомісячних обсягів спожитого нею природного газу, його вартості та здійснених позивачем оплат об`ємів природного газу, складає 15722,58 грн.. \~ \~ \~ \~ Під час судового розгляду справи належних та допустимих доказів на підтвердження погашення зазначеної суми заборгованості за спожитий природний газ шляхом перерахування грошових коштів на рахунок ТОВ «ГК «Нафтогаз України», як постачальника, відповідачем [PERSON] суду надано не було. \~ \~ \~ \~За вказаних обставин, встановивши, що позивачем ТОВ «ГК «Нафтогаз України» в повному обсязі були виконані зобов`язання щодо постачання відповідачу природного газу для побутових потреб, а відповідачем [PERSON] , як споживачем, яка отримувала послуги з газопостачання, не був виконаний обов`язок з проведення оплати за поставлений їй природний газ у повному розмірі, строки та порядку, передбачені чинним законодавством, суд приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «ГК «Нафтогаз України» 15722,58 грн. заборгованості за спожитий природний газ, а тому позов підлягає до задоволення частково на вказану суму. VI. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до платіжного доручення №832 від 08 лютого 2022 року позивачем по справі ТОВ «ГК «Нафтогаз України» за подання до суду позову до [PERSON] був сплачений судовий збір у розмірі 2270 грн. 80 коп. (а.с.2). Відповідно до платіжного доручення №3338 від 22 жовтня 2020 року позивачем ТОВ «ГК «Нафтогаз України» за подання до суду заяви про видачу судового наказу про стягнення із боржника [PERSON] заборгованості за спожитий природний газ був сплачений судовий збір в розмірі 210 грн. 20 коп. (а.с.1), який у зв`язку з відмовою у видачі судового наказу на підставі ч.2 ст.164 ЦПК України також підлягає зарахуванню до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви. З огляду на викладене, враховуючи часткове задоволення позову, з відповідача по справі [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача по справі ТОВ «ГК «Нафтогаз України» кошти по сплаті судового збору в розмірі 2480 грн. 78 коп., що є заокругленим від 2480 грн. 77595 коп. (2481 грн. 00 коп. (100%) - 0 грн. 22405 коп. (0,00903078%)), при цьому 0,00903078% = 1 грн. 42 коп. (загальна сума заборгованості за спожитий природний газ, у стягненні якої судом відмовлено), що були сплачені позивачем при зверненні до суду та підтверджені належними письмовими доказами по справі. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом даної справи, відсутні.Інші судові витрати, пов`язані з розглядом даної справи, відсутні.

Outcome: dismissed