Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-28 00:00:00

09 вересня 2024 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська звернулась заявник через свого представника із вищевказаною заявою, в обґрунтування якої послалась на те, що [INFO] помер [PERSON] , який є рідним племінником заявника (сином сестри заявника), внаслідок чого відкрилась спадщину на належне йому майно, яку (спадщину) заявник прийняла у передбачений законом строк, однак оформити спадщину та отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину не може, через відмову нотаріуса, обґрунтованому відсутністю всіх необхідних документів для підтвердження споріднення заявника зі спадкодавцем, з окрема між заявником та матір`ю спадкодавця [PERSON] . Посилаючись на те, що родинний зв`язок заявника та спадкодавця підтвердження долученими до заяви окремого провадження доказами, заявник просила задовольнити її заяву та встановити юридичний факт, а саме те, що заявник є рідною сестрою [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 жовтня 2024 року заяву окремого провадження прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, яку призначено до судового розгляду з повідомленням учасників справи. Цією ж ухвалою залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи Волочиську міську раду, а також витребувано копію спадкової справи. В судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Представником заявника подано заяву про проведення судового засідання та розгляду справи за відсутності сторони заявника, підтримання вимоги заяви. Від Волочиської міської ради до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності вказаної заінтересованої особи, відсутність заперечень про задоволення вимог заяви окремого провадження. За таких обставин суд у відповідності до ст.ст.10, 211, 223, 294 ЦПК України вважає за можливе провести судове засідання та здійснити розгляд справи по суті за відсутності учасників справи, а також без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису у відповідності до положень ст.247 ч.2 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного. Судом встановлені на ступні фактичні та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , а 12 квітня 2024 року від заявника до Волочиської державної нотаріальної контори надійшла заява про прийняття спадщини після вказаного спадкодавця, як племінника, та заведена спадкова справа, що підтверджується копією матеріалів такої спадкової справи. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на ім`я заявника державним нотаріусом було відмовлено із посиланням на неможливість прослідкувати родинний зв`язок між спадкодавцем та заявником. Викладене підтверджується письмовим роз`ясненням нотаріуса, наявним в матеріалах спадкової справи. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народилась [INFO] в с. Мислова Волочиського району Хмельницької області, дошлюбним прізвищем заявника є « [PERSON] » (мова оригіналу\~ російська), що підтверджується копією паспорту громадянина України, копією свідоцтва про укладення шлюбу (заповнено російською мовою). Згідно копії свідоцтва про народження заявника її анкетні дані заповнені у свідоцтві російською мовою як « [PERSON] , [INFO] », батьком вказано « [PERSON] », а матір`ю « [PERSON] ». Згідно копії свідоцтва про народження № [NUMBER] від 12 червня 1957 року, заповненого російською мовою, [INFO] народжилась « [PERSON] » в с. Мислова Волочиського району Хмельницької області, батьком якої вказано « [PERSON] », а матір`ю « [PERSON] ». [INFO] народився [PERSON] , матір`ю якого у свідоцтві роійською мовою зазначена « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про народження. Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу № [NUMBER] від 03 липня 1972 року, заповненого російською мовою, було зареєстровано шлюбу « [PERSON] », яка народилась [INFO] в с. Мислова Хмельницької області. Після укладення шлюбу остання змінила своє прізвище на « [PERSON] ». За життя [PERSON] належала частка у праві власності на квартиру [ADDRESS] , за адресою якої згідно копії домової книги була зареєстрована [PERSON] , уродженка с. Мислова Волочиського району Хмельницької області, а потім і [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Мислова Волочиського району Хмельницької області, а також [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] у віці 79 років в м. Волочиськ Волочиського району Хмельницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Правовідносини, які виникли між учасниками справи, врегульовані нормами Конституції України, ЦК України, ЦПК України, Закону України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказ Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 (далі\~ Порядок). Так, відповідно до ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. За змістом ст.ст.293, 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, одними із яких є: встановлення факту родинних відносин між фізичними особами; встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За змістом ст.ст.1216, 1217, 1258, 1261 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Положеннями ст.1263 ЦК України передбачено, що у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. Згідно ст.67 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна. Аналогічні положення містить п.4.1 глави 10 розділу ІІ Порядку. Положеннями п.4.2 глави 10 розділу ІІ Порядку передбачено, що доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин. В той же час, за змістом ст.ст.76, 89, 95, 294 ЦПК України при розгляду судом цивільної справи доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1)\~письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3)\~показаннями свідків. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно ст.319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. За змістом ст.ст.76, 89, 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1)\~письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3)\~показаннями свідків. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази як кожен окремо, так і в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для прийняття рішення у справі по суті. Аналізуючи встановлені судом на підставі таких доказів фактичні обставини в контексті наведених норм законодавства, суд приходить до висновку про обґрунтованість поданої заяви і необхідність її задоволення, ґрунтуючи своє рішення на наступному. Юридичні факти це життєві обставини чи факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Однак не всі життєві обставини є юридичними фактами. Життєві факти (обставини) стають юридичними фактами внаслідок визнання їх такими державою і закріплення в законі. У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Статтею 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які підлягають розгляду судом у порядку окремого провадження. Даний перелік не є вичерпним, і у судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення. Згідно з п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника тощо. Заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути, зокрема, спадкоємці померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом, і для яких у зв`язку із встановленням факту родинних відносин мають настати певні юридичні наслідки. Наведена правова позиція суду узгоджується із правовими висновками Великої Палати Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2019 року по справі №320/948/18, Верховного Суду у постановах від 08 грудня 2021 року по справі №543/271/20, від 24 грудня 2021 року по справі №935/1386/20, від 26 січня 2022 року по справі №568/310/21, від 26 січня 2022 року по справі №282/976/20, п.7 постанови Пленум Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року №5, листом Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення». Стосовно обставин\~правовідносин учасників\~даної цивільної\~справи,\~то судом\~за наслідками\~розгляду справи\~на підставі\~аналізу змісту\~наявних у\~справі доказів,\~в першу\~чергу документів,\~які посвідчують\~особу та\~реєстрацію актів\~цивільного стану,\~а саме\~співпадіння місць,\~дат народжень,\~імені та\~по батькові,\~а також\~анкетних даних\~батьків,\~встановлено,\~що заявник\~та померла\~ [PERSON] є дійсно родичами, а саме рідними сестрами. За таких обставин, оскільки встановлення заявленого юридичного факту родинних відносин між фізичними особами необхідно заявнику для подальшого належного оформлення її спадкових прав, а саме для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, не пов`язаність встановлення цих юридичних фактів із подальшим вирішенням спору про право, враховуючи відсутність у заявника можливості встановити даний юридичний факт та підтвердити родинний зв`язок в позасудовому порядку, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність вимог заяви окремого провадження, а отже і про можливість її задоволення в повному обсязі. У відповідності до ст.294 ч.7 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються. На підставі\~викладеного та\~

Outcome: approved