Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-27 00:00:00

свої вимоги сторона позивача обґрунтовує тим, що 10.07.2019 року між акціонерним товариством «Ідея Банк» (первісним кредитором) та відповідачем укладено договір кредиту та страхування № Z06.00106.005465217, за умов якого відповідачу надано кредит в розмірі 74 999 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 60 місяців, розмір процентної ставки 21, 99% річних, які він зобов`язався повернути та сплатити проценти за користуванням ним. В свою чергу, відповідач отримав кредит та доручив банку сплатити за рахунок отриманих коштів страховий платіж. Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості за вказаним кредитним договором, станом на 25.07.2023 року заборгованість відповідача за цим кредитним договором становила 202\~675 грн. 04 коп. 25.07.2023 року між АТ «Ідея Банк» та позивачем укладено договір факторингу № 01.02-31/23, у відповідності до якого АТ «Ідея Банк» передало належні йому права вимоги за первинним договорами, позивачу. Відповідно до Витягу з реєстру боржників № 2 до вказаного договору факторингу, позивач отримав право вимоги до відповідача за договором кредиту і страхування від 11.07.2019 року № Z06.00106.005465217 в сумі 202\~675 грн. 04 коп., з яких: -74\~267 грн. 34 коп. - заборгованість за основним боргом; -48\~094 грн. 45 коп. заборгованість за відсотками; -80\~313 грн. 25 коп. заборгованість за комісіями. З моменту отримання вказаного права вимоги, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.\~ Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за вказаним договором кредиту і страхування Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання з повернення коштів не виконав, сторона позивача просить стягнути з нього зазначену заборгованість за вказаним договором, понесені судові витрати, який складаються з витрат сплаті судового збору в розмірі 2\~432 грн. 11 коп. Сторона позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в позовній заяві зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в його відсутності та не заперечує щодо ухвалення заочного рішення (а. с. 4). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про розгляд справи належно повідомлявся, за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання. Причин своїх неявок відповідач суду не повідомив, не звернувся із заявою про розгляд справи у його відсутності та не подав відзив на позовну заяву. Відповідно до ч. 4 ст.\~223\~ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому відповідно до положень ч. 4 ст. 223 та ч.1 ст. 280\~ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторона позивача згідна із таким порядком судового розгляду. В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи (їх представників), фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 10.07.2019 року між акціонерним товариством «Ідея Банк» (первісним кредитором) та відповідачем укладено договір кредиту та страхування № Z06.00106.005465217 (а. с. 8). Згідно з п. п. 1. 1 1.8.. вказаного договору АТ «Ідея Банк» надало відповідачу кредит в розмірі 74\~999 грн., процентна ставка 21.99% річних, строком на 60 місяців, дата повернення кредиту 10.07.2024 року. В свою чергу, позичальник отримує кредит та доручає банку сплатити за рахунок отриманих коштів страховий платіж. Того ж дня на виконання вказаного договору АТ «Ідея Банк» перерахувало позивачу зазначену суму коштів (а. с. 10). Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості за вказаним кредитним договором, станом на 25.07.2023 року заборгованість відповідача за цим кредитним договором становила 202\~675 грн. 04 коп. (а. с. 14). 25.07.2023 року між АТ «Ідея Банк» та позивачем укладено договір факторингу № 01.02-31/23 (а. с. 17-21) Відповідно до п. 2.1. вказаного договору факторингу, за цим договором Фактор зобов?язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги до третіх осіб, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою, процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних Реєстрах Боржників, які формуються згідно Додатку № l та є невід?ємною частиною Договору. Відповідно до Витягу з реєстру боржників № 2 до вказаного договору факторингу, позивач отримав право вимоги до відповідача за договором кредиту і страхування від 11.07.2019 року № Z06.00106.005465217 в сумі 202\~675 грн. 04 коп., з яких: 74\~267 грн. 34 коп. - заборгованість за основним боргом 48\~094 грн. 45 коп. заборгованість за відсотками; 80\~313 грн. 25 коп. заборгованість за комісіями (а. с. 27). Згідно зі ст. ст. 525, 526\~Цивільного кодексу\~України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.\~530\~вказаного Кодексу якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Положеннями ст.\~610\~ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). З наданих позивачем розрахунків вбачається, що відповідач не виконав умов вищевказаного договору. Відповідно до\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з положеннями ч. 2\~ст.\~1047 цього Кодексу на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частиною ч. 1 ст.\~1049\~ЦК України передбачено, щопозичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Положеннями статті 1048 ЦК України, яка на підставі частини 2 статті 1054\~цього Кодексу застосовується до відносин за кредитним договором), передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до частини 1 статті 625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Судом також встановлено, що на час ухвалення даного рішення заборгованість за вказаним кредитним договором відповідачем добровільно не погашена, оскільки суду не надано жодних відомостей про протилежне. Тому позов підлягає задоволенню. Судом також встановлено, що позивачем за звернення з даною позовною заявою сплачено судовий збір в розмірі 2\~432 грн. 11 коп., що стверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № 518 від 15.11.2024 року (а. с. 5). Отже, дані судові витрати підлягають присудженню з відповідача на користь позивача на підставі п. 1 ч. 2 ст.\~141\~ЦПК України у зв`язку із задоволенням позовних вимог. На підставі ст. ст. 11, 512, 514, 526, 530, 610, 612, 629, 1048, 1050, 1054, 1077 ЦК України та,

Outcome: approved