Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, стягнення безпідставно набутих коштів, стягнення витрат та основної винагороди приватного виконавця. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з квітня 2024 року він почав отримувати грошове забезпечення військовослужбовця за вирахуванням стягнень на підставі виконавчого напису, у зв`язку з чим позивач звернувся до начальника своєї частини, де проходить військову службу для з`ясування обставин такого вирахування та дізнався, що існує вимога приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни про звернення стягнення на заробітну плату, стипендію, пенсію у відповідність до якої здійснювалися відрахування із грошового забезпечення позивача кожного місяця. На адвокатський запит приватним виконавцем була надана постанова про відкриття виконавчого провадження №63473930 від 03 листопада 2020 року з ідентифікатором доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, лист приватного виконавця, платіжні доручення, підтверджуючі суму стягнення з рахунків позивача, виконавчий напис №33623 від 08 вересня 2020 року приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича та заяву. За допомогою ідентифікатора доступу до матеріалів виконавчого провадження вдалось отримати доступ до частини матеріалів виконавчого провадження, де була постанова про відкриття виконавчого провадження №63473930 від 03 листопада 2020 року, по примусовому виконанню виконавчого напису нотаріуса №33623 від 08 вересня 2020 року про стягнення на користь ТОВ «ФК «АЛАНД» грошових коштів в розмірі 17495 грн. 97 коп. Також, приватний виконавець прийняла постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та іншу доходи від 12 листопада 2020 року в ТОВ\~«АГРО-ІНВЕСТ», де був працевлаштований позивач, та постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи від 19 березня 2024 року в військовій частині [NUMBER] , де проходить військову службу позивач та де отримує грошове забезпечення військовослужбовця. В постанові про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи від 19 березня 2024 року приватний виконавець визначила здійснювати відрахування з доходів боржника в розмірі 20 % від усіх його доходів щомісячно до повного погашення суми боргу в розмірі 20234 грн. 81 коп. На момент звернення з позовом до суду із доходів позивача було відраховано по виконавчому провадженню кошти в розмірі 12628 грн. 48 коп., з яких 10571 грн. 34 коп. сума боргу, яка перерахована на рахунок стягувача ТОВ «ФК «АЛАНД», 1000 грн. 00 коп. витрати виконавчого провадження, з урахування авансового внеску стягувача в розмірі 250 грн. та 1057 грн. 14 основна винагорода приватного виконавця. 03 червня 2024 року на адресу приватного виконавця направлялося клопотання про припинення стягнення, оскільки з рахунку боржника здійснювалося подвійне стягнення, що є забороненим, відповідь на зазначене клопотання не була направлена та приватний виконавець продовжила стягувати кошти. Крім того, виконавче провадження було відкрито не за місцем проживання, перебування, місцем роботи боржника або місцем знаходження його майна, що було сплановано навмисно для обмеження прав та законних інтересів позивача, тому такі дії є винними діями стягувача та приватного виконавця, у зв`язку з чим суми виконавчого провадження повинні бути стягнення з таких відповідачів солідарно. Вважає, що зазначений виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки заборгованість яка стягнута за виконавчим написом не є безспірною, крім того, кредитний договір за яким було стягнуто заборгованість не є нотаріально посвідченим, окрім цього, виконавчий напис вчинений за межами строку позовної давності, і тому на його думку приватним нотаріусом вчинено виконавчий напис з порушенням норм Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що є підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, також вважає, що грошові кошти, які були з нього стягненні на підставі виконавчого напису нотаріуса, повинні бути стягненні на користь позивача. Тому просив визнати виконавчий напис №33623 від 08 вересня 2020 року приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича таким, що не підлягає виконанню, стягнути з ТОВ «ФК «АЛАНД» на користь позивача грошові кошти в розмірі 10571 грн. 34 коп., а також стягнути солідарно з Приватного виконавця Дорошкевич В. Л. та ТОВ «ФК «АЛАНД» кошти в розмірі 2057 грн. 14 коп. Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 17 червня 2024 року в порядку забезпечення позову [PERSON] до ТОВ «ФК «АЛАНД», Приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая Олега Станіславовича, Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, стягнення безпідставно набутих коштів, стягнення витрат та основної винагороди приватного виконавця, зупинено стягнення на підставі виконавчого напису вчиненого 08\~вересня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горам Олегом Станіславовичем, що зареєстрований в реєстрі за №33623 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «АЛАНД» заборгованості (Т. 1 а. с. 52-54). Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити з підстав викладених в позові. Також зазначила, що вважає, що оскільки приватний виконавець немала підстав для відкриття виконавчого провадження, тому її дії є протиправними, у зв`язку з чим приватний виконавець та ТОВ «ФК «АЛАНД» несуть солідарний обов`язок щодо відшкодування позивачу стягнутих з нього витрат виконавчого провадження та основної винагороди виконавця. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили (Т. 2 а. с. 64, 67-70). Суд заслухавши представника позивача, з`ясувавши обставини по справі, дослідивши докази надані на підтвердження таких обставин, що маються у справі, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що згідно виконавчого напису вчиненого 08 вересня 2020 року приватним нотаріусом Гораєм О. С., приватний нотаріус пропонує стягнути грошові кошти у сумі 17495 грн. 97 коп. з [PERSON] , які є боргом за кредитним договором №003-99977-041013 від 04 жовтня 2013 року, укладеним між ним та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», право вимоги за яким перейшло на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №144/К від 26 січня 2018 року до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №11/08/2020-ФА від 11 серпня 2020 року є ТОВ «ФК «АЛАНД». Стягнення заборгованості проводиться за період з 11 серпня 2020 року по 17\~серпня 2020 року, і складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту 9995 грн. 97 коп., простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом в сумі 7000 грн. 00 коп. та плати за вчинення виконавчого напису. Виконавчий напис зареєстровано в реєстрі за № 33623 (Т. 1 а. с. 37). Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 03 листопада 2020 року приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В. Л., відкрито виконавче провадження №63473930 по виконанню виконавчого напису №33623 виданого 08 вересня 2020 року (Т. 1 а. с. 27). Як вбачається із заяви №003-99977-041013 від 04 жовтня 2013 року, яка є кредитним договором, укладеним між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] , сторони домовились про надання позивачу кредиту в загальному розмірі 10000 грн. 00 коп. строком на 364 календарних дні. Даний договір нотаріально не посвідчений (Т. 1 а. с. 36). Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» - нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Як вбачається зі ст. 89 Закону України «Про нотаріат» - у виконавчому написі повинні зазначатися, зокрема суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України - кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України - нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Як зазначає в своїх рішеннях Велика Палата Верховного Суду оформлених постановами від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19) та від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18): вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом Відповідно до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України, №1722 від 29 червня 1999 року, даний перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин» Постановою КМУ від 26 листопада 2014 року № 662. Вказана постанова КМУ визнана незаконною та нечинною постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року по справі №826/20084/14. Як зазначає в своїй постанові від 21 вересня 2021 року Велика Палата Верховного Суду в справі №910/10374/17 - резолютивна частина постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 в частині відображення результату вирішення позовних вимог містить висновки: 1) про визнання незаконною та нечинною постанови № 662 у наведеній частині; 2) про зобов`язання Кабінету Міністрів України опублікувати резолютивну частину цієї постанови про визнання незаконною та нечинною постанови № 662 у наведеній частині. Отже, ухвали Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року, якими було передбачено зупинення виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 до закінчення касаційного розгляду, стосувались лише зупинення виконання обов`язку Кабінету Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду. Тому Велика Палата Верховного Суду відхиляє доводи відповідача щодо зупинення ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 до закінчення касаційного розгляду (01 листопада 2017 року), оскільки зупинення виконання обов`язку Кабінету Міністрів України опублікувати резолютивну частину цієї постанови не впливає на набрання вказаною постановою законної сили та її дію в частині визнання незаконною та нечинною постанови № 662. Таким чином, проаналізувавши зазначені судові рішення, суд вважає, що на час вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису 08 вересня 2020 року, розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин» у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів був недійсним і тому приватний нотаріус не міг вчиняти виконавчий напис за договором укладеним між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] 04 жовтня 2013 року. У зв`язку з чим, суд вважає, що доводи позивача, про визнання виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом Гораєм О. С. на підстав договору укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] 04 жовтня 2013 року таким, що не підлягає виконанню є слушними і таким, що підлягають задоволенню. Що стосується інших доводів позивача, в частині відсутності безспірності заборгованості за кредитним договором та вчинення виконавчого напису поза межами строку позовної давності, то суд зауважує, що оскільки судом достовірно встановлено відсутність правових підстав у приватного нотаріуса вчиняти виконавчий напис за договором, який не був нотаріально посвідчений , тому наявність інших порушень з боку приватного нотаріуса при вчиненні виконавчого напису не впливає на правомірність чи неправомірність дій нотаріуса під час вчинення зазначеного виконавчого напису, враховуючи, що діюче законодавство не передбачає права на вчинення такого напису за таким кредитним договором. Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги позивача до відповідача ТОВ «ФК «АЛАНД» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки позивачем доведено суду про порушення законодавства при вчиненні виконавчого напису. Щодо вимог позивача до відповідача приватного нотаріуса Горая О .С. суд зауважує таке. Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України «Про нотаріат». Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» - встановлено, що нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Частиною 2 ст. 1 України «Про нотаріат» передбачено, що вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). Відповідач є обов`язковим учасником цивільного процесу його стороною. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість; саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір. Крім того, відповідач є тією особою, на яку вказує позивач як на порушника свого права. Тобто, відповідач це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. При цьому неналежний відповідач це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі належному відповідачеві. Нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб учасника нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення. Спори за позовами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом вирішуються судом у порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа. За правилами цивільного судочинства як спір про право в позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства. Тобто нотаріус не може бути відповідачем у цій категорії справ, оскільки предметом позову є спір про право, зокрема позивач заперечує наявність у нього суми заборгованості перед кредитором, яка вказана у виконавчому написі. Виходячи з норм Закону України «Про нотаріат», у нотаріуса немає спільних чи однорідних прав та обов`язків стосовно позивача. Нотаріус вчиняє нотаріальні дії від імені держави, тому в нього не можуть бути спільні чи однорідні права і обов`язки з особами, які звернулися до нього, або з особами, які вирішили, що їх права порушені нотаріальними діями. Справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися а позовами боржників до стягувачів. Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Тобто, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом. Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Викладене узгоджується із висновками Верховного Суду, висловленими у постановах від 14 серпня 2019 року в справі № 519/77/18 та від 15 квітня 2020 року в справі № 474/106/18. У зв`язку з чим в задоволені позову до приватного нотаріуса слід відмовити з підстав не належності відповідача за вимогами позивача. Щодо стягнення з відповідача ТОВ «ФК «АЛАНД» на користь позивача безпідставно набутих коштів. Статтею 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Як встановлено в судовому засіданні, під час проведення виконавчих дій за виконавчим провадженням №63473930 приватним виконавцем було стягнуто з позивача - 10571 грн. 34 коп., і платіжними інструкціями №80468 від 03 червня 2024 року, №80288 від 31 травня 2024 року, №78817 від 15 травня 2024 року перераховано відповідачу ТОВ\~«ФК «АЛАНД» (Т. 1 а. с. 34-35, 38, 39). Оскільки судом виконавчий напис приватного нотаріуса №33623 від 08 вересня 2020 року визнається таким, що не підлягає виконанню, тому суд погоджується з доводами позивача, що кошти стягнути з позивача на користь відповідача ТОВ «ФК «АЛАНД» є безпідставно набутим майном і вказані кошти підлягають поверненню позивачу шляхом їх стягнення з відповідача ТОВ «ФК «АЛАНД», у зв`язку з чим вказані позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо вимог позивача до відповідачів ТОВ «ФК «АЛАНД» та приватного нотаріуса Дорошкевич В. Л. Позивачем пред`явлено\~вимогу про\~солідарне стягнення\~з відповідачів\~на його\~користь витрат\~по виконавчому\~провадженню та\~основної винагороди\~приватного виконавця.\~При цьому\~в позові\~позивач вказує,\~що під\~час примусового\~виконання виконавчого\~провадження №63473930 приватним виконавцем було стягнуто з позивача в рахунок витрат по виконавчому провадженню 1000 грн. 00 коп. (з врахуванням авансового внеску стягувача в розмірі 250 грн. 00 коп.) та 1057 грн. 14 коп. в рахунок основної винагороди приватного виконавця. Як на підставу стягнення з відповідачів вказаних сум, позивач вказує, що приватний виконавець виконавчого округу\~міста Києва безпідставно відкрила виконавче провадження по виконанню виконавчого напису приватного нотаріуса №33623 від 08\~вересня 2020 року, оскільки він як боржник ніколи фактично не проживав і не має зареєстрованого місця проживання в місті Києві, і тому даний виконавчий напис не повинен був виконуватись приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва. Частиною 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом. З наведених норм права вбачається, що Законом України «Про виконавче провадження» встановлено спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та/або витрат на проведення виконавчих дій, згідно з яким відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2018 року у справі №921/16/14-г/15. Під час судового розгляду представник позивача повідомила суду, що позивач не оскаржував будь-яких дій приватного виконавця щодо стягнення з нього витрат по виконавчому провадженню та основної винагороди приватного виконавця. Представник позивача вважала, що під час судового розгляду даної справи, суд має можливість встановити протиправність дій приватного виконавця і це є достатньою підставою для стягнення з відповідачів вказаних сум. При цьому яка правова підстава солідарного стягнення коштів з відповідачів, представник позивача повідомити суду не змогла. Відповідно до ст. 541 ЦК України - солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Статтею 1190 ЦК України передбачено, що особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Суд, враховуючи положення ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», те що будь-яких судових рішень щодо визнання дій приватного виконавця в частині відкриття виконавчого провадження або стягнення з позивача сум витрат по виконавчому провадженню та основної винагороди приватного виконавця позивачем суду не надано, приходить до висновку, що вимога позивача про солідарне стягнення з відповідачів коштів стягнутих приватним виконавцем в рамках примусового виконання виконавчого провадження, як витрати виконавчого провадження та основної винагороди приватного виконавця, не ґрунтуються на нормах матеріального та процесуального права і тому задоволенню не підлягають. При цьому окремо суд зауважує, що під час розгляду вказаної вимоги позивача будь-яких підстав для солідарного обов`язку відповідачів також не встановлено. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог за позовом до ТОВ «ФК «АЛАНД» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, стягнення безпідставно набутих коштів, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, який він сплатив при поданні позову до суду та заяви про забезпечення позову (а. с. 10, 14, 47, 48). При цьому оскільки представник позивача до початку судових дебатів зробила заяву про те, що позивачем після ухвалення рішення по справі будуть подані докази, що підтверджують розмір понесених ним судових витрат щодо надання позивачу професійної правничої допомоги, тому суд вважає, що слід призначити судове засідання по вирішенню питання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу, і встановити позивачу строк на подання таких доказів. Що стосується вимоги до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О. С. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню і вимог до ТОВ «ФК «АЛАНД» та приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В. Л. про стягнення витрат та основної винагороди приватного виконавця, то оскільки в задоволені вказаних вимог судом відмовляється, тому судові витрати за вказаними позовами слід покласти на позивача. Стосовно заходів забезпечення позову, то враховуючи, що суд задовольняє позов позивача в частині визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, стягнення безпідставно набутих коштів, клопотань про скасування заходів забезпечення позову учасниками справи не подано, тому у відповідність до положень ч. 7 ст. 158 ЦПК України, заходи забезпечення позову застосовані ухвалою суду від 17 червня 2024 року продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання даним рішенням законної сили. На підставі викладеного, ст.ст. 16, 18, 1212 ЦК України, Закону України «Про нотаріат», Закону України «Про виконавче провадження»,

Outcome: approved