Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] 12441,30 страхового відшкодування за завдані збитки у порядку регресу, 1358,00 грн 3 % річних, передбачених ст. 625 ЦК України та 6024,35 грн інфляційних втрат, а також витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування позову вказав, що 30.07.2019 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно\-го ахова компанія» (далі - Позивач) та [PERSON] (далі - трасувальник) було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 079-133/000/190000017 (далі - Договір). Предметом даного Договору були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням зокрема транспортним засобом BMW, державний номерний знак [NUMBER] . У відповідності до умов вказаного договору страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь Страхувальника страхове відшкодування. 22.02.2020 року о 16 годині 30 хвилин в м. Києві по вул. Воздвиженська 51, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки ВАЗ, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] (далі - Відповідач), та автомобіля марки BMW, державний номерний знак [NUMBER] , який належить [PERSON] . Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди застрахованому транспортному засобу BMW, державний номерний знак [NUMBER] , було завдано механічних пошкоджень, відповідно до чого Страхувальник зазнав матеріального збитку. Відповідно до Постанови Подільського районного суду м. Києва від 15.05.2020 року, вказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія Відповідача, який парував транспортним засобом «ВАЗ», державний номерний знак « [NUMBER] ». Відповідно до рахунку №000000408 від 2.02.2020 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «BMW», державний номерний знак « [NUMBER] », запала: 12 441 (дванадцять тисяч чотириста сорок одна) грн. 30 коп. Виконуючи взяті на себе зобов`язання по Договору страхуванням, позивач виплатив страхувальнику страхове відшкодування в загальному розмірі 12 441 (дванадцять тисяч чотириста сорок одна) грн. 30 коп. Враховуючи вище наведене, загальний розмір фактично понесених витрат позивача склав 12 441 (дванадцять тисяч чотириста сорок одна) грн. 30 коп. На момент настання страхового випадку цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Посилаючись на приписи ст. 993, 1166, 1191 ЦК України, позивач просив стягнути із відповідача вказану суму виплаченого страхового відшкодування. Ухвалою від 12.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 23.01.2025 постановлено справу слухати заочно. Представник позивача просив суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Заперечень проти ухвалення заочного рішення не подав. Відповідач у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи (п.3 ч. 8 ст 128 ЦПК України), заяв про розгляд справи у його відсутності суду не надавав. Ураховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зважаючи на відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі даних та доказів, при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 223, 280 ЦПК України. Судом встановлено такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Відповідно до постанови Подільського районного суду м. Києва від 15.05.2020 по справі № 758/3647/20, відповічача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу. При розгляді справи про адміністративне правопорушення судом було встановлено, що \~22.02.2020 року о 16 год. 30 хв. за адресою: м. Київ, вул. Воздвиженська, 51 (найближча юридична адреса), [PERSON] , керуючи транспортним засобом ВАЗ 21093 д.н.з. [NUMBER] , здійснив зупинку, не вживши всіх заходів, щоб не допустити самовільного руху транспортного засобу, чим допустив його самовільний рух та пошкодив транспортний засіб BMW X5 д.н.з. [NUMBER] , що був припаркований попереду. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 15.12 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України. 30.07.2019 [PERSON] уклала із ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» договір добровільного страхування наземного транспортного засобу «КАСКО» № 079-133/000/190000017, відповідно до якого сторони передбачили виплату страхового відшкодування у випадку настання страхових ризиків, зокрема, і ДТП (п.9 договору). Франшиза за вказаним ризиком за домовленістю сторін складає 0% (п.14). Строк дії договору з 01.08.2019 по 31.07.2020. Забезпеченим транспортним засобом є автомобіль BMW X5, державний номерний знак [NUMBER] . Власником вказаного автомобіля згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є [PERSON] . Пунктом 17 договору передбачено що вартість матеріального збитку визначається актом автотоварознавчого дослідження або калькуляції ТОВ «Аудатекс Україна» (на вибір страховика) чи рахунку СТО, письмово погодженим уз страховиком. 24.02.2020 [PERSON] звернулася до позивача із заявою-повідомленням про страховий випадок, а 27.02.2020 із заявою про виплату страхового відшкодування, вказавши одержувача коштів ТОВ «ВОКС ЮНІОН». Пошкодження автомобіля BMW X5, державний номерний знак [NUMBER] , були зафіксовані в акті огляду колісного транспортного засобу від 24.02.2020. 27.02.2020 ТОВ «ВОКС ЮНІОН» було складено рахунок вартості робіт на загальну суму 12441,30 грн. Відповідно до страхового акту, складеного позивачем, вартість відновлювального ремонту баз урахування фізичного зносу деталей, з ПДВ складає 12441,30 грн. Відповідно до платіжного доручення № 10366 від 12.03.2020 вказані кошти були виплачені ТОВ «ВОКС ЮНІОН». За даними МТСБУ, відомості про статус поліса і страховика за транспортним засобом з державним номерним знаком [NUMBER] , у реєстрі відсутні. 04.09.2020 між ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та відповідачем було укладено договір про добровільне погашення боргу у порядку регресу № 20/0003. За умовами вказаного договору сторонами погоджено добровільне відшкодування збитків у сумі 12441,30 грн з ростроченням платежу, з 30.09.2020 по 28.02.2021. Відповідно до п.3.1 договору, у разі невиконання або неналежного виконання платником умов договору, страховик має право розірвати договір в односторонньому порядку. 12.01.2021 на адресу відповідача позивач надіслав листа із повідомленням про одностороннє розірвання вказаного договору та пропозицією добровільно повернути кошти. У зв`язку із тим, що відповідач виплачене страхове відшкодування позивач не повернув, позивач звернувся до суду із позовом про примусове стягнення цих коштів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Відповідно до\~ч.\~3\~ст.\~651\~ЦК України,\~у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. На переконання суду, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілої особи страхового відшкодування, є заснованими на суброгації, тобто переході до позивача права вимоги потерпілої у деліктному зобов`язанні. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування», який діяв на час виникнення спірних правовідносин, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Суд не застосовує при вирішенні даного спору умови договору про добровільне погашення боргу у порядку регресу № 20/0003, оскільки вказаний договір було розірвано позивачем в односторонньому порядку 12.01.2021. Однак, узгодження між страховиком та відповідальною за заподіяння збитків особою строку та порядку відшкодування шкоди з послідуючим розірванням таких домовленостей, не скасовує права страховика отримати таке відшкодування відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування». Судом не встановлено, що сторонами при укладенні договору добровільного страхування були передбачені будь-які обмеження у праві вимоги позивача до винуватця ДТП про відшкодування здійснених страхових виплат. Матеріалами справи не підтверджується, що цивільна відповідальність відповідача на момент вчинення ДТП була застрахована. Матеріали справи також не містять інших доказів, які б свідчили про те, що відповідач звільняється від відшкодування збитків, спричинених ДТП, як це, зокрема, передбачено ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Судом встановлено, що порядок обрахунку суми страхового відшкодування та її виплати [PERSON] повністю узгоджується із умовами договору страхування. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. З урахуванням наявності постанови Подільського районного суду м. Києва від 15.05.2020 по справі № 758/3647/20, відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та яка набрала чинності, у суду відсутні підстави вважати, що відповідач не є винним у скоєнні ДТП, в результаті якої було заподіяно матеріальну шкоду забезпеченому транспортному засобу, який належить [PERSON] . За таких обставин суд дійшов висновку, що після виплати страхового відшкодування згідно укладеного договору, до позивача, у межах такої виплати, перейшло право вимоги (суброгації) до відповідача, який є відповідальним за заподіяні збитки. Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Аналогічні висновки викладено Великою Палатою Верховного Суду в постановах від 10.04.2018 року у справі № 910/10156/17 та від 16.05.2018 року у справі № 686/21962/15-ц. Обов`язок страховика виплатити страхове відшкодування за наявності відповідних правових підстав для цього є грошовим зобов`язанням страховика. Тому в разі прострочення виконання даного зобов`язання до страховика може бути застосовано відповідальність за порушення грошового зобов`язання, визначену статтею 625 Цивільного кодексу України. Судом перевірено правильність нарахування позивачем 3% річних та інфляційних втрат та не встановлено порушення у здійсненні цих розрахунків. А тому позов слід задовольнити повністю. У силу приписів ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору у сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved