Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-15 00:00:00

У жовтні 2024 року представник позивача звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між сторонами 01 березня 2017 року Виконавчим комітетом Антонівської селищної ради Дніпровського району м. Херсона, актовий запис № 30. Сторони мають неповнолітню доньку. Позивач вказує, що спільне життя не склалося через відсутність порозуміння, різні погляди на життя, припинили вести спільне господарство та спільне проживання. Подальше спільне життя та збереження шлюбу є недоцільним та суперечить інтересам позивача. За таких обставин просить суд задовольнити вимоги, шлюб розірвати, залишити позивачу прізвище « [PERSON] », справу розглянути без участі позивача та його представника. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 24.10.2024 року відкрито провадження у справі\~в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, представником позивача подано заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та дату судових засідань повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Ухвала про заочний розгляд справи постановлена без виходу до нарадчої кімнати та занесена до журналу судового засідання. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01 березня 2017 року Виконавчим комітетом Антонівської селищної ради Дніпровського району м. Херсона, актовий запис № 30, що вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого повторно. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Шлюбні стосунки між подружжям припинені. Відповідно до положень\~\~та частини першої\~статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, згідно припису\~статті 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Згідно ч.1\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 3 Сімейного кодексу України\~визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. Відповідно до п. 10\~Постанови Пленуму Верхового Суду України від 21.12.2007 року № 11, проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз сім`ю шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу, тобто наявність вільної згоди, - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання. Як вбачається з позиції позивача у справі зазначеної вільної згоди позивача на перебуванні у шлюбі не має. Суд, проаналізувавши встановлені конкретні обставини у справі, оцінивши надані в силу вимог\~статті 80 ЦПК України\~докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання сторін продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін та збереження їх сім`ї неможливе і суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивач бажає залишити шлюбне прізвище « [PERSON] » про що вона зазначила у своїй заяві.

Outcome: approved