Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-15 00:00:00

Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» в особі представника Русової К.М. звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості з\~ [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.07.2021 між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та відповідачем було укладено кредитний договір №1095494443, згідно з яким відповідач отримала кредит у розмірі 124,110,00 грн., з строком користування 60 місяців, річні проценти 9,99% від суми боргу за договором, щомісячні проценти 2,99 % від суми кредиту. 20.09.2021 право вимоги за кредитним договором відступлені АТ «Таскомбанк» на підставі договору про відступлення права вимоги №200921 від 20.09.2021. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 21.11.2022 має заборгованість у розмірі 176 443,99 грн., яка складається з: заборгованості по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) 118064,94 грн., заборгованості по річним процентам (в т.ч. прострочена) 11992,93 грн., заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) 46386,12 грн. Відповідачу було направлено вимогу про дострокове повернення кредиту та погашення заборгованості за кредитним договором в стислі терміни, однак, станом на день звернення до суду заборгованість відповідачем не погашена. Просить стягнути з відповідача 176443,99 грн. заборгованості, а також понесені позивачем судові витрати. Ухвалою судді від 22.05.2023 після надходження до суду інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, а також роз`яснено відповідачу його право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Також суддею визначено строки для подання позивачем відповіді на відзив та подання відповідачем заперечень. Станом на день розгляду справи відповідач відзив або зустрічну позовну заяву не подав. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з приписами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Положеннями ст. ст. 80, 81 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 01.07.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] укладено кредитний договір №1095494443, згідно умов якого відповідачу було надано грошові кошти у сумі 124,110,00 грн. зі строком користування 60 місяців, річними процентами 9,99% від суми боргу за договором, щомісячні проценти складають 2,99 % від суми кредиту. Положеннями п. 1.4. договору визначено, що підписавши цей договір, позичальник доручає кредитодавцю виплатити за рахунок отриманого кредиту такі суми: 100000 грн. - переказ до запитання на користь [PERSON] , ID-картка [NUMBER] надання кредиту зг.КД №1095494443 від 01.07.2021; 2000,00 грн. оплата страхового платежу; 594 грн. оплата за пакет послуг «Кіно і ТБ:Оптимальна» на 6 місяців за рахунок кредиту КД №1095494443 від 01.07.2021, [PERSON] , 2851000860; 17658 грн. оплата страхового платежу за договором страхування №1095494443-С від 01.07.2021; 650 грн. оплата страхового платежу за договором страхування №1095494443-KMZ від 01.07.2021; 649,00 грн. оплата за електронний ключ доступу до додатку «SUPPORT.UA»; 659,00 грн. оплата за електронний ключ доступу до додатку «RADAR.Screen» пакет Стандарт; 1900,00 грн. оплата страхового платежу за договором страхування №1095494443-ЛО від 01.07.2021. Проведення кредитодавцем вказаних виплат підтверджується наданими позивачем платіжними дорученнями: №1256358525 від 01.07.2021, №1256358526 від 01.07.2021, №1256358524 від 01.07.2021; та витягами з реєстру оплачених страховок від 01.07.2021. Отже, позивачем підтверджено факт того, що на виконання умов кредитного договору №1095494443 від 01.07.2021 ТОВ «ФК «ЦФР» було перераховано [PERSON] кредитні кошти на вище вказану суму. 20.09.2021 відповідно до договору факторингу №200921 від 20.09.2021 та до Реєстру прав вимоги, право вимоги за кредитним договором №1095494443 від 01.07.2021 відступлені АТ «Таскомбанк». Згідно з розрахунком заборгованості по кредитному договору № 1095494443 від 01.07.2021, станом на 21.11.2022 року заборгованість складає 176443,99 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту (в тому числі прострочена) 118064.94 грн.; заборгованість по відсоткам 11992,93 грн.; заборгованість по щомісячним процентам (в тому числі прострочена 46386,12 грн. З виписки по особовому рахунку [PERSON] за період з 01.07.2021 по 21.11.2022 вбачається здійснення нарахування необхідних платежів за кредитним договором № 1095494443 від 01.07.2021. 21.10.2024 за вих.18396/70.2.2. АТ «Таскомбанк» надіслало відповідачу повідомлення-вимогу щодо дострокового повернення коштів за кредитним договором у зв`язку з тривалим невиконанням відповідачем своїх зобов`язань, яку останнім було залишено без належного реагування. Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 525 Цивільного кодексу України\~передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 527 Цивільного кодексу України\~передбачає, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор-прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до змісту ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Як зазначено в ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 611 ЦК України\~визначено, що у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею ст. 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.ст. 76, 78, 80 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, надані позивачем докази підтверджують обставини видачі кредиту відповідачу та наявність заборгованості по кредитному договору, розмір якої відображено у детальному розрахунку та не спростовано будь-яким контррозрахунком відповідача. Отже, з урахуванням встановлених обставин, що підтверджені належними та допустимими доказами в своїй сукупності, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 176443,99 гривень підлягають задоволенню, так як фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, що є порушенням грошового зобов`язання за укладеним кредитним договором. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 2684,00 грн.

Outcome: approved