Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до Корольовського районного суду м.Житомира із позовною заявою, відповідно до змісту якої просить: - скасувати акт від 27 березня 2022 року про примусове відчуження або вилучення майна, складений військовим командуванням в/ч [NUMBER] за погодженням з Житомирською обласною військовою адміністрацією в особі командира військової частини [NUMBER] , за яким автомобіль марки SKODA OCTAVIA, 2007 року випуску, д/н [NUMBER] , який належить [PERSON] , було примусово відчужено; - витребувати у Житомирської обласної військової адміністрації та у військової частини [NUMBER] автомобіль марки SKODA OCTAVIA, 2007 року випуску, д/н [NUMBER] , належний [PERSON] , в належному технічно - справному стані і ключі до замка запалення до вищевказаного автомобіля; - стягнути з відповідачів судові витрати. В обгрунтування позову зазначив, що є власником автомобілю марки «SKODA OCTAVIA», 2007 року випуску, д/н « [NUMBER] ». Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 31 березня 2022 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Постановою Житомирського апеляційного суду від 12 серпня 2022 року вказану постанову скасовано, провадження закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. Незважаючи на те, що судом не було прийнято рішення про визнання винним [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, 27 березня 2022 року військовим командуванням в/ч [NUMBER] , за погодженням з Житомирською обласною військовою адміністрацією, складено акт про примусове відчуження або вилучення майна, за яким автомобіль марки «SKODA OCTAVIA», 2007 року випуску, д/н [NUMBER] , який належить [PERSON] було примусово відчужено. Разом з тим, саме складення протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не є підставою для примусового відчуження або вилучення майна у власника такого майна у зв`язку з запровадженням та виконанням заходів правового режиму воєнного стану. Також, стаття 8 Закону № 4765-IV чітко визначає, що оцінка майна, яке підлягає примусовому відчуженню, проводиться у порядку, встановленому законодавством про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність. У разі неможливості залучити до оцінки майна суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання така оцінка проводиться суб`єктами оціночної діяльності - органами державної влади або органами місцевого самоврядування за погодженням із власником майна. У разі відмови або відсутності власника майна зазначені органи мають право проводити таку оцінку самостійно. Проте, висновок експерта не було надано позивачеві. Отже, акт про примусове відчуження або вилучення майна складено в порушення вимог Закону № 4765-IV та в порушення приписів встановлених Постановою КМУ «Деякі питання здійснення повної компенсації за майно, примусово відчужене в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» від 31.10.2012 № 998. Вказує, що до цього часу власником автомобілю марки «SKODA OCTAVIA», 2007 року випуску, д/н « [NUMBER] » є [PERSON] . Право власності не було переоформлено, а тому транспортний засіб безпідставно утримується відповідачем і має бути повернутий на підставі ст.387 ЦК України. Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира у даній справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження із проведенням підготовчого засідання та повідомленням сторін. 21.06.2024 на адресу суду від представника відповідача Житомирської обласної військової адміністрації надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування поданого відзиву представник відповідача зазначив, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 68/2022 "Про утворення військових адміністрацій" на виконання Закону України "Про правовий режим воєнного стану" для здійснення керівництва у сфері забезпечення оборони, громадської безпеки і порядку постановлено утворити, зокрема, Житомирську обласну військову адміністрацію. Відповідно до наказу командира військової частини [NUMBER] № 116 від 25.03.2022 «Про примусове відчуження (вилучення) майна в умовах правового режиму воєнного стану» здійснено примусове вилучення автомобіля позивача Шкода Октавія, номерний знак [NUMBER] , номер кузова № [NUMBER] , рік випуску 2007. На підставі зазначеного наказу складено акт про примусове відчуження або вилучення майна від 27.03.2022. Житомирська обласна (військова) державна адміністрація не видавала наказу, що став підставою для вилучення автомобіля позивача. Обласна військова адміністрація, що утворюється в умовах правового режиму воєнного стану, не належить до військового командування у розумінні статті 3 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" або військового формування згідно із Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", а тому не наділена повноваженнями та правами, передбаченими статтею 4 Закону України "Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану" ухвалювати рішення, видавати накази, безпосередньо вчиняти дії щодо примусового вилучення/ відчуження майна, що перебуває у приватній або комунальній власності, в умовах правового режиму воєнного стану, зокрема, і у місцевостях, де ведуться бойові дії. Отже, Житомирська обласна (військова) державна адміністрація не є належним відповідачем по справі, оскільки не наділена повноваженням вилучати/відчужувати будь-яке майно приватної або комунальної власності. Що ж до вимог позивача про визнання протиправним та скасування оскаржуваного акта, то такий є документом, який не спрямований на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, а лише засвідчує факт приймання-передачі майна, рішення про примусове вилучення/відчуження якого було прийнято згідно з наказом відповідача. 08.07.2024 на адресу суду від представника відповідача Військової частини [NUMBER] надійшов відзив на позовну заяву, в якому також просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Щодо правомірності відчуження приватної власності під час дії військового стану, то станом на 25.03.2022 транспортний засіб марки SKODA OCTAVIA, 2007 року випуску, д/н [NUMBER] , знаходився на майданчику зберігання поліції. Статтею 3 Закону «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» визначено, що примусове відчуження майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану може здійснюватися з попереднім повним відшкодуванням його вартості. У разі неможливості попереднього повного відшкодування за примусово відчужене майно таке майно примусово відчужується з наступним повним відшкодуванням його вартості. Таким чином, позивач дійшов хибних висновків трактуючи норми права про відсутність законних підстав володіння транспортним засобом марки SKODA OCTAVIA, 2007 року випуску, д/н [NUMBER] . Щодо законності процедури відчуження транспортного засобу, то відповідно до наказу командира військової частини [NUMBER] (з адміністративно-господарської діяльності) № 116 від 25.03.2022 встановлено провести примусове відчуження транспортного засобу SKODA OCTAVIA, 2007 року випуску, д/н [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] . Надалі 27.03.2022 військовою частиною [NUMBER] було складено акт про примусове відчуження або вилучення майна, що погоджений начальником Житомирської обласної військової адміністрації в особі Голови Житомирської обласної військової адміністрації Віталія Бунечко, згідно якого військова частина [NUMBER] , на виконання вищезазначеного наказу № 116, здійснила примусове відчуження транспортного засобу. З дати підписання вищезазначеного акту про примусове відчуження або вилучення майна на указаний автомобіль виникло право державної власності. Під час\~складання акту\~примусового відчуження\~або вилучення\~майна,\~військова частина\~ [NUMBER] \~керувалася положеннями\~постанови Кабінету\~Міністрів України№ 998 від 31.10.2012 «Деякі питання здійснення повної компенсації за майно, примусово відчужене в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану», та не порушувала затверджену форму бланку. Таким чином, військовою частиною [NUMBER] дотримано всіх положень нормативно- правових актів, що визначають процедуру примусового відчуження майна. Ухвалою суду від 30.10.2024, постановленою без виходу суду до нарадчої кімнати, у вказаній вище справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні 29.01.2025 представник позивача - адвокат Зозулянський Д.О. підтримав позов з підстав, викладених у ньому, просив позовні вимоги задовольнити. Додатково пояснив, що наказ № 116 від 25.03.2022 не стосується конкретно позивача та його автомобіля, а тому не оскаржується позивачем. Представники відповідачів просили відмовити у задоволенні позову з мотивів, зазначених у відзивах на позовну заяву. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] [PERSON] є власником автомобіля марки SKODA OCTAVIA, 2007 року випуску, д/н [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] . Наказом начальника Житомирської обласної військової адміністрації Віталія Бунечка № 21 від 06.03.2022 «Про забезпечення виконання заходів правового режиму воєнного стану» визначено: здійснювати примусове відчуження або вилучення майна (транспортних засобів) відповідно до наказів, зокрема, командирів військових з`єднань, частин ЗСУ, за погодженням начальника обласної військової адміністрації; накази про примусове відчуження або вилучення майна (транспортних засобів) видавати окремо військовим командуванням та військовою адміністрацією, або спільними наказами військового командування із військовою адміністрацією. \~\~\~Відповідно до п.3 наказу № 116 від 25.03.2022 командира військової частини [NUMBER] «Про примусове відчуження майна», наказано провести примусове відчуження, зокрема, легкового автомобіля марки SKODA OCTAVIA, 2007 року випуску, д/н [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , який перебуває на майданчику зберігання Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції. Пунктом 4 вказаного наказу доручено заступнику командира військової частини [NUMBER] [PERSON] в Управлінні патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції доставити транспортний засіб до частини. 27.03.2022 військовим командуванням в/ч [NUMBER] в особі командира військової частини [NUMBER] [PERSON] , за погодженням з Житомирською обласною військовою адміністрацією, складено акт про примусове відчуження або вилучення майна, за змістом якого згідно наказу командира\~військової частини\~ [NUMBER] \~№ 116\~від 25.03.2022,\~наказів Житомирської\~обласної військової\~адміністрації №\~21\~від 06.03.2022\~та №\~39\~від 14.03.2022,\~у зв`язку\~з введенням\~воєнного стану\~в Україні\~та у\~відповідності до\~Закону України«Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» здійснено примусове відчуження майна, власником якого є [PERSON] , з майданчика зберігання Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції: автомобіля SKODA OCTAVIA, 2007 року випуску, д/н [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] . Оцінку майна проведено судовим експертом Житомирського НДЕКЦ МВС України Михайлом Арефіним та складено висновок експертного дослідження № ЕД-19/106-22/2173-АВ від 24.03.2022. Вартість автомобіля за результатами оцінки становить 169\~680 грн. Акт про примусове відчуження або вилучення майна підписано командиром військової частини [NUMBER] [PERSON] , начальником БТС Пеньківським Р.А., головою Житомирської ОВА Бунечком В.І. Постановою \~Корольовського районного суду м. Житомира від 31.03.2022 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (передав керування автомобілем «Skoda Octavia», державний номерний знак [NUMBER] , водію [PERSON] , який перебував в стані алкогольного сп`яніння). Постановою Житомирського апеляційного суду від 12.08.2022 постанову\~Корольовського районного суду м.Житомира від 31 березня 2022\~року щодо\~ [PERSON] за ч.1 ст.130 КУпАП\~скасовано,\~провадження закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. Листом Департаменту з питань цивільного захисту населення та оборонної роботи від 07.09.2022 № 91/1-10 [PERSON] повідомлено про те, що розгляд питання про повернення примусово відчуженого майна або компенсації за примусово відчужене майно може мати місце виключно після скасування правового режиму воєнного стану. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.\~ Указами Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 65/2022 «Про загальну мобілізацію» у зв`язку з агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан та оголошено про проведення загальної мобілізації. 03 березня 2022 року зазначений указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 65/2022 затверджено Верховною Радою України, а саме Законом України від 03 березня 2022 року № 2105-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію». Воєнний стан та загальна мобілізація тривають дотепер. Статтею 17 Закону України «Про оборону України» передбачено, що в умовах воєнного стану відповідно до закону допускається примусове вилучення приватного майна та відчуження об`єктів права приватної власності громадян з наступним повним відшкодуванням їх вартості у порядку та терміни, встановлені Кабінетом Міністрів України. Аналогічна норма міститься у частині другій статті 353 ЦК України. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»\~(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)\~в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану, зокрема примусово відчужувати майно, що перебуває у приватній або комунальній власності, вилучати майно державних підприємств, державних господарських об`єднань для потреб держави в умовах правового режиму воєнного стану в установленому законом порядку та видавати про це відповідні документи встановленого зразка. Закон України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» визначає механізм передачі, примусового відчуження або вилучення майна у юридичних та фізичних осіб для потреб держави в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану. Примусове відчуження майна позбавлення власника права власності на індивідуально визначене майно, що перебуває у приватній або комунальній власності та яке переходить у власність держави для використання в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану за умови попереднього або наступного повного відшкодування його вартості (пункт 1 частини першої статті 1 Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану»). Примусове відчуження майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану може здійснюватися з попереднім повним відшкодуванням його вартості. У разі неможливості попереднього повного відшкодування за примусово відчужене майно таке майно примусово відчужується з наступним повним відшкодуванням його вартості (частини перша та друга статті 3 вказаного Закону). Частинами першою-другою статті 10 «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» визначено, що компенсація за примусово відчужене майно в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану з попереднім повним відшкодуванням його вартості здійснюється військовим командуванням чи органом, що прийняв рішення про таке відчуження, за рахунок коштів державного бюджету до підписання акта. Компенсація за примусово відчужене майно в умовах правового режиму воєнного стану з наступним повним відшкодуванням його вартості здійснюється протягом п`яти наступних бюджетних періодів, правового режиму надзвичайного стану протягом одного наступного бюджетного періоду після скасування правового режиму воєнного чи надзвичайного стану за рахунок коштів державного бюджету. Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлено, що громадяни зобов`язані надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, ЗСУ, іншим військовим формуванням, оперативно-рятувальній службі цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом. Відповідно до частини третьої статті 321 ЦК України примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. Як у доктрині приватного права, так і в судовій практиці усталеним є підхід, що: - під реквізицією варто розуміти примусове оплатне відчуження майна державою у власника при існуванні надзвичайних обставин на підставі та в порядку, встановленому законом, за умови попереднього і повного відшкодування його вартості або без такого. Метою реквізиції є усунення або запобігання тим наслідкам, що виникли або можуть виникнути, наступити через стихійне лихо, аварію, епідемію, епізоотію, воєнний або надзвичайний стан та за інших надзвичайних обставин; -реквізиція застосовується за надзвичайних обставин, які вимагають негайних дій, вона провадиться в позасудовому (адміністративному) порядку за рішенням органів державної влади. Адміністративний порядок реквізиції майна у власника обумовлений необхідністю швидкої реакції від органів державної влади на надзвичайні обставини. Норми, що регулюють реквізицію, спрямовані на вирішення колізії публічного інтересу та цивільного права (зокрема, права власності, інших цивільних прав), розв`язання якої відбувається на користь публічного інтересу; -залежно від підстав проведення реквізиції, існує два її види: реквізиція за надзвичайних обставин (частина перша статті 353 ЦК України); реквізиція в умовах воєнного або надзвичайного стану (частина друга статті 353 ЦК України). Відмінність між реквізицією (частина перша статті 353 ЦК України) та реквізицією в умовах надзвичайного чи воєнного стану (частина друга статті 353 ЦК України) полягає у моменті відшкодування вартості майна. У першому випадку його має бути проведено до примусового відчуження майна, а в другому обов`язок держави відшкодувати вартість майна настає після його примусового відчуження; -право вимагати повернення майна обумовлюється наявністю в особи статусу «колишнього» власника. За допомогою такої конструкції законодавець створює передумови для охорони інтересів приватних осіб. Повернення майна можливе за умови: припинення надзвичайних обставин, тобто стихійного лиха, аварії, епідемії, епізоотії, воєнного або надзвичайного стану та ін.; збереження майна; заявлення власником позовної вимоги про його повернення до органу, що проводив його реквізицію або якому передано відповідне майно; встановлення можливості повернення (див., зокрема: постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 8 серпня 2018 року в справі № 284/276/16-ц (провадження № 61-11070св18) і від 13 вересня 2023 року у справі № 707/1298/22 (провадження № 61-4120св23)). Стаття 4 Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачає, що примусове відчуження або вилучення майна у зв`язку із запровадженням та виконанням заходів правового режиму воєнного стану здійснюється за рішенням військового командування, погодженим відповідно з Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласною, районною, Київською чи Севастопольською міською державною адміністрацією або виконавчим органом відповідної місцевої ради. Згідно з частиною другою статті 1\~Закону\~України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану»\~термін «військове командування» вживається у значенні, наведеному в Законі України «Про правовий режим воєнного стану» або Законі України «Про правовий режим надзвичайного стану», залежно від правового режиму, в умовах якого передається, відчужується або вилучається майно. Відповідно до частини першої статті 3 Закону України\~«Про правовий режим воєнного стану»\~військовим командуванням, якому згідно з цим Законом надається право разом з органами виконавчої влади, військовими адміністраціями, Радою міністрів Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування\~запроваджувати та здійснювати заходи правового режиму воєнного стану, є: Головнокомандувач Збройних Сил України, Командувач об`єднаних сил Збройних Сил України, командувачі видів та окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, командувачі (начальники) органів військового управління, командири з`єднань, військових частин Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань. Аналогічне визначення військового командування міститься у статті 1 Закону України «Про оборону України». Відповідно до статті 7 Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, про примусове відчуження або вилучення майна складається акт. Бланк акта про примусове відчуження або вилучення майна (далі акт) виготовляється за єдиним зразком, затвердженим Кабінетом Міністрів України. В акті зазначаються: 1)\~назва військового командування та органу, що погодив рішення про примусове відчуження або вилучення майна, або військового командування чи органу, що прийняв таке рішення; 2)\~ відомості про власника (власників) майна:\~для юридичних осіб повне найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код;\~для фізичних осіб прізвище, ім`я, по батькові, постійне місце проживання та ідентифікаційний номер у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів, крім осіб, які з релігійних або інших переконань відмовилися від ідентифікаційного номера, про що мають відповідну відмітку у паспорті; 3)відомості про документ, що встановлює право власності на майно (у разі наявності); 4)\~ опис майна, достатній для його ідентифікації. Для нерухомого майна відомості про місцезнаходження (адреса), для рухомого майна (наземні, водні та повітряні транспортні засоби) відомості про реєстраційний номер транспортного засобу, марку, модель, номер шасі, рік випуску та інші реєстраційні дані; 5)\~ сума виплачених коштів (у разі попереднього повного відшкодування вартості майна). Акт підписується власником майна або його законним представником і уповноваженими особами військового командування та органу, що погодив рішення про примусове відчуження майна, або військового командування чи органу, що прийняв таке рішення, і скріплюється печатками військового командування та/або зазначених органів. Право державної власності на майно виникає з дати підписання акта. У разі примусового відчуження майна до акта додається документ, що містить висновок про вартість майна на дату його оцінки, яка проводилася у зв`язку з прийняттям рішення про його примусове відчуження. У разі відсутності особи, у якої відчужується або вилучається майно, або її законного представника під час складання акта про примусове відчуження або вилучення майна такий акт складається без її участі. У матеріалах справи міститься наказ командира військової частини [NUMBER] № 116 від 25.03.2022 «Про примусове відчуження майна», а також акт про примусове відчуження або вилучення майна від 27.03.2022 командира в/ч [NUMBER] , погоджений з головою Житомирською обласної військової адміністрації, згідно яких на користь військової частини примусово відчужено автомобіль SKODA OCTAVIA, 2007 року випуску, д/н [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , який належить [PERSON] . Отже, транспортний засіб позивача відчужили правомірно та на підставі визначених Законом України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» документів. В акті про примусове відчуження спірного транспортного засобу зазначено назву військового командування та органу, що погодив рішення про примусове відчуження, відомості про власника автомобіля, опис майна, достатній для його ідентифікації, вартість оцінки майна. З огляду на зазначене, твердження позивача про те, що акт був складений з порушенням законодавства, оскільки на час його складання не було прийнято рішення суду з приводу винуватості [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не обгрунтоване. Що стосується не надання позивачеві висновку експерта, то наведене не свідчить про неправомірність складеного акту. Суд зазначає, що позивач не позбавлений права звернутись до командування військової частини [NUMBER] чи іншої уповноваженої особи із вимогою про надання такого висновку з метою ознайомлення з ним, як і не позбавлений права оскаржити таку оцінку автомобіля. Отже, оскільки транспортний засіб у позивача вилучили правомірно, тобто в порядку, визначеному чинним законодавством, відсутні підстави для задоволення вимоги про витребування транспортного засобу\~із чужого\~незаконного володіння та скасування акту про примусове відчуження або вилучення майна від 27.03.2022. Крім того, акт від 27.03.2022 не є правовстановлюючим документом, а лише засвідчує факт приймання-передачі майна, щодо якого прийняте рішення про його реквізицію. Підписання цього акта є етапом її документального оформлення. Звернення до суду із вимогою про скасування акту є неефективним способом захисту порушених прав позивача. Такий висновок суду узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 11 грудня 2024 року у справі № 712/4175/23 (провадження № 61-1138св24). Враховуючи викладене у сукупності, у задоволенні позову [PERSON] слід відмовити. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог, понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed