Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-20 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. 10.07.2024 року позивачі звернулися до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області з позовною заявою до [PERSON] , Тисменицької міської ради Івано-Франківської області про визнання права власності на будинковолодіння в порядку спадкування за законом. Свої позовні вимоги позивачі мотивували тим, що вони є спадкоємцями після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, в тому числі на будинковолодіння, що складається з житлового будинку та господарських будівель і споруд по [ADDRESS] . Позивачі зазначають, що постійно проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а отже є такими, що спадщину прийняли. Інший спадкоємець за законом син померлого [PERSON] спадщину після смерті батька не прийняв та спадкове майно не претендує. Позивачі зверталися до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом, однак, державний нотаріус відмовила їм у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно у зв`язку з тим, що відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спірне будинковолодіння. Тому звертаються до суду для вирішення питання про визнання за позивачами права власності по 1/3 частки спірне майно в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . ІІ.Стислий виклад позиції учасників справи. Представник позивачів [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, в поданій суду заяві просила розгляд справи проводити без її участі. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Устінський А.В., у судове засідання не з`явилися, до суду представник надав заяву про розгляд справи без їх участі. Представник відповідача Тисменицької міської ради Івано-Франківської області у судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, до суду подав заяву, у якій просив розгляд справи здійснювати без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує за умови доведеності позивачем належними та допустимими доказами своїх доводів. ІІІ.\~ Відомості про рух справи. Процесуальні дії у справі. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.11.2024 року цивільна справа за вищезазначеним позовом розподілена судді Гриньків Д.В. Ухвалою судді від 27.11.2024 року постановлено прийняти до провадження цивільну справу за вказаним позовом. Ухвалою суду від 09.12.2024 року постановлено відмовити у затвердженні мирової угоди між сторонами. Ухвалою суду від 09.12.2024 року постановлено залучити до участі у справі в якості співвідповідача Тисменицьку міську раду Івано-Франківської області. Ухвалою суду від 09.01.2025 року підготовче провадження постановлено закрити та призначити справу до судового розгляду. ІV. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що відповідно до довідки за №109 від 25.06.2024 року, виданої Вільшаницьким старостинським округом за №1 Тисменицької міської ради, згідно даних погосподарської книги №5 за померлим [PERSON] рахується будинковолодіння за адресою [ADDRESS] (а.с.28). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 06.04.2007 року виконкомом Вільшаницької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, [PERSON] [INFO] помер (а.с.8). Згідно довідки №108 від 25.06.2024 року, виданої Вільшаницьким старостинським округом за №1 Тисменицької міської ради, надати інформацію про те, хто був зареєстрований та проживав у будинку по [ADDRESS] станом на 15.04.1991 року не можливо, оскільки по господарські книги та всі документи сільської ради було знищено пожежею в грудні 2002 року (а.с.27). Відповідно до довідки Тисменицької міської ради від 14.05.2024 року №87, [PERSON] , який помер [INFO] був постійним жителем села Вільшаниця Тисменицького району Івано-Франківської області та до дня смерті проживав і був зареєстрований за адресою [ADDRESS] . На день смерті були зареєстровані та проживали: дружина [PERSON] , 1969 року народження, син - [PERSON] 1995 року народження, дочка [PERSON] , 1997 року народження. Заповіт від імені померлого [PERSON] в виконкомі Вільшаницької сільської ради не посвідчувався. (а.с.29). Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Вільшаницькою сільською радою 27.10.1986 року, [PERSON] 27.10.1986 року зареєстрував шлюб з [PERSON] . Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінилося на « [PERSON] » (а.с.22). У відповідності до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно Вільшаницькою сільською радою Тисменицького району 11.02.1998 року, батьками [PERSON] , який народився [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.23). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 19.02.1997 року Вільшаницькою сільською радою Тисменицького району батьками [PERSON] , яка народилась [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.25). Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , яке видане виконкомом Вільшаницької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, встановлено, що [PERSON] 26.06.2016 уклав шлюб із [PERSON] , прізвище дружини після укладення шлюбу « [PERSON] » (а.с.26). Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 17.09.1987 року Вільшаницькою сільською радою Тисменицького району вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.24). Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №77523104 від 02.07.2024 року спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , не заводилася (а.с.71). Постановою державного нотаріуса Колтун С.В. від 02.07.2024 року позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно після смерті чоловіка [PERSON] у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів (а.с.30). V.\~Мотиви з яких виходить суд та норми права. Спірні правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України. Згідно з ч. 1 ст.\~81\~ЦПК\~України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Статтею 41\~Конституції\~України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. В статті 55\~Конституції\~України закріплено, що права і свободи людини та громадянина захищаються судом. Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст.16 ЦК України може бути, зокрема, визнання права. Виходячи з положень ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до\~ст.\~392\~ЦК\~України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до вимог\~ст. 1220 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи і часом її відкриття є день її смерті. Згідно з положеннями ч. 3 ст.\~1268\~ЦК\~України в редакції, чинній на момент прийняття спадщини, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності до вимог ст.\~1218\~ЦК\~України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1272 \~ЦК України, якщо спадкоємець протягом шести місяців, який починається з часу відкриття спадщини не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. У відповідності до вимог ч. 2 ст.\~1297\~ЦК\~України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Положеннями ч. 1 ст.1296 ЦК України\~визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з п.23\~Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування»\~у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з положеннями ч.1 ст.182\~ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. У відповідності до положень п. 4.15. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. VІ. Висновки суду. Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене. Отже,\~оскільки позивачі\~прийняли спадщину\~після померлого\~ [INFO] [PERSON] \~так як\~постійно проживали\~разом із\~ним на\~час смерті,\~а інший\~спадкоємець -\~син померлого,\~ [PERSON] спадщину\~не прийняв,\~інших спадкоємців\~за законом\~або заповітом\~на спадкове\~майно немає,\~то позивачам належить право власності по 1/3 частки на будинковолодіння - в порядку спадкування за законом після померлого [PERSON] .

Outcome: approved