Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

12 грудня 2024 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, а також стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей. Заявою від 06.01.2025 позивачка через свого представника відмовилася від позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування своїх вимог позивачка вказала, що вона перебуває з відповідачем в шлюбі, який зареєстровано 05 лютого 2021 року Миргородським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), актовий запис № 17. Сторони мають трьох неповнолітніх дітей - доньку [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Сімейні відносини припинені. Сім`я остаточно розпалася і відновлена бути не може. Збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, у зв`язку з чим просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Ухвалою судді від 20 грудня 2024 року відкрито провадження по справі та постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивачка та її представник, адвокат Нагайник М. Г. в судове засідання не з`явилися. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі та участі позивачки. Позовні вимоги підтримують (а.с. 42). Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає та проти розірвання шлюбу не заперечує (а.с. 43). В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 05 лютого 2021 року Миргородським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), актовий запис № 17 (а.с. 5). Сторони мають трьох неповнолітніх дітей доньку [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 12-14). Спільне життя з відповідачем не склалося. Сімейні відносини припинені. Наміру поновити шлюбні відносини у сторін не має. Згідно частини 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до положень статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з положенням ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин суд вважає, що подальше подружнє життя у сторін неможливо і їх шлюб слід розірвати. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач [PERSON] не заявила, що вона бажає, відновити своє дошлюбне прізвище, тому суд вважає за необхідне залишити позивачу прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір в сумі 1211 гривень 20 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved