Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ? Служба у справах дітей виконавчого комітету Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, про визначення місця проживання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , разом з ним, за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25 грудня 2012 року між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] було укладено шлюб. [INFO] у позивача та відповідача народився син - [PERSON] . 22 лютого 2019 року рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області у справі № 536/179/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] , про розірвання шлюбу, шлюб, що був укладений між позивачем та відповідачем, що зареєстрований 25 грудня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Решетилівського районного управління юстиції Полтавської області, за актовим записом № 133 - розірвано. З цього часу і фактично до серпня 2023 року [PERSON] проживав разом з матір`ю. При цьому, протягом цього часу, позивач постійно надавав матеріальну та іншу необхідну допомогу синові, шляхом перерахування коштів на картковий рахунок відповідачки, а також на рахунок її сестри. Крім того, здійснював всі передбачені законом та моральним обов`язком дії щодо виховання та утримання сина. [PERSON] мав та має гарні відносини з сином, піклується про його розвиток та виховання, надає йому всіляку всебічну підтримку та любов. Як батько, створює всі сприятливі умови для його повноцінного розвитку та виховання. У зв`язку з тим, що відповідачка [PERSON] має другу маленьку дитину, яку вона виховує самостійно, та їй вкрай складно виховувати їхнього спільного сина, між сторонами було вирішено, що [PERSON] буде проживати з батьком у м. Полтава. Таким чином, з серпня 2023 року, [PERSON] , проживає разом з батьком - відповідачем, за адресою: [ADDRESS] . З 01 вересня 2023 року [PERSON] навчається в комунальному закладі «Розсошенська гімназія Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області». Зазначені факти встановлені у справі № 536/1496/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] , про стягнення аліментів, відповідно до якого, у задоволенні позову [PERSON] було відмовлено, так як дитина проживає разом з батьком. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 20 травня 2024 року відкрито провадження у справі № 536/1295/24 за правилами загального позовного провадження та призначено дату підготовчого судового засідання. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 25 червня 2024 року у справі № 536/1295/24 зобов`язано Службу у справах дітей виконавчого комітету Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області надати до суду письмовий висновок відповідно до вимог статті 19 Сімейного кодексу України щодо доцільності визначення місця проживання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] разом з батьком - [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . 02 вересня 2024 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області надійшла заява від начальника служби у справах дітей Щербанівської сільської ради Ковтонюк Ю.Ю. про долучення до матеріалів справи витягу із рішення виконавчого комітету Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області № 93 від 23 серпня 2024 року «Про затвердження висновку щодо визначення місця проживання малолітнього [PERSON] » та висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Щербанівської сільської ради про доцільність визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 25 листопада 2024 року закрито підготовче провадження у справі № 536/1295/24 та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю і просить їх задовольнити, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час, дату і місце розгляду справи повідомлялася належним чином ? засобами рекомендованого повідомлення поштового зв`язку. Проте відповідач не повідомила причини неявки, до суду не зверталася із заявою про відкладення розгляду справи. Представник служби у справах дітей виконавчого комітету Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без їх участі. В установлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надала, тому відповідно до частини 8 статті 178 Цивільного процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Частиною 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ураховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів у справі. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Решетилівського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 21. Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 22 лютого 2019 року у справі № 536/1791/18 розірвано шлюб, зареєстрований 25 грудня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Решетилівського районного управління юстиції Полтавської області між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 133. Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 09 січня 2024 року у справі № 536/1496/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] , про стягнення аліментів, у задоволені позову [PERSON] було відмовлено, у зв`язку із тим, що дитина проживає разом із батьком із серпня 2023 року. Відповідно до довідки Комунальний заклад «Розсошенська гімназія Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області» від 17 квітня 2024 року № 08-08/396 [PERSON] , [INFO] , зарахований до навчального закладу 30.08.2023 року, наказ про зарахування № 177-у, навчається у 5-В класі. За час навчання мати на батьківські збори не з`являлася, навчанням та шкільним життям сина не цікавилася. [PERSON] проживає разом із батьком за адресою: [ADDRESS] . Згідно посвідчення серії [NUMBER] [PERSON] є учасником бойових дій. Згідно посвідчення офіцера серії [NUMBER] [PERSON] перебуває на військовій службі в Збройних Силах України. Відповідно до копії акта про встановлення факту проживання від 28 серпня 2023 року [PERSON] , проживає разом з батьком - [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Частиною третьою статті 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до частин 2, 8, 9 статті 7 Сімейного кодексу України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно із статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі ? Конвенція про права дитини), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі у міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосується дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. Аналіз зазначених вище норм права дає підстави для висновку, що рівність прав батьків випливає з прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток і належне виховання, у першу чергу повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду в постановах від 02 вересня 2020 року у справі №439/104/19, від 04 квітня 2018 року у справі №756/2109/16. Відповідно до частини 3 статті 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Положеннями частини 2 статті 160 Сімейного кодексу України визначено, що місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до частини першої, другої статті 161 Сімейного кодексу України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Згідно із положеннями частини 4, 5 статті 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів, зокрема, щодо місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Щербанівської сільської ради, затвердженим рішенням виконавчого комітету Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області № 93 від 23 серпня 2024 року, установлено, що 12.07.2024 року службою у справах дітей виконавчого комітету Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області та Центром надання соціальних послуг Щербанівської сільської ради проведено обстеження умов проживання батька за адресою: [ADDRESS] . Умови проживання задовільні, санітарно-гігієнічний стан приміщення в нормі. В квартирі передбачене місце для сну, навчання та дозвілля, одяг та взуття відповідно до сезону. Під час бесіди з неповнолітнім [PERSON] , встановлено, що дитина бажає проживати разом із батьком. [PERSON] , повідомив, що з серпня 2023 року син [PERSON] проживає разом із ним в с. Розсошенці. З матір`ю, [PERSON] , син спілкується, батько не чине перешкоди у спілкуванні з дитиною. Орган опіки та піклування виконавчого комітету Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області вважає за доцільне, в інтересах малолітньої дитини, визначити місце проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , із батьком [PERSON] , [INFO] . У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі "М. С. проти України", заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76). У параграфі 54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява №31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. За викладених підстав, під час розгляду справи судом установлено, що батько та мати малолітньої дитини [PERSON] проживають окремо. Позивач [PERSON] офіційно працює, має дохід та постійне місце проживання, яке відповідає вимогам до житла дитини, здатен забезпечити рівень життя дитині, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку в безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним. На момент розгляду справи дитина не досягла 14 річного віку, стан її здоров`я задовільний та навчається у Комунальному закладі «Розсошенська гімназія Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області». При цьому, суд ураховує думку малолітнього [PERSON] , викладену у висновку органу опіки та піклування, про те, що він бажає проживати разом із батьком. Таким чином, ураховуючи висновок органу опіки та піклування, вік дитини, задовільний стан її здоров`я, наявність належних матеріально-побутових умов для проживання дитини у батька, який має можливість утримувати малолітнього сина та забезпечувати його матеріальні і духовні потреби, думку малолітнього [PERSON] , з метою забезпечення інтересів дитини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] щодо визначення місця проживання дитини з ним, що, на думку суду, якнайкраще забезпечить інтереси дитини.

Outcome: approved