Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-23 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач за первісним позовом) звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі- відповідач за первісним позовом), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації (далі- третя особа за первісним позовом) про визначення місця проживання дитини з матір`ю, в якій вказує, що між ним та відповідачем 12 липня 2006 року було укладено шлюб. Від даного шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем за первісним позовом не склалось, в зв`язку з чим 21 лютого 2020 року рішенням Деснянського районного суду м. Києва шлюб між ними розірвано. До розірвання шлюбу сторони сім`єю проживали в належній позивачу за первісним позовом на праві власності квартирі за адресою: [ADDRESS] . Після розірвання шлюбу відповідач за первісним позовом стала проживати окремо, в орендованій квартирі, але адреси позивачу за первісним позовом не відомо. Сторони домовились, що менша дитина - син [PERSON] буде проживати з матір`ю, а старша дочка [PERSON] з батьком. Позивач за первісним позовом бажав приймати участь у вихованні своїх дітей та у їх забезпеченні, що й продовжував робити. Сина позивач за первісним позовом почав забирати з садочка до себе з ночівлею. Так син почав приблизно з осені 2021 року часто залишатись у батька. Позивач за первісним позовом забирав і відводив його в садочок та забезпечував. З цього часу син у матері був дуже рідко, частіше залишався у батька і так тривало до березня 2022 року. З початком повномасштабного вторгнення РФ відповідач за первісним позовом теж почала жити в квартирі відповідача за первісним позовом. Так вони проживали втрьох: позивач за первісним позовом, відповідач за первісним позовом та їх син. Донька в цей час проживала у бабусі в селі Попільня. Разом вони проживали приблизно один місяць. Потім відповідач за первісним позовом почала проживати окремо, інколи брала до себе сина, але це було дуже рідко та з часом зовсім перестала брати сина. Дитина проживає з батьком, який його забезпечує. Коли позивач за первісним позовом на роботі то йому з дитиною допомагає бабуся. Позивач за первісним позовом намагається спілкуватись з донькою, проте мати чинить цьому перепони. Він дає доньці кошти на її власні потреби, інколи купує їй речі. Крім того йому стало відомо, що відповідач за первісним позовом отримала судове рішення про стягнення з нього аліментів на двох дітей, в той час як син проживає з ним та він також допомагає фінансово дочці. Станом на сьогодні позивач за первісним позовом проживає в своїй квартирі разом з сином. Він повністю доглядає дитину, виховує його, забезпечує усім необхідним, піклується про його здоров`я та розвиток. Позивач за первісним позовом має постійне місце роботи, постійний дохід, має постійне місце проживання, спиртними напоями не зловживає. На підставі вищевикладеного, позивач за первісним позовом просить визначити місце проживання сина [PERSON] , [INFO] , з ним. 23 липня 2024 року [PERSON] (далі - позивач за зустрічним позовом) звернулась до суду з зустрічним позовом до [PERSON] (далі- відповідач за зустрічним позовом), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації (далі- третя особа за зустрічним позовом) про визначення місця проживання дитини з матір`ю, в якому з врахуванням уточнених позовних вимог /т. 1 а.с. 117-119/ вказує, що вона з відповідачем за зустрічним позовом мають сина [PERSON] , [INFO] , однак будь-якого спору щодо визначення його місця проживання між ними не було. На час народження сина сторони проживали спільно в квартирі відповідача за зустрічним позовом, і тому місце проживання сина було задеклароване саме в даному житлі. Однак, на час народження сина їх відносини були вже нестійкі і в 2019 році вона подала позов до суду про розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу сторони не підтримували відносин, син проживав з нею. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 07.08.2020 року вирішено стягувати з відповідача за зустрічним позовом на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача за зустрічним позовом. Після розірвання шлюбу відповідач за зустрічним позовом фактично не цікавився життям дітей, зокрема, і сина [PERSON] , не надавав матеріальної допомоги, не сплачував аліментів, не брав участі у вихованні та розвитку дитини. Після початку активної збройної агресії Росії проти України 22.02.2022 року відповідач виявив бажання спілкуватись із сином, однак [PERSON] продовжував проживати з позивачем за зустрічним позовом. За їх домовленістю син [PERSON] періодично спілкувався з батьком, їздив до нього гостювати, але при цьому відповідач за зустрічним позовом почав вимагати від неї забрати виконавчий лист з примусового виконання про стягнення з нього аліментів на утримання сина. Коли позивач за зустрічним позовом відмовила йому в цьому, він почав погрожувати відібрати у неї сина [PERSON] . За весь період навчання сина, як в дошкільному так і в шкільному навчальному закладі, вихованням сина займалась позивач за зустрічним позовом, сплачувала кошти за харчування, приймала активну участь в різноманітних заходах закладу. Позивач за зустрічним позовом зареєстрована в селі Попільня Житомирського району Житомирської області, проте фактично проживає в місті Києві, на даний час уклала договір найму житла. Вона має постійне місце роботи в ДНЗ № 300 Деснянського району міста Києва, де працює вихователем з 15.03.2023 року по даний час, отримує постійний дохід. Так як, періодичний графік її роботи не співпадає з графіком закінчення навчання сина [PERSON] , вона відгукнулась на пропозицію матері відповідача за зустрічним позовом - [PERSON] , щоб вона забирала дитину зі школи, а в подальшому після роботи вона забирала сина з їхньої квартири до себе. За весь час стягнення аліментів відповідач за зустрічним позовом на утримання сина аліменти не платив. Позивач за зустрічним позовом працевлаштована, отримує дохід, має постійне місце проживання, тобто може забезпечити належні умови для проживання та виховання дитини. З часу припинення спільного проживання і до даного часу син фактично проживає з позивачем за зустрічним позовом, зміна організації умов життя може негативно вплинути на розвиток та поведінку дитини. Місце проживання сина з матір`ю сприятиме повноцінному його вихованню та розвитку у звичному для нього середовищі. В інтересах дитини, яка проживає в атмосфері любові, турботи, захисту, проживати саме з позивачем за зустрічним позовом, підстав змінювати місце проживання сина немає. Батько дитини, який безсумнівно відіграє важливу роль у житті сина та його розвитку, має право та обов`язок піклуватись про здоров`я дитини, стан її розвитку, незалежно від того, з ким дитина буде проживати. На підставі вищевикладеного, позивач за зустрічним позовом просить визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , з матір`ю. Позивач та його представник за первісним позовом в судовому засіданні позовні вимоги за первісним позовом підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі, позовні вимоги за зустрічним позовом не визнали, просили відмовити в їх задоволенні, на що подали відзив /т. 1 а.с. 153-160/. Відповідач та її представник за первісним позовом позовні вимоги за первісним позовом не визнали, заперечували щодо їх задоволення, зустрічну позовну заяву підтримали та просили її задовольнити. Представник Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву /т. 1 а.с. 90, 146, 169, 172, 206/ в якій просить справу розглядати без участі їх представника з урахуванням висновку органу опіки та піклування та з найкращим урахуванням інтересів малолітнього [PERSON] . Частина 3 статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, вислухавши сторони та їх представників, свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до наступного висновку. Як вбачається з інформації про задеклароване/зареєстроване місце проживання особи, виданої 27 березня 2024 року, за відомостями Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Деснянської РДА, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . /т. 1 а.с. 12/ Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 12 січня 2017 року Деснянським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, батьками [PERSON] , [INFO] , вказані [PERSON] та [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис № 64. /т. 1 а.с. 13/ Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 06 грудня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, батьками [PERSON] , [INFO] , вказані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис за № 3123./т. 1 а.с. 14/ Як вбачається з довідки № ТІБУ-000028 від 01 березня 2024 року, виданої ТОВ «Техінвест-Плюс», [PERSON] працює в ТОВ «Техінвест-Плюс» на посаді виконавець робіт. Дохід за період з 07.07.2023 року по 01.03.2024 року склав 109333,33 гривень./т. 1 а.с. 15/ Відповідно до характеристики на виконавця робіт ТОВ «Техінвест-Плюс» № 16/03/2024 від 29 березня 2024 року, виданої ТОВ «Техінвест-Плюс», [PERSON] зарекомендував себе як відповідальний, дисциплінований працівник з високим рівнем професійних знань та навичок, проявляв високий рівень професійної компетентності в галузі будівництва зовнішніх мереж та ефективно виконував свої обов`язки. [PERSON] є комунікабельним та доброзичливим, професійний та привітний колега, який демонструє високі професійні та особисті якості на місці роботи. /т. 1 а.с. 16/ Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 25 грудня 2000 року Відділом приватизації державного житлофонду Ватутінської районної ради за № 3849, квартира за адресою: [ADDRESS] , дійсно належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. /т. 1 а.с. 17/ Як вбачається з довідки № 72 від 27 березня 2024 року, виданої Спеціалізованою школою І-ІІІ ступенів № 301 імені Ярослава Мудрого з поглибленим вивченням англійської мови Деснянського району міста Києва Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, [PERSON] дійсно навчається в 1 класі спеціалізованої школи № 301 імені Ярослава Мудрого Деснянського району міста Києва. /т. 1 а.с. 18/ Відповідно до характеристики [PERSON] , [INFO] , учня 1-Б класу спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 301 імені Ярослава Мудрого з поглибленим вивченням англійської мови Деснянського району міста Києва, [PERSON] навчається в першому класі з 1 вересня 2023 року, до школи приходить охайно вдягнений, з необхідним приладдям для роботи на уроках. З моменту зарахування [PERSON] до першого класу батько [PERSON] цікавиться успіхами в його навчання, здійснює необхідну участь в питаннях, пов`язаних з освітнім процесом його сина. Дитину на заняття приводить і забирає бабуся [PERSON] , яка також співпрацює з вчителем і вчасно реагує на зауваження. /т. 1 а.с. 19/ Довідкою № 01-14 від 27 березня 2024 року Освітньо-культурного центру «Дивосвіт» Управління культури, туризму та охорони культурної спадщини Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації, передбачено, що [PERSON] навчається в клубі «Лотос» Освітньо-культурного центру «Дивосвіт» з 01.02.2023 року по 31.05.2023 року в гуртку «Студія раннього розвитку дитини у гуртку». [PERSON] оплачував навчання дитини у гуртку. /т. 1 а.с. 20/ Як вбачається з повідомлення логопедичного пункту при ЗЗСО І-ІІІ ступенів № 300, [PERSON] з 01 жовтня 2023 року відвідує заняття логопеда в логопункті при ЗЗСО І-ІІІ ст. № 300. Дитину на заняття приводить та забирає [PERSON] , іноді [PERSON] . /т. 1 а.с. 21/ Згідно рішення Деснянського районного суму міста Києва від 21 лютого 2020 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. /т. 1 а.с. 22/ Відповідно до квитанцій від 12 травня 2023 року, 13 квітня 2023 року, 14 березня 2023 року, виданих АТ «Універсал Банк», відправник: [PERSON] , призначення платежу: плата за навчання березень, квітень, травень [PERSON] , сума: по 800,00 гривень кожна. /т. 1 а.с. 27 на звороті, 28 на звороті, 29/ Як вбачається з довідки № 17 від 08 липня 2024 року, виданої дошкільним навчальним закладом (ясла-садок) № 300 Деснянського району міста Києва, [PERSON] дійсно прийнята на роботу в дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 300 Деснянського району міста Києва вихователем з 15.05.2023 року та працює по цей час. З 01.09.2023 року по 31.08.2024 року згідно тарифікації [PERSON] працює на 1.0 ставки за графіком: 1 зміна - 7.00 -13.00, позмінно, 2 зміна - 13.00-19.00, позмінно. /т. 1 а.с. 101/ Згідно характеристики [PERSON] вихователя дошкільного закладу (ясла-садок) № 300 Деснянського району міста Києва, виданої дошкільним навчальним закладом (ясла-садок) № 300 Деснянського району міста Києва 27 червня 2023 року за № 59, [PERSON] має кваліфікаційну категорію «спеціаліст першої категорії», за період роботи зарекомендувала себе творчим та добросовісним працівником. Виявила високий рівень професіоналізму, ініціативна, досконало володіє ефективними методами, формами виховання і навчання дітей. Вимоглива до себе, постійно працює над підвищенням свого професійного рівня, бере активну участь у житті дошкільного закладу. /т. 1 а.с. 102/ Довідкою № 491 від 15 липня 2024 року Управлінням освіти, визначено, що [PERSON] дійсно працює у ДНЗ № 300 з 15.05.2023 року за основним місцем роботи та займає посаду вихователь. Заробітна плата за період з 01.07.2023 по 30.06.2024 року склала 261733,76 гривень. /т. 1 а.с. 103/ Як вбачається з довідки КНП «Міський заклад з надання психіатричної допомоги» від 10 липня 2024 року, [PERSON] , [INFO] , мешкає за адресою: [ADDRESS] , в амбулаторному відділенні КНП «МЗНПД» під наглядом лікаря-психіатра не перебуває. /т. 1 а.с. 104/ Відповідно до довідки КНП «Попільнянська лікарня» від 10 липня 2024 року, [PERSON] на обліку в наркологічному кабінеті КНП «Попільнянська лікарня» не перебуває. /т. 1 а.с. 105/ Згідно довідки від 12 квітня 2022 року № 1817-7000632898 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , фактичне місце проживання: [ADDRESS] . Відомості про законного представника, що супроводжує малолітню дитину - [PERSON] . /т. 1 а.с. 106/ Як вбачається з довідки № 9 від 02 липня 2024 року, виданої Попільнянським закладом дошкільної освіти «Лелека», син [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , відвідував заклад дошкільної освіти «Лелека» з 30.09.2022 року по 30.12.2022 року згідно журналу щоденного відвідування дітей. /т. 1 а.с. 107/ Довідкою № 60 від 09 липня 2024 року, виданої початковою школою «Усмішка» Деснянського району міста Києва передбачено, що дитина [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , дійсно відвідував початкову школу «Усмішка» дошкільне відділення з вересня 2019 року по травень 2023 року. [PERSON] постійно займалась вихованням свого сина [PERSON] , сплачувала кошти за харчування, приймала активну участь в різноманітних виховних заходах в закладі. /т. 1 а.с. 108/ Відповідно до довідки № 228 від 09 липня 2024 року, виданої Спеціалізованою школою І-ІІІ ступенів № 301 імені Ярослава Мудрого з поглибленим вивченням англійської мови Деснянського району міста Києва, [PERSON] дійсно навчається в 2 класі даної школи. Батьки приймають активну участь у вихованні дитини. /т. 1 а.с. 109/ Як вбачається з Декларації № 0001-КК2Х-3А00 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу від 04 вересня 2018 року, пацієнтом вказаний [PERSON] , [INFO] , надавач ПМД: КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 4» Деснянського району міста Києва, законним представником пацієнта вказана [PERSON] . /т. 1 а.с. 110/ Згідно Договору оренди житлового приміщення укладеного 01 липня 2024 року між [PERSON] далі- орендодавець та [PERSON] далі -орендар, орендодавець передає, а орендар приймає у строкове, оплатне користування житлове приміщення квартиру за адресою: [ADDRESS] . Строк дії договору починається з дня його укладення сторонами та до 30 червня 2025 року. /т. 1 а.с. 111-113/ Відповідно до Розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, виданого 08 липня 2024 року головним державним виконавцем, ВП 62817377, [PERSON] має загальний розмір заборгованості станом на 30 червня 2024 року у розмірі 158815,37 гривень./т. 1 а.с. 114/ Як вбачається з роздруківки АСВП від 15 липня 2024 року, № АСВП: 62817377, дата відкриття: 14.08.2020 року, стан ВП: відкрито, боржник: [PERSON] , стягувач: [PERSON] . /т. 1 а.с. 115/. Згідно Декларації № 0001-ЕЕР6-Н010 від 20 вересня 2024 року, пацієнт: [PERSON] , [INFO] , надавач ПМД: КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 4» Деснянського району міста Києва, законний представник пацієнта: [PERSON] . /т. 1 а.с. 161-162/ Відповідно до Акту обстеження умов проживання, виданого 10 вересня 2024 року комісією Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації, проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , для дитини виділена окрема кімната, в якій наявне спальне ліжко, письмовий стіл, шафа, речі відповідно до віку дитини. Стосунки сім`ї доброзичливі. /т. 1 а.с. 163/ Як вбачається з довідки про проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричних оглядів, у тому числі на предмет вживання психоактивних речовин № 549 від 22 липня 2024 року, виданої ТОВ «Лаян Вінер», [PERSON] , [INFO] , психіатричні, у тому числі спричинені вживанням психоактивних речовин, протипоказань для виконання роботи з підвищеної небезпеки відсутні. /т. 1 а.с. 164/ Надані позивачем за первісним позовом товарні чеки /т. 1 а.с. 23, 24, 25, 26, 27, 28, 30, 31-40/, суд не бере до уваги, так як вони не підтверджують той факт, що вказані в них кошти були витрачені на потреби дитини. Згідно Висновку щодо визначення місця проживання дитини, виданого Деснянською районною в місті Києві державною адміністрацією № 102-4674 від 01 листопада 2024 року, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації (протокол від 17.10.2024 року № 21), діючи виключно в найкращих інтересах дитини, Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація на яку покладені повноваження органу опіки та піклування, вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] , та недоцільність визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] . /т. 1 а.с. 173-175, 208-213/ Як вбачається з заяви [PERSON] від 18 листопада 2024 року, він просить прийняти його дитину [PERSON] у гурток «Айкібудо» клубу « [PERSON] ». Також, згідно квитанцій від 10.12.2024 року [PERSON] вніс оплату за відвідування даного гуртка в розмірі 750,00 гривень та 23 грудня 2024 року в розмірі 1800,00 гривень. /т. 1 а.с. 20-22/ Свідок [PERSON] в судовому засіданні дала показання про те, що позивач [PERSON] є її сином, а відповідач по справі бувша невістка. Коли син одружився з [PERSON] , то вони проживали з нею. В них народилось 2 дітей, дочка [PERSON] та син [PERSON] . В лютому 2020 року син розлучився з [PERSON] і після розлучення онучка [PERSON] проживала з ними, а [PERSON] стала проживати на квартирі з сином [PERSON] . [PERSON] проживала в них півтора року, а потім, як [PERSON] потрібно було готувати до школи, то він став проживати з ними і проживає по теперішній час, а дочка [PERSON] проживає з матір`ю на квартирі. Син [PERSON] повністю підготував [PERSON] до школи, купив йому все необхідне, а саме: одяг, взуття та інше, купив йому велосипед. Також син допомагав старшій дочці [PERSON] грошима. У них встановлено режим дня для [PERSON] , а коли внук влітку був в селі Попільня, то його вкусив собака за ліву руку, вони його лікували. Також внук розказував, що його мати [PERSON] була в нетверезому стані. Вона з сином [PERSON] та двома дітьми, [PERSON] та [PERSON] , їздили в Бердянськ відпочивати. [PERSON] проживає з ними вже більше трьох років, а його мати [PERSON] забирає його на тиждень до себе, де вона зараз проживає. Коли було засідання комісії з питань захисту прав дитини, то її не опитували, хоча дитина проживає з нею. Вона вважає, що дитині буде краще проживати з батьком, а вона буде допомагати у вихованні внука [PERSON] . В даний час вона не спілкується з бувшою невісткою [PERSON] , у невістки змінилась поведінка до неї, коли син [PERSON] подав заяву до суду про визначення місця проживання дитини. Свідок [PERSON] в судовому засіданні дала показання про те, що вона з своєю сім`єю з 1992 року по [ADDRESS] проживає по сусідству з сім`єю [PERSON] . Їй відомо коли [PERSON] одружився з [PERSON] , в них народилось 2 дітей. До війни проживали разом, а вже 3,5 роки вона не бачить [PERSON] . Деякий час після розлучення [PERSON] з [PERSON] , їхня дочка [PERSON] проживала за вказаною адресою, а впродовж трьох останніх років їй відомо, що за вказаною адресою проживає [PERSON] . Вона не чула сварок, щоб погано поводились з дитиною. Також вона бачить, що в дворі будинку з дитиною постійно гуляють батько [PERSON] і баба. Їй відомо, що в [PERSON] була забинтована рука і [PERSON] їй повідомила, що коли [PERSON] був в селі Попільня, то його вкусила собака. Свідок [PERSON] в судовому засіданні дав показання про те, що він з своєю сім`єю проживає по сусідству з сім`єю [PERSON] . [PERSON] проживає з своєю матір`ю, одружився з [PERSON] , в них народилось двоє дітей [PERSON] і [PERSON] . До війни, точної дати не пам`ятає, [PERSON] розлучився з [PERSON] і вона переїхала проживати в інше місце. Після розлучення старша дочка [PERSON] один рік проживала за вказаною адресою, а потім, ще до початку війни, став проживати з ними [PERSON] і на даний час проживає. [PERSON] [PERSON] він вже давно не бачив, а [PERSON] та його матір часто бачить з дитиною. Вони [PERSON] в школу водять, забирають з школи, гуляють з дитиною на дитячій площадці біля будинку. Також йому відомо, що коли [PERSON] був в селі Попільня, то його вкусила собака і його дружина допомагала в лікуванні рани дитині. Свідок [PERSON] в судовому засіданні дала показання про те, що [PERSON] є її тіткою і вона неодноразово приїжджає до них в гості з дітьми. В 2020 році, точної дати не пам`ятає, [PERSON] приїхала засмучена і розповідала, що [PERSON] перебуваючи в нетверезому стані, шарпав її за одежу, порвав на ній курточку, на руках були синці і вона залишилась у них ночувати. Наступного дня [PERSON] привезла до них дітей і вони деякий час проживали в них, поки [PERSON] не знайшла житло. Після цього випадку вона знімає квартиру і не проживає з [PERSON] . [PERSON] неодноразово телефонував до її батьків, щоб [PERSON] поверталась до нього, а то забере сина [PERSON] . Діти проживали з [PERSON] , а як [PERSON] звернувся з позовом до суду, то [PERSON] проживає з ним. Як почалася війна в 2022 році, то діти проживали в селі Попільня в баби. Свідок [PERSON] в судовому засіданні дав показання про те, що він з липня 2019 по липень 2024 року проживав з [PERSON] і йому відомо, що [PERSON] часто приїжджали з міста Києва в село Попільня до своєї матері з сином [PERSON] , а влітку, коли [PERSON] була у відпустці, то [PERSON] також був в селі. В 2022 році, коли почалась війна, то [PERSON] з дітьми проживала в селі Попільня у своєї матері. [PERSON] два місяці тому телефонував йому і просив його, щоб він свідчив проти [PERSON] , але він відмовився. Свідок [PERSON] в судовому засіданні дала показання про те, що [PERSON] є її дочкою. Вона проживає в селі Попільня, а дочка [PERSON] проживала в місті Києві з [PERSON] , а після розлучення з ним, [PERSON] проживає окремо, орендує житло. [PERSON] працює в місті Києві і часто приїжджає з сином [PERSON] в село Попільня. Влітку, коли в [PERSON] канікули, то він був в селі. Як почалась війна в 2022 році, то [PERSON] з її дочкою [PERSON] проживали в селі [PERSON] , [PERSON] відвідував дитячий садочок села Попільня, вона його водила до логопеда. В березні 2023 року [PERSON] приїжджав в село Попільня, був в нетверезому стані і хотів забрати сина [PERSON] . Вона не віддала, то він став скандалити, викликали працівників поліції. На даний час внук [PERSON] проживає з [PERSON] , але інколи приїжджає з дочкою [PERSON] в село Попільня. Дочка [PERSON] веде тверезий спосіб життя, не вживає спиртного. Коли [PERSON] проживав з [PERSON] в неї, то він добре відносився до [PERSON] . Вона не проживала з дочкою [PERSON] в Києві. У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно із частиною сьомою статті 7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Згідно статті 141 СК України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (стаття 153 СК України). За змістом статей 150, 155 СК України, здійснюючи свої права та виконуючи обов`язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини, усупереч яким не можуть здійснюватись батьківські права. Отже, найкращі інтереси дітей повинні мати першочергове значення. При цьому найкращі інтереси дитини можуть залежно від їх характеру та серйозності перевищувати інтереси батьків (правовий висновок Верховного Суду України від 29 листопада 2017 року в справі № 6-1945цс17). При визначенні місця проживання дитини судами необхідно встановлювати не лише наявність або відсутність виняткових обставин, коли дитина має бути розлучена зі своєю матір`ю, а крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку іншим обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини (враховуючи, при цьому, сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо) та балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини й обов`язком батьків діяти в її інтересах. Відповідно до частини 1 статті 160 Сімейного Кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років визначається за згодою батьків. У відповідності до частини 1 статті 161 Сімейного Кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини 1 статті 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно до частини 4 статті 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Місце проживання дитини цього віку визначається за згодою батьків. При цьому не має значення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно. Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини. За правилами статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Крім того, в статті 3 даної Конвенції вказано, що «якнайкращі інтереси дитини» мають відігравати визначальну роль при вирішенні питань щодо місця її проживання з одним із батьків. Із системного тлумачення частини 1 статті 3, статті 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 161 СК України, випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі статтями 18, 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Стаття 8 Конвенції про права дитини, не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення ЄСПЛ у справі «Йогансен проти Норвегії» від 07 серпня 1996 року, § 78). У принципі 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальності своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Вказана правова позиція відповідає правовому висновку, викладеному у постанові Верховного суду України від 14.12.2016 року у справі № 6-2445цс16. У рішенні від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, ЄСПЛ зазначав, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76). У параграфі 54 рішення ЄСПЛ «Хант проти України» від 7 грудня 2006 року, заява № 31111/04, вказано, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Аналіз наведених норм права, практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім - права батьків. Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. При визначенні місця проживання дитини судам необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Стаття 19 СК України передбачає, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою (ч. 4). Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до п. 72 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» до повноважень служби у справах дітей відноситься складення висновка про визначення місця проживання дитини біля одного із батьків та подання його органу опіки та піклування для прийняття відповідного рішення, у разі наявності спору між батьками щодо визначення місця проживання дитини. Для розв`язання спору між батьками щодо визначення місця проживання дитини один із батьків подає службі у справах дітей за місцем проживання (перебування) дитини заяву разом з пакетом документів. З наданого висновку Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, вказано, що за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] , та недоцільність визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] . /т. 1 а.с. 173-175, 208-213/

Outcome: approved