Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

Представник АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] звернулася до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву № б/н від 04.12.2018 р. та приєдналася до Умов та правил надання банківських послуг в тій редакції, що діяла на дату підписання та розміщена на сайті банку. Відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 59 000,00 грн. В процесі користування рахунком відбулася заміна відсоткової ставки на 40,8 % річних. У зв`язку з неналежним виконанням своїх зобов`язань, станом на 19.09.2024 року відповідач має заборгованість 73\~440,43 грн., яка складається з: 58\~985,37 грн. - заборгованість за тілом кредита; 14\~455,06 грн. заборгованість за простроченими відсотками. Позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. Ухвалою суду від 29.10.2024 року відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом з повідомленням сторін. 13.01.2025 року представником відповідача подано відзив на позов, в якому зазначено, що до позовної заяви, крім іншого, додана копія анкети-заяви про приєданнян до Умов і правил надання банківських послуг у Приватбанку, підписана [PERSON] 04.12.2018 р. В той же час, анкета-заява від 04.12.2018 р. не містить умов щодо розміру процентної ставки, сум комісії, строку повернення кредиту (користування ним). Також, в анкеті-заяві відсутні умови про відповідальність позичальника за порушення зобов`язань у вигляді неустойки (пені, штрафів). Пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, банк просить крім тіла кредиту стягнути також й заборгованість зі сплати процентів, в обґрунтування чого посилається на Умови та правила надання банківських послуг у Приватбанку, в яких визначені пільговий період користування коштами, процентна ставка, неустойка, їх розміри та порядок нарахування, а також інші умови. Разом з тим, матеріали справи не містять підтвердження, що саме з доданими банком до позовної заяви Умовами та правилами надання банківських послуг у Приватбанку ознайомилась та погодилась відповідач, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку, що саме зазначені документи містили умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами і саме у тих розмірах, які застосовані банком у наданому ним розрахунку заборгованості. Крім того, на підтвердження заявлених вимог щодо стягнення нарахованих відсотків за користування кредитом в іншому розмірі позивач, зокрема, надав суду паспорт споживчого кредиту від 04.12.2018 р., вказуючи про те, що відповідач особистим підписом підтвердила ознайомлення з основними умовами кредитування з використанням кредитної картки. Однак, ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, підписання такого паспорта не означає укладення кредитного договору. Паспорт споживчого кредиту не є тим документом, який Закон України «Про споживче кредитування» включає до форми договору про споживчий кредит. Потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Підписання відповідачем паспорту споживчого кредиту не свідчить, що відповідачем погоджено та встановлено банком відсотки саме у такому розмірі, який позивач просить стягнути як заборгованість за відсотками. Отже, позивач не надав належним чином обґрунтовані підстави для стягнення заборгованості за простроченими відсотками. Оскільки [PERSON] не погоджувала сплати відсотків за користування кредитними коштами за договором від 04.12.2018 р., то списання банком внесених на погашення боржником коштів в рахунок погашення відсотків та комісії за користування цим кредитом є неправомірними та безпідставними. Натомість ця сума коштів підлягає зарахуванню на погашення саме тіла кредиту. Посилаючись на зазначені обставини, просили суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. 20.01.2025 року представником позивача подано відповідь на відзив, в якій зазначено, що відповідачем було підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг від 04.12.2018 р., у даній заяві зазначено, що підписавши цю заяву, відповідач ознайомився та згодий з Умовами та Правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та Правилами обслуговування по платіжним карткам, розташованим на сайті банку, Тарифами банку, які разом з цією заявою складають договір банківського обслуговування. В даному випадку зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві позичальника, Умовах та Правилах надання банківських послуг та Тарифах. Банком надано всю інформацію в письмовому вигляді, результатом чого є факт підписання сторонами кредитного договору. Також, відповідач ознайомилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг підписавши Паспорт споживчого кредиту від 04.12.2018 року, в якому прописана валюта кредитування, відсоткова ставка, винагороди, розмір платежу, відповідальність, права та обов`язки сторін договору та багато іншого. Тобто, сторонами при укладенні договору були обговорені усі істотні умови. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначались. Із виписки по рахунку вбачається, що відповідач знімала кредитні кошти, потім частково погашала заборгованість за договором і знову користувалась кредитними коштами. Розмір процентної ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку. [PERSON] не зверталася до банку з повідомленням про незгоду з внесеними змінами та не ініціювала розірвання договору, більше того активно користувалася картою, що говорить про прийняття клієнтом діючих умов банківського обслуговування, а тому заперечення відповідача є необґрунтованими. Враховуючи викладене, просили суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, наддав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі за наявними в справі матеріалами, на позиції, викладеній у відзиві на позовну заяву, наполягає, просив відмовити в задоволення позову повністю. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають\~частковому\~задоволенню у зв`язку з наступним. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.\~81,\~83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що відповідно до наданих суду документів, 04.12.2018 року [PERSON] у АТ КБ «ПриватБанк» оформила анкету - заяву на приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг не містить відсоткової ставки. Крім того, 07.05.2021 року у АТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] підписала заяву про приєднання до Умов та правил надання послуг, яка містить, зокрема, узгодження умов щодо процентної ставки: 42,0% - для карт Універсальна, 40,8% - для карт Універсальна Gold (п. 1.3). Відповідно до довідки АТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] були видані кредитні картки: 04.12.2018 року - [NUMBER] зі строком дії до 06/22, тип картки Універсальна; 26.03.2019 року [NUMBER] зі строком дії до 02/23, тип картки Універсальна. Згідно із довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] , останній 04.12.2018 року було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] та 04.12.2018 р. встановлено кредитний ліміт у розмірі 15 000,00 грн., 10.07.2019 року збільшено кредитний ліміт до 20 000,00 грн., 13.07.2021 року збільшено кредитний ліміт до 50 000,00 грн., 10.10.2021 року зменшено кредитний ліміт до 30 000,00 грн., 26.01.2022 року збільшено кредитний ліміт до 59 000,00 грн. та 26.12.2022 року зменшено кредитний ліміт до 0 грн. Зі змісту виписки за договором б/н за період з 04.12.2018 року по 24.09.2024 року слідує, що [PERSON] користувалася кредитними картками, а саме розраховувалася в магазинах, здійснювала поповнення мобільного рахунку, переказ грошових коштів на інші карткові рахунки, тобто активно користувалася кредитними коштами. Згідно з наданим банком розрахунком, за вказаним кредитним договором, станом на 19.09.2024 року, заборгованість відповідача становить 73\~440,43 грн., яка складається з: 58\~985,37 грн. - заборгованість за тілом кредита, 14\~455,06 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. За змістом статей 205, 207 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у томі числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За положеннями ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Частиною першою статті 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Факт отримання відповідачем кредитних коштів та користування ними підтверджується випискою по рахунку відповідача. Доказів, які б спростовували зазначені обставини, відповідач суду не надала. А тому, оскільки відповідач в односторонньому порядку відмовилася від виконання договірних зобов`язань, у добровільному порядку не повернула фактично отримані та використані надані позивачем грошові кошти, що свідчить про порушення прав позивача, суд знаходить підстави для стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредита в сумі 58\~985,37 грн. При цьому, анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 04.12.2018 року не містить узгодження умов щодо відсоткової ставки, а тому відсутні підстави для нарахування та стягнення відсотків\~за період з 04.12.2018 року по 06.05.2021 року. Згідно із частиною другою статті 9 Закону України «Про споживче кредитування» до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію») із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті. У наданому до позовної заяви паспорті споживчого кредиту від 04.12.2018 року містяться тарифи щодо декількох продуктів «Універсальна», «Універсальна Голд», які передбачають різні відсоткові ставки для таких карт. Підписана відповідачем анкета-заява не містить умов про те, що паспорт споживчого кредиту є складовою договору банківського обслуговування. Крім того, зі змісту цього паспорту вбачається, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в ньому, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо. Також, у розділі 4 вказаного паспорту зазначено, що наведені у ньому обчислення реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача є репрезентативними та базуються на обраних споживачем умовах кредитування і на припущенні, що договір про споживчий кредит залишатиметься дійсним протягом погодженого строку, а кредитодавець і споживач виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені у договорі. Реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит. Отже, підписання паспорта споживчого кредиту, який містить узагальнену інформацію про умови кредитування щодо різних типів кредитних продуктів є передумовою укладення кредитного договору з позичальником, оскільки передбачає проведення оцінки кредитодавцем кредитоспроможності споживача і цей документ не є складовою укладеного договору. Таким чином, суд вважає, що банк на виконання умов Закону України «Про споживче кредитування» ознайомив відповідача, як споживача, з інформацією, необхідною для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, вказавши при цьому, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту. Оскільки анкета-заява від 04.12.2018 р., яка підписана відповідачем, не містить посилання на конкретні умови кредитування, нарахування відсотків та порядок повернення кредиту, а тому саме по собі підписання відповідачем паспорта споживчого кредиту, який не є складовою частиною укладеного договору, без підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила банківських послуг не підтверджує\~узгодження сторонами умов кредитування. При цьому, 07.05.2021 року [PERSON] було підписано заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг, в якій сторонами погоджено істотні умови кредитного договору, зокрема, процентна ставка у розмірі 42,0% річних для картки «Універсальна», 40,8% річних для картки «Універсальна Gold». Згідно із наданим АТ КБ «Приватбанк» розрахунком, заборгованість [PERSON] за кредитним договором за відсотками станом на 19.09.2024 року становить 14\~455,06 грн. Проте, суд враховує те, що згідно з розрахунком заборгованості за визначений банком період було нараховано відсотків за користування кредитом на суму 35\~547,57 грн., в тому числі в період\~з 04.12.2018 року по 06.05.2021 року, коли відсоткова ставка\~між сторонами не була узгоджена, банком нараховано відсотки за користування кредитом в розмірі 9096,80 грн. Таким чином, банком було здійснено безпідставне нарахування відсотків на суму 9096,80 грн. З огляду на те, що АТ КБ «ПриватБанк» безпідставно нарахувало відсотків на суму\~9096,80 грн. за період з 04.12.2018 року по 06.05.2021 року\~та одночасно заявило позовні вимоги про стягнення\~заборгованості за відсотками в розмірі 14\~455,06 грн.,\~загальна сума нарахованих відсотків за весь період, зазначений в позові, становить\~35\~547,57 грн., що свідчить про сплату відповідачем відсотків в розмірі 21\~092,51 грн. (35\~547,57 грн. 14\~455,06 грн.), а тому суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за відсотками в розмірі 5358,26 грн. (14 455,06 грн. 9096,80 грн.). Відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати, пропорційно до задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № ВОJ67В43С8 від 17.10.2024 р. На підставі ст.141,142\~ЦПК України з відповідача на користь банку підлягають стягненню понесені ним судові витрати зі сплати судового збору, пропорційно частці задоволених позовних вимог, в сумі 2122,35 грн.

Outcome: partial