Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

позивачі через представника, адвоката Шевченко Л. О. звернулись до суду з цим позовом у порядку підсудності, визначеної Розпорядженням Голови Верховного Суду від 06 березня 2022 року № 1/0/9-22, яким змінено територіальну підсудність судових справ Сєвєродонецького міського суду Луганської області і визначено Новомосковському міськрайонному суду Дніпропетровської області. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] (позивач-1) та [PERSON] (позивач-2) володіють квартирою, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Право власності позивачів підтверджується Договором міни квартири, посвідченого 12 квітня 2002 року Малаховим С. О., приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області, реєстровий № 2321, зареєстрованим Сєвєродонецьким бюро технічної інвентаризації 15 травня 2002 року, у реєстровій книзі № 47, реєстровий № 331, про що на примірнику оригіналу Договору наявний реєстраційний напис. Відповідно до технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , чотирьохкімнатна квартира знаходиться на дев`ятому поверсі дев`ятиповерхового будинку. Квартира має загальну площу 81,8 кв м, житлову - 52,.6 кв. м та складається з кімнат 12,4 кв. м, 12,1 кв. м, 9,8 кв. м та 18,3 кв. м, кухні - 7,3 кв.м, ванної кімнати - 2,6 кв. м, туалету - 1,4 кв. м, коридору - 12,6 кв. м, вбудованої шафи - 1,1 та 0,6 кв. м та балкону (лоджія) - 0,8 та 2,8 кв. м. Печатка Сєвєродонецького міського бюро технічної інвентаризації на технічному паспорті присутня. 31 березня 2022 року позивачі були вимушені переміститись з місця свого проживання до м. Кременчук Полтавської області та на теперішній час є внутрішньо переміщеними особами відповідно до Довідок про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб. На теперішній час місто Сєвєродонецьк входить до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російського федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22 грудня 2022 року (редакція від 05 червня 2024 року). У позивачів наявна інформація, що належна їм на праві власності квартира наразі є пошкодженою. Тому є необхідність подати заяву на отримання компенсації до Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації за пошкоджені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації проти України, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 квітня 2023 року № 381 Про затвердження Порядку надання компенсації для відновлення окремих категорій об`єктів нерухомого майна, пошкоджених внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації, з використанням електронної публічної послуги «єВідновлення». Однак, здійснити реєстрацію права власності на квартиру позивачі, з причин викладених в Рішенні про відмову в проведенні реєстраційних дій № 69921445 від 26 жовтня 2023 року не можуть. Так, 06 жовтня 2023 року позивачі звернулися до державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області з заявою про реєстрацію прав власності на квартиру з метою внесення відповідних відомостей в Державний реєстр речових прав. Однак, 26 жовтня 2023 року отримали рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій № 69921445 мотивоване тим, що подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та те, що державним реєстратором отримано лист від Сєвєродонецької міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області (вих. 1561 ВА від 20 жовтня 2023 року) в якому зазначено, що станом на 20 жовтня 2023 року територія Сєвєродонецької територіальної громади є окупованою. КП Сєвєродонецьке БТІ не може виконувати свої функції щодо надання інформації на запити державних реєстраторів про зареєстровані права власності до 01 січня 2013 року. В зв`язку з цим на запит державного реєстратора від 12 жовтня 2023 року неможливо отримати від БТІ інформацію про зареєстровані права до 01 січня 2013 року на будь-який об`єкт нерухомого майна, що розташований в місті Северодонецьку Сєвєродонецького району Луганської області. Через обставини, які виникли не з вини позивачів: окупація м. Сєвєродонецьк, невивезення БТІ архівних документів та не функціонування органів, які б могли надати інформацію щодо зареєстрованого майна у позивачів відсутні умови для підтвердження свого права власності на квартиру. Враховуючи відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення невизнаного права власності на квартиру, позивачі звернулися до суду з цим позовом у порядку, визначеному статтею 392 Цивільного кодексу України. Постановленою суддею ухвалою від 25 липня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Постановленою судом ухвалою від 03 жовтня 2024 року від позивачів витребувано для огляду в судовому засіданні оригінали доказів, доданих у копіях до позову та закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті. 23 жовтня 2024 року позивачем-2 на виконання ухвали суду надано засвідчені нотаріусом документи. В судове засідання позивачі, представник позивачів не з`явилися. Представником позивачів, адвокатом Шевченко Л. О., подано клопотання про розгляд справи у її відсутність від кожного з позивачів та про підтримання вимог позовної заяви. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно, належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відзив на позов не надав. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши доводи позовної заяви, перевіривши їх наданими доказами, висновує таке. З наданої у засвідченій приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу 17 жовтня 2024 року в реєстрі за № 1968 копії Договору міни квартир, вчиненого у м. Сєвєродонецьк Луганської області /а.с.46/, вбачається, що 12 квітня 2002 року [PERSON] , [PERSON] , з однієї сторони, та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , з іншої, уклали договір про те, що [PERSON] , [PERSON] міняють належну їм квартиру в [ADDRESS] , на квартиру в [ADDRESS] , яка належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Міна робиться в м. Сєвєродонецьку по взаємній домовленості сторін без доплати. інвентаризаційна оцінка: квартири в [ADDRESS] - 8 100 грн; квартири в [ADDRESS] - 22 488 грн. Квартира в [ADDRESS] належить [PERSON] , [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого Сєвєродонецькою держнотаріальною конторою 08 липня 1998 року в реєстрі за № 2273, зареєстрованого в Сєвєродонецькому БТІ 13 липня 1998 року за № 247. Квартира в [ADDRESS] належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Фондом комунального майна 18 листопада 1993 року згідно з розпорядженням № 768 від 10 листопада 1993 року, зареєстрованого в Сєвєродонецькому БТІ 22 квітня 1994 року за № 331. Договір посвідчено Малаховим С. О., приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області, реєстровий № 2321. Договір містить штамп та печатку, підпис посадової особи Бюро технічної інвентаризації м. Сєвєродонецьк про реєстрацію права власності на квартиру № 72 на праві приватної власності за [PERSON] , [PERSON] , внесення інформації до реєстрової книги № 41 за реєстром № 331 15 травня 2002 року. Згідно з засвідченою приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу 17 жовтня 2024 року в реєстрі за № 1969 копією технічного паспорту від 08 травня 2002 року на квартиру [ADDRESS] , що знаходиться у власності громадян [PERSON] , [PERSON] , який містить штамп та печатку Бюро технічної інвентаризації м. Сєвєродонецька з підписом посадових та службових осіб /а.с.44-45/, чотирьохкімнатна квартира знаходиться на дев`ятому поверсі дев`ятиповерхового будинку. Квартира має загальну площу 81,8 кв. м, житлову - 52,6 кв. м та складається з кімнат 12,4 кв. м, 12,1 кв. м, 9,8 кв. м та 18,3 кв. м, кухні - 7,3 кв. м, ванної кімнати - 2,6 кв. м, туалету - 1,4 кв. м, коридору - 12,6 кв. м, вбудованої шафи - 1,1 та 0,6 кв.м та балкону (лоджія) - 0,8 та 2,8 кв. м. З досліджених копій паспортів громадян України - позивачів /а.с.9, 10, зворот-12/, довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 31 березня 2022 року № 1604-5000605570, від 06 квітня 2024 року № 1604-5003217489 /а.с.10, 13, зворот/ вбачається, що [PERSON] , [PERSON] : з 21 липня 1998 року були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] ; з 17 травня 2002 року зареєстровані за адресою: [ADDRESS] ; [PERSON] з 31 березня 2022 року зареєстрував фактичне місце проживання за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] з 06 квітня 2024 року зареєструвала місце проживання за адресою: [ADDRESS] . 06 жовтня 2023 року за № 57412521 до державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області подано заяву відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, та Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1141, за результатами якої державним реєстратором 26 жовтня 2023 року прийнято рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій № 69921445 /а.с.17/. Підставою прийняття рішення вказано те, що до заяви додано Договір міни квартир, посвідчений 12 квітня 2002 року Малаховим С. О., приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області, р. № 2321, зареєстрований Сєвєродонецьким бюро технічної інвентаризації 15 травня 2002 року, у реєстровій книзі № 47, реєстровий № 331, про що на примірнику оригіналу Договору наявний реєстраційний напис. Під час розгляду заяви було здійснено консолідований пошук інформації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно (до 2013 року) стосовно реєстрації права власності на заявлений до реєстрації об`єкт нерухомого майна - квартиру [ADDRESS] . Встановлено, що інформація стосовно реєстрації права власності в Реєстрі прав власності на нерухоме майно відсутня. Державним реєстратором Департаменту державної реєстрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради було направлено запит до Сєвєродонецької міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області за № 17-23/216 від 12 жовтня 2023 року. У відповіді на запит, отриманому 25 жовтня 2023 року від Сєвєродонецької міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області (вих. 1561 ВА від 20 жовтня 2023 року) зазначено, що станом 20 жовтня 2023 року територія Сєвєродонецької територіальної громади є окупованою. КГІ Сєвєродонецьке БТ1 не може виконувати свої функції щодо надання інформації на запити державних реєстраторів про зареєстровані права власності до 01 січня 2013 року. В зв`язку з цим на запит державного реєстратора від 12 жовтня 2023 року неможливо отримати від БТІ інформацію про зареєстровані права до 01 січня 2013 року на будь-який об`єкт нерухомого майна, що розташований в місті Сєвєродонецьк Сєвєродонецького району Луганської області, в тому числі на об`єкт, вказаний у запиті [ADDRESS] . З урахуванням викладеного вище, поданих заявником документів, відсутності інформації, яка підтверджує факт реєстрації права власності (на паперових носіях) на об`єкт нерухомості - [ADDRESS] , вбачається, що подані для проведення державної реєстрації документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. З копії листа відповідача від 12 червня 2024 року /а.с.18/ вбачається повідомлення представника позивачів на її запит стосовно реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] та стосовно функціонування КП «Сєвєродонецьке бюро технічної інвентаризації» повідомляю, що за даними КП «Сєвєродонецьке бюро технічної інвентаризації», що вся матеріальна-технічна база комунального підприємства станом на 24 лютого 2022 була розташована у м. Сєвєродонецьк Сєвєродонецького району Луганської області. Інформація щодо об`єктів нерухомого майна Сєвєродонецької міської територіальної громади, їх власників, зберігалася в архіві підприємства на паперових носіях (переведення архівних даних в електронний формат згідно із законодавством України не передбачалося). Враховуючи статус території Сєвєродонецької міської територіальної громади - тимчасово окупована територія України згідно із наказом Мінреінтеграції від 22 грудня 2022 № 309, із змінами, на сьогодні КП «Сєвєродонецьке бюро технічної інвентаризації» не може виконувати функції, покладені на нього Статутом підприємства та профільним законодавством України, зокрема надавати інформацію на запити заявників пре наявні в архівних справах зареєстровані права власності на об`єкти нерухомого майна до 01 січня 2013 року. Така інформація може бути надана після деокупації території Сєвєродонецької міської територіальної громади та доступу до архівів підприємства /а.с.18/. Таким чином, матеріали справи свідчать про наявність спору, що пов`язаний з невизнання державою факту належності позивачам майна на праві власності через відсутність можливості отримати відомості щодо видачі правовстановлюючих документів для реєстрації права власності відповідно до діючого законодавства та відсутністю запису про право власності в Державному реєстрі права власності. Вирішуючи позов, суд ураховує таке. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. За ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як установлено вимогами ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною першою статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З приписів ст. 392 ЦК України слідує, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тобто передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права. Позивачами у позові про визнання права власності є особи, які вже є власниками. Вказана стаття не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. Відповідно до п. 1.2 глави 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, право власності на житловий будинок, квартиру, дачу, садовий будинок, гараж, інші будівлі, споруди, земельну ділянку, що відчужуються, може бути підтверджено, зокрема, одним таких документів або їх дублікатів: нотаріально посвідченим договором купівлі-продаж; пожертви, довічного утримання (догляду), ренти, дарування, міни, спадковим договором свідоцтвом про придбання арештованого нерухомого майна з публічних торгів (аукціонів); свідоцтвом про придбання заставленого майна на аукціоні (публічних торгах); свідоцтвом про право власності; державним актом на право власності на земельну ділянку; свідоцтвом про право на спадщину; свідоцтвом про право власності на частку в спільному майн подружжя; договором про поділ спадкового майна; договором про припинення права ні утримання за умови набуття права на нерухоме майно; договором про припинення права на аліменти для дитини у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно; договором про виділення частки в натурі (поділ); іпотечним договором, договором про задоволення вимог іпотекодержателя, якщо умовами таких договорів передбачено передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки; рішенням суду; договором купівлі-продажу, зареєстрованим на біржі, укладеним відповідно до вимог законодавства, тощо. У позивачів наявний документ, що засвідчує їх право власності (договір міни), який зареєстрований згідно з чинного на момент його видачі законодавства, однак відсутність можливості перевірки дійсності його видачі шляхом звернення до органу, який на момент переходу до позивачів права власності здійснював державну реєстрацію права власності на нерухоме майно у зв`язку з тимчасовою окупацією рф території України, що позбавляє позивачів можливості довести своє право. Верховний Суд України у постанові від 18 лютого 2015 року у справі № 6-244цс14 зазначив, що за правилами статті 392 ЦК України, позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. Крім того, у постанові Верховного Суду України від 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1622цс15 вказується, що відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України цивільні права і обов`язки можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у статтях 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (ч. 1 ст. 328 ЦК України). Стаття 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, утому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. На день розгляду справи територія Сєвєродонецької міської територіальної громади є окупованою. Сєвєродонецька міська територіальна громада зазначена в Переліку територіальних громад, що розташовані в районах проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженому наказом Мінреінтеграції від 25 квітня 2022 року № 75. Вона також зазначена як тимчасово окупована територія російською федерацією у Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженому наказом Мінреінтеграції від 22 грудня 2022 року № 309, який став на заміну зазначеному вище Переліку. Внаслідок викладеного відновити документ, отримати його дублікат чи засвідчену з оригіналу копію як позивач, так і суд позбавлені можливості. Позивачами право власності набуте у 2002 році. Надані позивачами докази у виді договору міни, технічного паспорту видані та посвідчені органом, що здійснював реєстрацію права власності на 2002 рік - Сєвєродонецьким БТІ, з відповідними відмітками про реєстрацію набуття права власності, свідчить про дотримання законодавства, що діяло на момент реєстрації права власності на квартиру. Реєстрація місця проживання у спірній квартирі позивачів після укладення договору міни, відмітки у паспорті, які співпадають з адресами об`єктів нерухомого майна, вказаних у договорі міни (як до, так і після його укладення) підтверджує їх доводи про набуття права власності на спірну квартиру. Оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості про право власності позивачів, отримання інформацію щодо зареєстрованого права власності позивачів на спірну квартиру у БТІ з тимчасово окупованої території (м. Сіверськодонецьк Луганської області) є неможливим, іншого порядку підтвердження права власності у відносинах, що склалися, державою не встановлено, суд висновує, що позивачі не можуть розпоряджатися своїм майном через невизнання державою їх права власності, що, в свою чергу, порушує таке їх право. Щодо частки позивачів у праві власності. За ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (ч. 1 ст. 356 ЦК України). Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю (ч. 1 ст. 368 ЦК України). Зважаючи на те, що у правовстановлюючому документі вказано про належність майна до власності позивачів без визначення часток, позов підлягає задоволенню та за позивачами слід визнати право спільної сумісної власності на майно. При цьому суд ураховує, що постановою Верховної Ради України «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» від 19 вересня 2024 року № 3984-IX перейменовано: Сєвєродонецький район на Сіверськодонецький район; місто Сєвєродонецьк Сєвєродонецького району на місто Сіверськодонецьк. Виходячи з викладеного вище, аналізуючи надані у справі докази у їх сукупності, суд висновує про обґрунтованість позовних вимог, оскільки позивачами доведено їх право власності на спірну квартиру належними та допустимими, достатніми доказами та існуючі перешкоди для його реалізації. На підставі викладеного та

Outcome: approved