Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-29 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. У вересні 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Позовні вимоги мотивовані тим, що 24.07.2023 сторони зареєстрували шлюб. При цьому у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . На даний час позивач та відповідач проживають окремо, позивач перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, працювати немає змоги. Позивач посилаючись на те, що відповідач матеріальну допомогу на її утримання не надає, просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 1/6 частини щомісячно з усіх видів його доходу (заробітку), починаючи з дати звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною трирічного віку. ІІ. Виклад позиції відповідача. Відповідач відзив на позовну заяву до суду не подавав. ІІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 03.10.2024 року вказаний позов прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, до суду надійшла заява, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутність. Позовні вимоги позивач підтримує повністю, просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його участі не заявляв, заперечень проти позову не надав, тому на підставі ст. 280 ЦПК України, за згоди позивача, суд постановив здійснювати заочний розгляд справи. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. Судом встановлено, що 24.07.2023 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований 24.07.2023 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про що свідчить свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] (видано повторно) та зроблений відповідний актовий запис №120. Сторони мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 24.07.2023 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис №113. Сторони проживають окремо, дитина знаходиться на утриманні позивача, відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини та дружини в добровільному порядку не надає. ІV. Оцінка Суду. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі статтею 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно з положеннями статті 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона, працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Отже, сімейним законодавством передбачено право на утримання чоловіком-батьком вагітної дружини, а також дружини, з якою проживає дитина до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, яка вагітна чи з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. За правилами ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Проаналізувавши викладені обставини справи та законодавчі норми, виходячи з принципів: законності, об`єктивності, розумності та справедливості, враховуючи відсутність заперечень відповідача, та те, що дитина, яка не досягла трирічного віку проживає разом із матір`ю - позивачем по справі, сторони проживають окремо, відповідач є особою працездатного віку та може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, при цьому обставин, які б свідчили про зворотнє судом не встановлено, вважає розумним та справедливим стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. V. Розподіл судових витрат між сторонами. Позивач від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції звільнена (п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір), відтак, відповідно до положень ст.141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір за подання позовної заяви підлягає стягненню з відповідача 1211,20 грн. на користь держави. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved