Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-27 00:00:00

09.10.2024 року ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договоромв загальному розмірі 50273,86 грн. В обґрунтування позову зазначає, що 14.03.2019 року між АТ "Альфа-Банк" та відповідачем, шляхом підписання Оферти на укладання про надання кредиту №501121232 (далі- Кредитний договір), відповідно до якого Банк зобов`язався надати [PERSON] кредит у сумі 31138 грн., а останній зобов`язався повернути вказану суму та сплатити проценти за користування кредитом . Банк виконав свої зобов`язання, надавши кошти відповідачу у справі. 17.05.2021 року АТ "Альфа-Банк" відступило на користь ТОВ "Фінансова компанія "Флексіс" права вимоги за кредитним договором №501121232. 18.05.2021 року було укладено договір 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ "Фінансова компанія "Флексіс" відступило на користь ТОВ "Вердикт Капітал" вимоги за кредитним договором №501121232. 10.01.2023 року ТОВ "Вердикт Капітал" відступило право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" згідно Договору №10-01/2023 про відступлення прав вимоги за кредитним договором №№501121232 від 14.03.2019 року, який був укладений міжАТ "Альфа-Банк" та [PERSON] .. Станом на дату подання позову до суду заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитом не сплачуються, на підставі цього у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 50273,86 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 25478,34 грн., заборгованість за відсотками - 23872,46 грн., заборгованість за нарахованими відсотками згідно договору кредиту - 923,06грн. Ухвалою від 10.10.2024 року суд відкрив провадження у справі та призначив справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В судовезасідання представникпозивача нез`явився,про день,час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В позовній заяві зазначили, що просять розглядати справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, та не заперечують проти винесення заочного рішення. Відповідач повторно в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку - шляхом направлення судової повістки на адресу місця реєстрації, а також оголошенням на сайті суду. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у її відсутність не надходило. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК фіксуваннясудового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки представник позивача та відповідач не з`явилися до зали судового засідання. Відповідно до п.п. 1, 2, 3, 4 ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідачка належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, відповідачка не з`явилася в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подала відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач не надав до суду відзив, не повідомив суд про причини неявки в судове засідання, та те, що представник позивача надав згоду на проведення судового засідання у відсутність відповідача, то суд вважає за необхідне розглядати справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом при розгляді справи встановлено, що 14.03.2019 року року між АТ"АЛЬФА БАНК" та [PERSON] було укладено Акцепт пропозиції на укладання угоди про надання кредиту №501121232. Кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в розмірі 31138 грн. Строк повернення до 14.03.2023 року. 17.05.2021 року АТ "Альфа-Банк" відступило на користь ТОВ "Фінансова компанія "Флексіс" права вимоги за кредитним договором №501121232. 18.05.2021 року було укладено договір 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ "Фінансова компанія "Флексіс" відступило на користь ТОВ "Вердикт Капітал" вимоги за кредитним договором №501121232. 10.01.2023 року ТОВ "Вердикт Капітал" відступило право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" згідно Договору №10-01/2023 про відступлення прав вимоги за кредитним договором №№501121232 від 14.03.2019 року, який був укладений міжАТ "Альфа-Банк" та [PERSON] .. Станом на дату подання позову до суду заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитом не сплачуються, на підставі цього у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 50273,86 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 25478,34 грн., заборгованість за відсотками - 23872,46 грн., заборгованість за нарахованими відсотками згідно договору кредиту - 923,06грн. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, а понесених витрат на правничу допомогу в частині, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Положеннямист. 1048 ЦК України, яка на підставі частини 2 ст. 1054 цього Кодексузастосовується до відносин за кредитним договором), передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 1049ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зіст.638 ЦК Українидоговір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст.ст.525,526 ЦК Українизобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимогЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зіст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як вбачається з розрахунку заборгованості відповідачем утворилась наступна заборгованість за кредитним договором №501121232 , яка становить 50273,86 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 25478,34 грн., заборгованість за відсотками - 23872,46 грн., заборгованість за нарахованими відсотками згідно договору кредиту - 923,06грн. Відповідач в ході розгляду справи не надав альтернативних розрахунків заборгованості за кредитними договорами, а тому суд погоджується з розрахунком заборгованості, наданого позивачем. Отже, відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ст.610ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 1050ЦК України передбачено, якщо позичальник не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Оскільки відповідач в добровільному порядку не бажає погашати заборгованість по кредитному договору, то вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в судовому порядку. Відповідно до п. п. 1, 2, 3 ч. 2 ст.141ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з вимог цієї статті, та з врахуванням того, що позивач просив в позовній заяві стягнути з відповідача на його користь судовий збір, то суд вважає, що є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 3028 гривень судового збору, розмір якого підтверджено платіжним дорученням. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, що передбачено пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України. Позивач у позові просив стягнути з [PERSON] на свою користь понесені витрати на правову допомогу у розмірі 13 000 грн. В обґрунтування витрат на правничу допомогу позивачем надано договір №01-07/2024 про надання правової допомоги від 01.07.2024, укладений між ТОВ «Коллект центр» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», прайс-лист АО «Лігал Ассістанс», платіжну інструкції № 0459890000від 12.09.2024 р. про перерахування ТОВ «Коллект центр» Адвокатському об`єднанню «Лігал Ассістанс» 91 000 грн за надання правової допомоги. Разом з тим, суд зазначає, що Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду за результатами розгляду справи №200/14113/18-а, ухвалив постанову від 26.06.2019, в якій сформував правову позицію, яка також зазначена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду по справі №620/1958/19 у постанові від 11.10.2021 року, згідно з якою, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial