Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-21 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до відповідача [PERSON] про припинення права власності на частку квартири. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом НТВ №784631, виданого 27 березня 2024 року приватним нотаріусом Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дидюком В.В., [PERSON] є власницею 4/9 часток квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Також зазначена інформація підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №76382953 від 27 березня 2024 року та Витягом з Державного реєстру речових прав №371693284 від 27 березня 2024 року. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом НТВ №406968, виданого 09 березня 2024 року державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Шкицькою Ю.А., а також згідно свідоцтва № [NUMBER] про право власності на житло, видане 09 грудня 1998 року Першотравенським УЖКП Павлоградського виробничого об`єднання та видобутку вугілля «Павлоградвугілля» Дніпропетровської області, [PERSON] є власницею 4/9 часток квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Також зазначена інформація підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №76382953 від 27 березня 2024 року та Витягом з Державного реєстру речових прав №371693284 від 27 березня 2024 року. В свідоцтві № [NUMBER] про право власності на житло співвласницею 1/3 частки квартири зазначено [PERSON] . Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Першотравенського міського управління юстиції Дніпропетровської області 19 листопада 2005 року, [PERSON] після реєстрації шлюбу отримала прізвище [PERSON] . Таким чином, [PERSON] та [PERSON] є співвласницями 8/9 часток квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Відповідачка [PERSON] за свідоцтвом про право на спадщину за законом НТВ №406968, виданого 09 березня 2024 року державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Шкицькою Ю.А., є спадкоємицею 1/9 частки квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Частка Відповідачки в розмірі 1/9 є незначною. Так, згідно Звіту про оцінку майна від 26 червня 2024 року, наданого ТОВ «Кабінет оцінки «Арктус» (Сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №166/2024 від 03.04.2024 року, виданий Фондом Державного майна України), вартість всієї квартири складає 70 418 гривень, тобто 1/9 7\~824,20 гривні, що є незначною сумою, та яка вже внесена на депозитний рахунок суду, згідно квитанції, копія якої долучена до позовної заяви. Згідно ч.2 ст.183 ЦК України, неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Як вбачається з технічного паспорту на спірну квартиру, копія якого додана до позовної заяви, квартира знаходиться на другому поверсі п`ятиповерхового будинку, має один вхід, інший зробити неможливо, та ще й так, щоб виокремити 1/9 частку від усієї площі з наданням окремого приміщення для проживання, вбиральні та кухні. На сьогоднішній день повний догляд за квартирою здійснюють позивачі, тривалий час сплачують комунальні платежі перед ПП «Комунальщик», за транспортування газу до квартири, за теплопостачання, вивіз ТПВ тощо які є обов`язковими для сплати навіть в разі не проживання в квартирі. Відповідачка після відкриття спадщини жодного разу не з`являлася в м.Першотравенську, інтересу щодо цього майна не проявляла, а у зв`язку з її дуже малою часткою в спільному майні, спільне володіння та користування є неможливим. Позивачі вважають, що припинення права Відповідачки на частку у спільному майні не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам її сім`ї, оскільки вартість частки їй буде компенсована, вона проживає в іншому місті, має власне житло і в спірній квартирі потреби не має. Просять суд припинити право власності [PERSON] , на 1/9 частку квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Стягнути з позивачів на користь [PERSON] , компенсацію вартості її частки в розмірі 7 824,20 гривень, які внесені на депозитний рахунок суду. Визнати право власності на 1/9 частку квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , яка належала Відповідачці [PERSON] , по 1/18 частки за кожною з позивачок. Позивачка [PERSON] , яка за довіреністю діє в інтересах позивачки [PERSON] , надала заяву, згідно якої просить суд розглядати справу без їх участі. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та прохають їх задовольнити. Не заперечують проти винесення заочного рішення. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомила. Згідно ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом НТВ №784631, виданого 27 березня 2024 року приватним нотаріусом Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дидюком В.В., [PERSON] є власницею 4/9 часток квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Також зазначена інформація підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №76382953 від 27 березня 2024 року та Витягом з Державного реєстру речових прав №371693284 від 27 березня 2024 року. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом НТВ №406968, виданого 09 березня 2024 року державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Шкицькою Ю.А., а також згідно свідоцтва № [NUMBER] про право власності на житло, видане 09 грудня 1998 року Першотравенським УЖКП Павлоградського виробничого об`єднання та видобутку вугілля «Павлоградвугілля» Дніпропетровської області, [PERSON] є власницею 4/9 часток квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Також зазначена інформація підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №76382953 від 27 березня 2024 року та Витягом з Державного реєстру речових прав №371693284 від 27 березня 2024 року. Згідно свідоцтва № [NUMBER] про право власності на житло підтверджується, що співвласницею 1/3 частки квартири зазначено [PERSON] . Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Першотравенського міського управління юстиції Дніпропетровської області 19 листопада 2005 року, [PERSON] після реєстрації шлюбу отримала прізвище [PERSON] . Таким чином, [PERSON] та [PERSON] є співвласницями 8/9 часток квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Відповідачка [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину за законом НТВ №406968, виданого 09 березня 2024 року державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Шкицькою Ю.А., є спадкоємицею 1/9 частки квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Згідно ст.365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, частка відповідачки в розмірі 1/9 є незначною. Згідно звіту про оцінку майна від 26 червня 2024 року, наданого ТОВ «Кабінет оцінки «Арктус» (Сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №166/2024 від 03.04.2024 року, виданий Фондом Державного майна України), вартість квартири складає 70 418 гривень, тобто 1/9 частини становить 7\~824,20 гривні, що є незначною сумою. Згідно ч.2 ст.183 ЦК України, неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Як вбачається з технічного паспорту на спірну квартиру, копія якого додана до позовної заяви, квартира знаходиться на другому поверсі п`ятиповерхового будинку, має один вхід, інший зробити неможливо, та ще й так, щоб виокремити 1/9 частку від усієї площі з наданням окремого приміщення для проживання, вбиральні та кухні. Твердження позивачок, що на сьогоднішній день повний догляд за квартирою здійснюють саме вони, тривалий час сплачують комунальні платежі перед ПП «Комунальщик», за транспортування газу до квартири, за теплопостачання, вивіз ТПВ тощо які є обов`язковими для сплати навіть в разі не проживання в квартирі, а Відповідачка, в свою чергу, після відкриття спадщини жодного разу не з`являлася в м. Першотравенську, інтересу щодо цього майна не проявляла, та той факт, що спільне володіння та користування є неможливим, зі сторони Відповідачки спростовано не було. У зв`язку з вищевикладеним можна зробити висновок про те, що припинення права Відповідачки на частку у спільному майні не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам її сім`ї, оскільки вартість частки їй буде компенсована, вона проживає в іншому місті, має власне житло і в спірній квартирі потреби не має. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2018 року у справі №908/1754/17 (провадження №12-180гс18) в якій зазначено, що «відсутність конструкції («за наявності одночасно») в статті 365 ЦК України свідчить про можливість припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі позову інших співвласників за наявності хоча б однієї з перелічених законодавцем у частині першій цієї статті обставин (зокрема, в пунктах 1-3). Водночас необхідно зважати, що правова норма, закріплена пунктом 4 частини першої статті 365 ЦК України, не може вважатися самостійною обставиною для припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду, оскільки фактично встановлює неприпустимість такого припинення (таке припинення є неможливим у разі, якщо воно завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї). Припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі положень цієї статті можливе за наявності хоча б однієї з обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України, за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника, та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду, а не за наявності всіх обставин, передбачених цією статтею, в їх сукупності». У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 вересня 2021 року у справі №766/18974/18 (провадження №61-6657св21) зроблено висновок: «Виходячи з аналізу положень статті 364 ЦК України, з урахуванням закріплених в пункті 6 статті 3 ЦК України засад справедливості, добросовісності та розумності, що спонукають суд до врахування при вирішенні спору інтересів обох сторін, при розгляді справ, у яких заявляються вимоги одного зі співвласників про припинення його права на частку у спільному майні шляхом отримання від інших співвласників грошової компенсації вартості його частки, виділ якої є неможливим, суди мають встановити наступне: чи дійсно є неможливим виділ належної позивачу частки в натурі або чи не допускається такий виділ згідно із законом; чи користуються спільним майном інші співвласники відповідачі у справі; чи сплачується іншими співвласниками, які володіють та користуються майном, матеріальна компенсація позивачу за таке володіння та користування відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України; чи спроможні інші співвласники виплатити позивачу компенсацію в рахунок визнання за ними права власності на спільне майно та чи не становитиме це для них надмірний тягар. Відмовляючи у задоволенні позову про припинення права власності та стягнення компенсації у зв`язку з неспроможністю відповідача виплатити позивачу компенсацію, апеляційний суд у цій справі обмежився самим лише посиланням на майновий стан відповідача і залишив поза увагою те, що відповідач не проживає у спірній квартирі та не користується нею. У свою чергу, суд першої інстанції врахував, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що спірна квартира є єдиним житлом відповідача і в разі її відчуження відповідачу буде завдано значної шкоди, зокрема позбавить житла, у зв`язку з чим дійшов правильного висновку про те, що об`єкт спільної власності може бути відчужено з компенсацією кожному власнику його частки, що є прикладом дотримання балансу інтересів усіх співвласників». Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, у зв`язку з чим слід припинити право власності [PERSON] , на 1/9 частку квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , стягнувши на її користь компенсацію вартості її частки в розмірі 7\~824,20 гривень та визнавши за позивачами по 1/18 частки вказаної квартири. Також слід зазначити, що 19 вересня 2024 року Верховна Рада підтримала перейменування м. Першотравенська, Синельниківського району, Дніпропетровської області на м. Шахтарське. [INFO] перейменування набуло чинності. Тому, задовольняючи позов, суд зазначатиме змінену назву міста Першотравенськ, як місто Шахтарське. Розподіл судових витрат слід здійснити відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved