Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-21 00:00:00

24 січня 2023 року до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська надійшла вищезазначена позовна заява, в якій [PERSON] просив суд стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на його користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 153 088,96 грн.; стягнути з [PERSON] на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 30 000,00 грн.; вирішити питання розподілу судових витрат (судовий збір, витрати за складання висновку судового експерта в розмірі 6 200,00 грн., витрати на оплату правничої допомоги 25 000,00 грн.). В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 12.08.2022 між автомобілем марки «Nissan Qashqai», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобілем марки «Chevrolet Aveo», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] відбулась ДТП, в результаті якого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 21.10.2022 у справі №932/4782/22 винним у вказаному ДТП визнано [PERSON] , притягнуто останнього до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу. З огляду на те, що в результаті ДТП автомобіль марки «Chevrolet Aveo», державний номерний знак [NUMBER] , який знаходився у володінні [PERSON] , отримав значні технічні пошкодження, що спричинило збитки у розмірі 153 088,96 грн., останнім було подано заяву до МТСБУ про їх відшкодування, яка залишена без відповіді, що стало передумовою для звернення до суду з даним позовом. Обґрунтовуючи розмір моральної шкоди, позивач посилався на те, що сам факт скоєння ДТП та пошкодження автомобіля призвело до погіршення його самопочуття і негативно вплинуло на його психологічне здоров`я, що є об`єктивною підставою для відшкодування моральної шкоди за рахунок [PERSON] . Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справ між суддями від 24.01.2023 року справу передано судді Кудрявцевій Т.О. Ухвалою від 28.04.2023 року суддя Кудрявцева Т.О. відкрила провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачем МТСБУ 01.06.2023 року надано до суду відзив, доводи викладені в якому зводяться до не згоди з заявленими до останнього вимогами. Так, представником МТСБУ зазначено, що з заявою про відшкодування шкоди, спричиненої в результаті ДТП, яке мало місце 12.08.2022, звернувся власник автомобіля марки «Chevrolet Aveo», державний номерний знак [NUMBER] , якому, за результатами дослідження розміру збитків, було відшкодовано погоджену суму збитків у розмірі 81 753,79 грн. З огляду на те, що позивач не є власником пошкодженого автомобіля, а за заявою власника було здійснено відшкодування збитків, відповідач вважав заявлені вимоги стосовно МТСБУ такими, що не підлягають задоволенню. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно з частинами першою, другою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У відповідності до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що відповідно до копії постанови Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 21.10.2022 у справі №932/4782/22, [PERSON] визнано винним у ДТП, яке мало місце 12.08.2022 між автомобілем марки «Nissan Qashqai», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобілем марки «Chevrolet Aveo», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , власником автомобіля марки «Chevrolet Aveo», державний номерний знак [NUMBER] , зазначено [PERSON] . Відповідно до копії договору комісії №2355-02/2022 від 15.02.2022, комісіонер ТОВ «АВТОПРАЙМ ПЛЮС» зобов`язується за дорученням комітента [PERSON] за комісійну плату вчинити за рахунок комітента від свого імені один або декілька правочинів щодо продажу транспортного засобу марки «Chevrolet Aveo», державний номерний знак [NUMBER] . Згідно копії договору купівлі-продажу транспортного засобу 2355-02/2022 від 16.02.2022, ТОВ «АВТОПРАЙМ ПЛЮС» продало, а [PERSON] придбав автомобіль марки «Chevrolet Aveo», державний номерний знак [NUMBER] . Відповідно до вказаного договору, покупець набуває право власності на вказаний транспортний засіб з моменту підписання цього договору. Відповідно до копії заяви, [PERSON] 08.09.2022 звернувся до МТСБУ з заявою про відшкодування шкоди, спричиненої в результаті ДТП, яке мало місце 12.08.2022 року. Згідно копії довідки №1 від 28.02.2023, розмір збитків, завданих [PERSON] в результаті пошкодження автомобіля марки «Chevrolet Aveo», державний номерний знак [NUMBER] , становить 81 753,79 грн. Відповідно до копії платіжної інструкції №823912 від 07.03.2023 року, МТСБУ на рахунок [PERSON] було перераховано суму у розмірі 81 753,79 грн. Відповідно до копії висновку судового експерта №9259/3 від 10.10.2022, виконаного по заяві [PERSON] , вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля марки «Chevrolet Aveo», державний номерний знак [NUMBER] , становить 153 088,96 грн. Як вбачається з копії заяви, [PERSON] , діючи від імені [PERSON] , 13.01.2023 року звернувся до МТСБУ з заявою про відшкодування збитків, спричинених в результаті ДТП, Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч.ч.1-2 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є зокрема діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Приписами ст.1188 ЦК України визначений порядок відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок взаємодії декількох джерел підвищеної небезпеки, відповідно до якого шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з ч.2 ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно з підпунтком "а" п.44.1 ст.44 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідно до п. 35.1. ст. 35 зазначеного Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Пунктом 1 частини першої статті 395 ЦК України передбачено, що речовим правом на чуже майно є право володіння. За статтею 398 ЦК України право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передано власником, а також на інших підставах, встановлених законом. Враховуючи те, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК України положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. З огляду на те, що власником автомобіля, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є [PERSON] , у якої за договором купівлі-продажу транспортного засобу придбав автомобіль [PERSON] та який, в свою чергу, звернувся до МТСБУ з заявою щодо відшкодування спричиненої ДТП шкоди і яка була погоджена сторонами та відшкодована, заявлені позовні вимоги [PERSON] до МТСБУ є такими, що не підлягають задоволенню. Тобто, у виниклій ситуації, у разі звернення особи, яка володіє транспортним засобом на підставі договору-купівлі продажу є переважне право на відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої пошкодженням автомобіля, перед особою, яка керувала автомобілем у момент ДТП. Також суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів, які б спростовували набуття у власність [PERSON] автомобіля марки «Chevrolet Aveo», державний номерний знак [NUMBER] . З огляду на те, що вимога про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої ДТП, не підлягає задоволенню, вимога позивача про стягнення витрат за складання висновку судового експерта в розмірі 6 200,00 грн. також не підлягає задоволенню. Щодо вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Частинами першою та другою статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. У пункті 3 постанови Пленум Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Положеннями частини третьої статті 23 ЦК України визначено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Також, згідно висновку Верховного Суду від 10 серпня 2022 року прйнятого у справі у № 635/6868/16-ц, суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). З огляду на те, що ДТП, є подією, яка спричиняє значні хвилювання, що є передумовою для спричинення особі моральної шкоди, заявлені позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими. В той же час, з огляду на відсутність будь-яких конкретних посилань позивача щодо характеру та обсягу страждань, а також враховуючи , що наведені позивачем аргументи щодо розміру моральної шкоди є абстрактними, суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості вважає суму у розмірі 10 000,00 грн. достатньою для відшкодування спричинених позивачу моральних страждань і ця сума підлягає стягненню з [PERSON] як винуватця зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, в іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. З огляду на заявлене клопотання позивача у позові щодо надання доказів на оплату витрат на правничу допомогу, розподіл таких витрат буде проведено в порядку передбаченому ч.8 ст.141 ЦПК України. В силу вимог ст. 141 ЦПК України з [PERSON] на рахунок позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Outcome: partial