Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання матері дитини. В обґрунтування позовних вимог позивачка послалася на наступне. 18 лютого 2023 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу є малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Син проживає разом з позивачкою, відповідач не надає кошти на його та її утримання. Дитина проживає з позивачкою, на теперішній час вона знаходиться у декретній відпусці по догляду за дитиною і отримує соціальну допомогу у розмірі 860грн щомісяця. Працевлаштуватися позивачка не має можливості внаслідок догляду за малолітньою дитиною. Відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, офіційно працевлаштований, проживає на протязі тривалого часу, окремо. Оскільки добровільно про сплату аліментів домовитися не вдалося, вона змушена звертатися до суду, прохаючи задовольнити позов та стягнути з відповідача аліменти у розмірі частки від заробітку (доходу) на утримання позивачки з моменту звернення до досягнення дитиною трирічного віку, а саме до [INFO] . Позивачка посилається, що аліменти відповідач нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, повнолітніх дочки, сина немає. Представник відповідача\~надав у\~справі відзив\~на позовну\~заяву та\~зазначив,\~що позовні\~вимоги [PERSON] \~визнаються стороною\~відповідача [PERSON] \~частково оскільки\~вимоги позивачки\~в частині\~необхідності стягнення\~з відповідача\~аліментів на\~її утримання\~саме у\~такому розмірі\~(у\~розмірі 1/4\~частини від\~доходів)\~є необґрунтованими.\~Позивачка у\~своїй позовній\~заяві не\~навела належних\~мотивів та\~не обґрунтувала\~належним чином,\~необхідність стягнення\~часки від\~доходів саме\~у такому\~розмірі.\~Крім того,\~до позовної\~заяви не\~надані відповідні\~докази,\~що обумовлювали\~б стягнення\~частки у\~такому розмірі.\~ \~Необхідно \~врахувати,\~що відповідно\~до судового\~наказу від\~10.01.2025\~року виданим\~Іванівським районним\~судом Одеської\~області у\~справі 499/1473/24\~(суддя\~Погорєлов І.В.)\~з [PERSON] \~стягнуто на\~користь [PERSON] \~аліменти на\~утримання їх\~спільного сина\~-\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~в розмірі\~1/4\~частки від\~доходів [PERSON] .\~Таким чином,\~у разі\~задоволення повного\~задоволення позовних\~вимог [PERSON] ,\~з урахуванням\~судового наказу\~від 10.01.2025\~року,\~з [PERSON] \~загалом буде\~стягуватись частка\~у розмірі\~1/2\~частини його\~доходів (половина\~його доходів). На підтвердження посилань про доходи, позивач не надала суду разом із позовом жодних відповідних доказів, зокрема, відомості із органів податкової служби щодо отримуваних нею доходів, довідку форми ОК-7 з Пенсійного фонду та інші. Також, відповідно до доданих до позову документів, Позивач та її син мають статус внутрішньо-переміщених осіб. За наявною у сторони відповідача інформацією, вказані особи отримують відповідну грошову допомогу як особи, що мають статус ВПО. Крім того,\~у своїй\~позовній заяві\~ [PERSON] \~зазначає,\~що відповідач\~жодної матеріальної\~допомоги на\~утримання їх\~спільного сина\~не надає.\~Сторона відповідача\~стверджує,\~що наведенні\~твердження не\~відповідають дійсності,\~так як\~ [PERSON] \~на протязі\~тривалого проміжку\~часу робив\~грошові перекази\~на банківські\~картки [PERSON] ,\~пересилав їй\~грошові кошти\~на утримання\~їх спільного\~сина та\~на інші\~витрати дитини.\~Загальна сума\~переказана [PERSON] \~на картковий\~рахунок Позивачки.\~ [PERSON] \~протягом 2024\~року,\~становить приблизно\~38000\~грн.\~Наведені обставини\~підтверджуються скрін-шотами\~з мобільного\~додатку «Приват-24»,\~з переказами\~зробленими Відповідачем.\~Враховуючи вищезазначене\~сторона позивача\~погоджується на\~стягнення аліментів на утримання матері дитини - [PERSON] у розмірі 1/8 частини від доходів відповідача. Крім того у разі неявки сторони відповідача просили справу розглянути у їх відсутність. Сторона позивача у судове засідання не з`явились надали письмову заяву та зазначили, що із врахуванням відзиву на позовну заяву, просять стягнути з відповідача аліменти на утримання матері у розмірі 1/6 частини від доходів відповідача та задовольнити позовні вимоги частково. У судове засідання сторона позивача не з`явились надали заяву про слухання справи у її відсутність. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог суд приходить до висновку, що наявні законні підстави для часткового задоволення позову виходячи з наступного. Згідно із ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Аналогічні положення містяться у ст.ст. 15, 16 ЦК України, за якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України, відповідно до ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 2 статті 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Судом встановлено, що позивачка з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Позивачка посилається на ту обставину, що дитина проживає з позивачкою, на теперішній час вона знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною і отримує соціальну допомогу у розмірі 860грн щомісяця. Працевлаштуватися позивачка не має можливості внаслідок догляду за малолітньою дитиною. Відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, офіційно працевлаштований, проживає на протязі тривалого часу, окремо. Оскільки добровільно про сплату аліментів домовитися не вдалося, вона змушена звертатися до суду, прохаючи задовольнити позов та стягнути з відповідача аліменти у розмірі частки від заробітку (доходу) на утримання позивачки з моменту звернення до досягнення дитиною трирічного віку, а саме до [INFO] . Обставину, щодо місця проживання дитини стороною відповідача не заперечується. Проте сторона відповідача посилається, що позивачка отримує більшу допомогу ніж 860 гривень так як є внутрішньо переміщеною особою та отримує допомогу, проте стороною відповідача на підтвердження цих заперечень доказів не надано та про їх витребування не заявлялось. Також сторона відповідача посилається, що добровільно надавав допомогу позивачці яка в загальній сумі становить близько 38\~000 гривень та на підтвердження надав копії квитанцій. Проте суд не вважає дану обставину доведеною, оскільки з доданих до відзиву копій квитанцій не можливо встановити отримувача коштів. В свою чергу виходячи із відзиву сторона позивача не заперечує проти часткового задоволення позову, а саме в частині задоволення аліментів у розмірі 1/6 частин від доходів. В свою чергу сторона відповідача визнає позов частково, а саме в розмірі 1/8 частин доходів відповідача. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.84 ч.4 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Отже, за змістом вищевказаної норми права, можливість отримання аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина до досягнення нею трьох років, виникає за умови, що чоловік має можливість надавати таку матеріальну допомогу. Такі висновки, узгоджуються з правовою позицією викладеною Верховним Судом у постанові від 27.05.2020 по страві № 712/4702/19. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд, бере до уваги ту обставину, що сторона позивача просить стягнути аліменти на її утримання проте умовою задоволення таких позовних вимог є доведення тієї обставини, що чоловік може надавати вказану допомогу, але стороною позивача на обґрунтування своїх позовних вимог не доведено свою позовну вимогу в частині розміру аліментів, які вона просить стягнути. Позивачкою по справі не надано жодного доказу про платоспроможність відповідача та про витребування таких доказів клопотань стороною позивача не подавалось. Отже, обставина про можливість відповідачем сплачувати аліменти на утримання позивачки у розмірі 1/6 частини є недоведеною. Проте стороною відповідача визнано позовні вимоги в частині сплати аліментів на суму 1/8 частин доходів, тому в цій частині обставини доведенню не підлягають. У зв`язку з тим, що малолітня дитина проживає з матір`ю (позивачем), а також враховуючи, що позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною, вона має право на отримання від чоловіка - батька дитини, коштів до досягнення дитиною трьох років, суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів, з урахуванням встановленого, виходячи з принципу справедливості та розумності, та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, який визнав позов частково, виходячи з доказів наданих сторонами та обґрунтуванням кожною стороною своїх позовних вимог та відповідно заперечень на них, суд вважає, що позовна вимога підлягає задоволенню частково, а саме в розмірі 1/8 частини доходів відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 79 та ч. 2 ст. 84 СК України аліменти на утримання дружини присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, право на утримання припиняється у разі досягнення дитиною трьох років. На підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору у всіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Виходячи з такого та беручи до уваги, що позов підлягає частковому задоволенню обсязі суд приходить до висновку про необхідність стягнення судового збору з відповідача на користь держави у розмірі 1211,20 гривень за позовну вимогу про стягнення аліментів. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved