Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-16 00:00:00

Позивача звернулась до суду з позовом в якому просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно її малолітнього сина. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 20 вересня 2014 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції уДонецькій області, актовий запис N? 435 (що підтверджується свідоцтвом прошлюб). [INFO] від даного шлюбу народився син [PERSON] , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області було видане свідоцтво про народження, актовий запис N? 26 ( що підтверджується свідоцтвом про народження). Позивач вказує на те, що після народження дитини відповідач їм зовсім не цікавився. Практично протягом всього життя дитини він не цікавився і не допомагав їй ні морально, ні матеріально. 3 15 грудня 2016 року відповідач був засуджений до відбування покарання в ДУ «Солонянська виправна колонія (N?21)», терміном на 3 роки 6 місяців. 13 липня 2018 року рішенням Красноармійського міськрайонного судуДонецької області по справі N? 235/2493/18 шлюб між сторонами було розірвано. Але після розірвання шлюбу відповідач також не цікавивсядитиною. У 2017 році позивач почала стосунки з [PERSON] , який одразу знайшов спільну мову з дитиною, почав про неї піклуватися та допомагати у її вихованні. Натомість, відповідач ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться успіхами у навчанні, станом здоров?я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти - створились умови, які шкодять інтересам дитини. За данихобставин позивач стверджує, що дитина не знає відповідача як батька, він думає, що його батько є [PERSON] , оскільки він його виховує зсамого дитинства, коли йому було рік. Відповідач, покладених законом на батьків обов?язків, не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, або будь-якої іншої участі у вихованні дитини. 29 квітня 2021 року рішення Красноармійського міськрайонного судуДонецької області був винесений судовий наказ по справі N? 235/2824/21 про стягнення з [PERSON] аліменти на утримання дитини. [PERSON] не надає грошової допомоги дитині. З квітня 2021 року відповідач жодного разу не виплачував аліменти, згідно рахунку заборгованості зі сплати аліментів загальна заборгованість по аліментам станом на липень 2024 р. складає 153 174, 25 грн. 3 2018 року у позивача відсутній зв?язок з відповідачем, його місце проживання мені не відоме.Всі питання щодо виховання вирішуються мною самостійно без участі та підтримки з боку Відповідача. Дитина знаходиться на повному утриманні матері. У зв`язку з викладеним, позивач не має можливості отримати дозвіл на оформлення документів дитині. Через подальші складнощі у оформленні документів та виховуванні дитини без батьківського дозволу від другого батька позивач просить позбавити відповідача батьківських прав. Натомість [PERSON] хоче усиновити дитину у подальшому. З урахуванням викладеного позивачка просить позбавити відповідача батьківських прав відносно сина, [PERSON] , [INFO] . Позивач про час та місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку, у судове засідання не з`явилася, надавши до суду заяву в якій на позовних вимогах наполягає та просить розглядати справу без її участі. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, у судове засідання не з`явився. Представник третьої особи до судового засідання не з`явився. Суд, вивчивши письмові докази долучені до матеріалів справи встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] , [INFO] народився син - [PERSON] , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області було видане свідоцтво про народження, актовий запис N? 26, батьками вказано: [PERSON] . Зміна прізвища з [PERSON] на [PERSON] , підтверджено копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] . Копією судового наказу від 29 квітня 2021 року винесеного Красноармійським міськрайонним судомДонецької області по справі N? 235/2824/21 підтверджується що, з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини.Сума заборгованості зі сплати аліментів станом на липень 2024 р. складає 153 174, 25 грн., що підтверджується копією довідки, що міститься в матеріалах справи. Відповідно до довідки № 941 з 15 грудня 2016 року відповідач був засуджений до відбування покарання в ДУ «Солонянська виправна колонія (N?21)», терміном на 3 роки 6 місяців. Згідно частин першої та п`ятої статті 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє їх від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до статей 3, 155 СК України, дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли з ними не проживає. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно із ст.165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Пунктами 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки, як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. (Аналогічні висновки щодо застосування норма матеріального права викладені в Постанові Верховного Суду по цивільній справі за № 209/2821/15-ц від 14.02.2018 року, та застосовуються судом першої інстанції на підставі положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України). З доказів наданих позивачем вбачаються обставини ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків визначених ст. 164 СК України щодо малолітнього сина. Суд погоджується з висновками матері про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно сина, оскільки вони є обґрунтованими, не суперечать інтересам дитини, доказів, що підтверджують прояви достатньої уваги до сина батьком суду не надані, також сам батько не заперечував проти позбавлення його батьківських прав. На підставі викладеного, з метою захисту прав та інтересів [PERSON] , [INFO] , суд вважає, що позов про позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved