Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-26 00:00:00

В листопаді 2024 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 15.11.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» (далі ТОВ «Лінеура Україна») та [PERSON] було укладено Кредитний договір №4142144 в електронній формі. 27.06.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №27062024, у відповідності до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передало (відступило) ТОВ «ФК Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 27.06.2024 до вказаного Договору факторингу, ТОВ «ФК Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] у сумі 27600,00 грн, з яких: 5000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 22600,00 грн сума заборгованості за процентами. Окрім того, 18.11.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» (далі ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів») та [PERSON] було укладено Договір позики №4361186 в електронній формі. 14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» передало (відступило) ТОВ «ФК Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників №23 від 11.04.2024 року до вказаного Договору факторингу, ТОВ «ФК Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] у сумі 19750,00 грн, з яких: 5000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 14750,00 грн сума заборгованості за процентами. Окрім того, 18.11.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» (далі ТОВ «Селфі Кредит») та [PERSON] було укладено Кредитний договір №1126292 в електронній формі. 30.05.2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №30052024, у відповідності до умов якого ТОВ «Селфі Кредит» передало (відступило) ТОВ «ФК Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні ТОВ «Селфі Кредит» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 30.05.2024 до вказаного Договору факторингу, ТОВ «ФК Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] у сумі 31608,00 грн, з яких: 6000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 25608,00 грн сума заборгованості за відсотками. На підставі вищевикладеного, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за вищевказаними кредитними договорами у загальному розмірі 78958,00 грн, а також понесені судові витрати у справі. Ухвалою суду від 09 грудня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву. Не погодившись із позовними вимогами представник відповідача [PERSON] адвокат Амельчишин О.В. через систему «Електронний суд» 23.12.2024 надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відсутні докази того, що укладені кредитні договори за допомогою веб-сайтів кредиторів є сукупністю їх інформаційних та телекомунікаційних систем. Також договори факторингу за своїм змістом не є договорами факторингу, так як не містять всі обов`язкові умови для даного виду договору. Окрім того, відповідач, як мобілізований позичальник, звільнений від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом на підставі ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей». Додані до позову документи не підтверджують права вимоги позивача до відповідача про стягнення грошових коштів. Так, Паспорт споживчого кредиту не містить підпису відповідача про ознайомлення з вказаним Паспортом. Відсутні докази того, що вказані умови і правила кредитування на момент укладання договору мали той самий зміст як ті, що надані позивачем. Зазначені у кредитному договорі відомості про особу позичальника, номери телефонів, електронна адреса, неповний номер електронного платіжного засобу, дані паспорті, РНОКПП та місце проживання не в повній мірі відповідають дійсності і не свідчать про проходження позичальником повної ідентифікації. Відсутні підстави вважати, що відповідачем був використаний ідентифікатор електронного підпису та укладено кредитний договір. Просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, а також стягнути з позивача понесені відповідачем судові витрати. Ухвалою суду від 27 грудня 2024 розгляд справи було відкладено у зв`язку із тим, що станом на 27.12.2024 року не сплинув строк на подання відповіді на відзив. 30.12.2024 року на адресу суду, через систему «Електронний суд», від представника позивача надійшла відповідь на відзив, яка була сформована в системі «Електронний суд» 27.12.2024 року. Так, представник позивача зазначив, що кредитні договори були укладенні між первісними кредиторами та відповідачем в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису, шляхом введення одноразового ідентифікатора у вигляді смс-коду, який відповідач використав для підтвердження підписання кредитних договорів. Укладення кредитних договорів було здійснено в електронній формі в інформаційно-телекомунікаційній системі первісного кредитора. Для укладання кредитного договору необхідно здійснити певну послідовність дій на реальне укладення договору та отримання коштів, нездійснення чи не завершення дії унеможливлює укладання договору. Окрім того, нарахування відповідачу відсотків здійснювалося первісним кредитором на законних підставах, оскільки відповідач не повідомив первісного кредитора про те, що він являється військовослужбовцем та що на нього поширюється норми Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей». Відповідачем умови кредитних договорів не виконувались, тому нарахування відсотків за користування кредитним коштами є правомірним. Також позивач не погоджується із заявленими представником відповідача витратами на професійну правничу допомогу. Просив суд залишити без розгляду відзив відповідача, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Представник позивача у судове засідання не прибула, була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у відповіді на відзив просила суд проводити розгляд справи за відсутності представника позивача. Представник відповідача адвокат Амельчишин О.В. у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 15.11.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» (далі ТОВ «Лінеура Україна», Товариство) та [PERSON] (за текстом Договору клієнт) було укладено Кредитний договір №4142144 (далі Договір, Кредитний договір), на суму 5000,00 грн, зі строком кредитування 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 20 днів. Метою кредиту є споживчі потреби. Процента ставка за кредитом - фіксована та становить 2% в день та застосовується в межах всього кредиту, вказаного в п. 1.3 цього Договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладання Договору за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом становить 41000,00 грн (п.п. 1.2.-1.5. Договору). В п. 1.2. Договору зазначено, що Товариство зобов?язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов?язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов?язки, передбачені Договором. В п.1.1. Договору зазначено, що укладення цього Договору здійснюється сторонами за допомогою ITC Товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через вебсайт або мобільний додаток «Credit7». Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в Особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до Особистого кабінету. При цьому клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до вебсайту/ІТС Товариства. Перед укладенням цього Договору Товариством була здійснена електронна ідентифікація клієнта для входу в Особистий кабінет, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» (п. 1.13 Договору). Згідно з п. 2.1 Договору, Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківських рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] . В пункті 4 Договору передбачений порядок повернення (виплати) кредиту та сплати процентів. Так, сторони домовилися, що повернення (виплата) кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, крім випадку, визначеного в п. 4.3. Договору (п. 4.1 Договору). Клієнт зобов?язаний у встановлений Договором строк повернути кредит та сплатити проценти за користування, штрафні санкції (у разі наявності) та інші платежі, передбачені Договором (п. 5.4.1 Договору). Згідно з п. 8.2. Договору, клієнт підтверджує, що додаткові контактні дані та електронна адреса, які вказані в реквізитах клієнта в Розділі 10 «Реквізити та підписи сторін» Договору (або надані клієнтом Товариству окремо) належать саме клієнту та знаходяться в його користуванні, володінні та розпорядженні. Договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами з урахуванням особливості його підписання відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» та нормативних актів Національного банку України (п. 9.3. Договору). Підписуючи цей Договір клієнт підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Лінеура Україна», актуальна на дату укладання Договору редакція яких розміщена на веб-сайті, повністю розуміє, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися (п. 9.9. Договору). З урахуванням вимог п. 9.7.1. Договору, вищевказаний Кредитний договір був підписаний [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором 39139, 15.11.2023 року о 14:20:18. Додаток № 1 до Договору №4142144 від 15.11.2023 Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є невід`ємною частиною Договору згідно з положеннями 9.12. Договору, також підписаний [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором 39139, 15.11.2023 року о 14:20:18. (а.с. 10-19) Також відповідачем був підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором 39139, 15.11.2023 року о 14:19:24, Паспорт споживчого кредиту, що містить інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит. (а.с. 20-22) 27.06.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №27062024, у відповідності до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передало (відступило) ТОВ «ФК Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. (а.с. 23-25) Відповідно до Витягу від 27.06.2024 року з Реєстру боржників до Договору факторингу №27062024 від 27.06.2024 року, ТОВ «ФК Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за Кредитним договором №4142144 у загальному розмірі 27600,00 грн, з яких: 5000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 22600,00 грн сума заборгованості за процентами. (а.с. 26) Так, у зв`язку із неналежним виконання відповідачем [PERSON] взятих на себе грошових зобов`язань, у останнього утворилася заборгованість перед первісним кредитором, право вимоги щодо якої на підставі вищезазначеного Договору факторингу та Реєстру боржників до Договору факторингу перейшло до позивача. Після набуття права грошової вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося додаткового нарахування заборгованості за вищевказаним Кредитним договором, що підтверджується Розрахунком заборгованості за Кредитним договором №4142144 від 15.11.2023 року за період з 27.06.2024 по 30.09.2024. Так, станом на 30.09.2024 року заборгованість відповідача за вказаним Кредитним договором не погашена, залишок заборгованості складає 27600,00 грн, з яких: 5000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 22600,00 грн сума заборгованості за процентами. (а.с. 27) Окрім того, 18.11.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» (далі ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів») та [PERSON] (по тексту Договору позичальник) було укладено Договір позики №4361186, на суму позики в розмірі 5000,00 грн, строком на 10 днів, з базовою процентною ставкою за день користування позикою в розмірі 29,91% та базовою процентною ставкою з другого дня користування позикою до дати повернення позики 3,00%. Дата поверхня позики 28.11.2023 року (п.п. 2.1-2.4 Договору). Згідно з пунктом 1.Договору, позикодавець зобов?язався передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов?язався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Проценти за цим Договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики, виходячи із строку фактичного користування позикою та до повного погашення заборгованості за Договором, проте не довше 90 календарних днів зі спливу первісного строку користування позикою, визначеного Договором/додатковими угодами. Відповідно до п. 5 Договору, підписанням цього Договору позичальник підтвердив, що ознайомився на сайті позикодавця з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, до моменту підписання цього Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику за допомогою веб-сайту та мобільного додатку, що розміщені на сайті позикодавця, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього Договору позичальнику зрозумілі. У п. 20. Договору зазначено порядок його укладення. Так, цей Договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію». Договір позики №4361186 був підписаний відповідачем [PERSON] 18.11.2023 електронним підписом одноразовим ідентифікатором jVkk8Ce67c. (а.с. 33-35) В Додатку № 1 до Договору позики №4361186 від 18.11.2023 року, що, згідно з положеннями п. 3 Договору, є невід`ємною його частиною, міститься Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки до договором про споживчий кредит, яка містить електронний підпис одноразовим ідентифікатором jVkk8Ce67c [PERSON] (а.с. 35 зворот-36) 14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» передало (відступило) ТОВ «ФК Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. (а.с. 37-41) Відповідно до Витягу з Реєстру боржників №23 від 11.04.2024 року до вказаного Договору факторингу, ТОВ «ФК Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за Договором позики №4361186 у сумі 19750,00 грн, з яких: 5000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 14750,00 грн сума заборгованості за процентами. (а.с. 42) Так, у зв`язку із неналежним виконання відповідачем [PERSON] взятих на себе грошових зобов`язань, у останнього утворилася заборгованість перед первісним кредитором, право вимоги щодо якої на підставі вищезазначеного Договору факторингу та Реєстру боржників до Договору факторингу перейшло до позивача. Після набуття права грошової вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося додаткового нарахування заборгованості за вищевказаним Договором позики, що підтверджується Розрахунком заборгованості за Договором позики №4361186 від 18.11.2023 року за період з 11.04.06.2024 по 30.09.2024. Так, станом на 30.09.2024 року заборгованість відповідача за вказаним Договором позики не погашена, залишок заборгованості складає 19750,00 грн, з яких: 5000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 14750,00 грн сума заборгованості за процентами. (а.с. 43) Окрім того, 18.11.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» (далі ТОВ «Селфі Кредит», Товариство) та [PERSON] (за текстом Договору споживач) було укладено Договір №1126292 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» (далі Кредитний договір, Договір), на суму 6000,00 грн, на споживчі потреби, строк кредиту 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 10 днів, стандартна процента ставка в день за користування кредитом становить 2,2% та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього Договору (п.п. 1.3.-1.6. Договору) Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом складає 53520,00 грн. (п. 1.8. Договору). Відповідно до п. 1.1. Договору укладення цього Договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт. Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в Особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету. Згідно з п. 1.15. Договору, перед укладенням цього Договору Товариством була здійснена електронна ідентифікація споживача для входу в Особистий кабінет. Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] (п. 2.1. Договору). Згідно з п. 4.4. Договору, споживач зобов`язаний, зокрема, у встановлений Договором строк повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі передбачені Договором. Підписуючи цей Договір, споживач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, ТОВ «Селфі Кредит», що розміщені на веб-сайті, повністю розуміє їх, погоджується з ними, а також, що дані, що стосуються його особи (дані паспорту, РНОКПП, ПІБ, місце проживання, інше), зазначені в преамбулі, та реквізитах сторін цього Договору є актуальними, правильними та відповідають дійсності. Кредитний договір №1126292 підписаний [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором Р158 18.11.2023 о 21:14:45. (а.с. 49-52) Додаток №1 Договору про надання споживчого кредиту №1126292 від 18.11.2023 року, що міститься Графік платежів, також підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором Р158 18.11.2023 о 21:14:45. (а.с. 52 зворот -53) Також відповідачем був підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором Р158 18.11.2023 року о 21:14:46 Паспорт споживчого кредиту, що містить інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит. (а.с. 54-55) 30.05.2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №30052024, у відповідності до умов якого ТОВ «Селфі Кредит» передало (відступило) ТОВ «ФК Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні ТОВ «Селфі Кредит» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. (а.с. 56-59) Відповідно до Витягу з Реєстру боржників від 30.05.2024 до вказаного Договору факторингу, ТОВ «ФК Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за Кредитним договором №1126292 у сумі 31608,00 грн, з яких: 6000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 25608,00 грн сума заборгованості за відсотками. (а.с. 60) Так, у зв`язку із неналежним виконання відповідачем [PERSON] взятих на себе грошових зобов`язань, у останнього утворилася заборгованість перед первісним кредитором, право вимоги щодо якої на підставі вищезазначеного Договору факторингу та Реєстру боржників до Договору факторингу перейшло до позивача. Після набуття права грошової вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося додаткового нарахування заборгованості за вищевказаним Кредитним договором, що підтверджується Розрахунком заборгованості за Кредитним договором №1126292 від 18.11.2023 року за період з 30.05.2024 по 30.09.2024. Так, станом на 30.09.2024 року заборгованість відповідача за вказаним Кредитним договором не погашена, залишок заборгованості складає 31608,00 грн, з яких: 6000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 25608,00 грн сума заборгованості за відсотками. (а.с. 61) Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України\~«Про електронні документи та електронний документообіг»\~та\~«Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги»,\~за умови\~використання засобу\~електронного підпису\~усіма сторонами\~електронного правочину; електронного\~підпису одноразовим\~ідентифікатором,\~визначеним цим\~Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). У справі встановлено, що для підписання кредитного договору [PERSON] було використано електронний підпис одноразовим ідентифікатором відповідно до вимог ч.ч. 6-8 ст. 11, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що сторони досягли усіх істотних умов та уклали кредитний договір. Отже, договори про надання кредитних коштів підписано [PERSON] за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір не був би укладений. Доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідачем, в інтересах якого діє його представник, таких доказів надано не було, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України є його процесуальним обов`язком. Таким чином, кредитні договори між первісними кредиторами та [PERSON] були укладені в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. При цьому [PERSON] на вебсайтах товариств подав заявки на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту шляхом натискання відповідної кнопки, після чого товариства надіслали відповідачу за допомогою засобів зв`язку одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який відповідач і використав для підтвердження підписання кредитних договорів та того, що укладення кредитних договорів у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача. Ці правочини відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Так, встановивши, що без здійснення вказаних дій відповідачем кредитні договори не були б укладені між первісними кредиторами, суд дійшов висновку, що ці правочини відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача. Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі №\~234/7160/20\~(провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі №\~234/8084/20\~(провадження № 61-2303св21). Доводи представника відповідача про те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів укладення кредитних договорів в порядку, визначеному чинним законодавством, та на зазначених позивачем умовах, є безпідставними, оскільки як вбачається зі змісту кредитних договорів між позичальником та кредиторами було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору. Підпис відповідача під договорами свідчить про його ознайомлення з усіма його умовами, загальними умовами кредитування, іншою інформацією надання якої передбачено чинним законодавством України. Кредитні договори підписано сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; відповідач на момент укладення договорів не заявляв додаткових вимог щодо їх умов; не оспорював кредитний договір в частині або в цілому, первісний кредитор надав відповідачу документи, які передували укладенню кредитного договору, у тому числі й щодо сукупної вартості кредиту, реальної процентної ставки; кредитний договір містить інформацію щодо загальної вартості кредиту та графік погашення кредиту. Отже, підписавши кредитний договір, [PERSON] посвідчив свою обізнаність та згоду з його умовами, волевиявлення учасників було вільним та відповідало їх внутрішній волі, правочин вчинено в формі, встановленій законом, та він був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлений ним, а саме отримання кредитних коштів позичальником, що і було здійснено сторонами. Відповідач з власної ініціативи звернувся за отриманням кредиту до вільно обраної ним фінансової установи, отримавши від останньої всю передбачену законодавством інформацію перед укладанням договору. Крім того, відповідачем були підписані додатки до кредитних договорів, що є їх невід`ємною частиною, в яких визначений Графік платежів за договорами, а також паспорт споживчого кредиту, що містить інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит. Суд зазначає, що предметом даного позову є стягнення з відповідача заборгованості, яка виникла внаслідок неналежного виконання зобов`язань за кредитними договорами. Відповідачем не надано до суду відомостей щодо оспорювання у судовому порядку факту укладення кредитних договорів, визнання їх нікчемними тощо. Отже, між первісними кредиторами (позикодавцями) та відповідачем у справі були укладені кредитні договори, за умовами яких відповідач зобов`язався прийняти грошові кошти та повернути їх частинами у визначений договорами строк, а також сплатити відповідні проценти у погодженому сторонами договорів розмірі за користування такими кредитними коштами. Тобто, сторони погодили порядок та строки виконання зобов`язання. Водночас, доказів повернення вказаних грошових сум кредитору у вигляді тіла кредиту або відсотків матеріали справи не містять. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями ст.ст. 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Так, 27.06.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №27062024, на підставі якого та відповідно до Витягу від 27.06.2024 року з Реєстру боржників до вказаного Договору факторингу, позивач набув права грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №4142144 у загальному розмірі 27600,00 грн, з яких: 5000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 22600,00 грн сума заборгованості за процентами. (а.с. 23-26) Також 14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №14/06/21, на підставі якого та відповідно до Витягу з Реєстру боржників №23 від 11.04.2024 року до вказаного Договору факторингу, позивач набув права грошової вимоги до відповідача за Договором позики №4361186 у сумі 19750,00 грн, з яких: 5000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 14750,00 грн сума заборгованості за процентами. (а.с. 37-42) Також 30.05.2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №30052024, на підставі якого та відповідно до Витягу з Реєстру боржників від 30.05.2024 до вказаного Договору факторингу, позивач набув права грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №1126292 у сумі 31608,00 грн, з яких: 6000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 25608,00 грн сума заборгованості за відсотками. (а.с. 56-60) Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Як визначено у ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 615 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається. У відповідності до ст. 611 ЦК України за порушення зобов`язання наступають правові наслідки, передбачені ст.ст. 624, 625 ЦК України. Імперативним приписом ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним зобов`язання. Згідно з ч. 1 ст. 611, ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Так, у зв`язку із неналежним виконання відповідачем [PERSON] взятих на себе грошових зобов`язань, у останнього утворилася заборгованість перед первісними кредиторами, право вимоги щодо якої на підставі вищезазначених договорів факторингу та реєстрів боржників до договорів факторингу перейшло до позивача. Після набуття права грошової вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося додаткового нарахування заборгованості за вищевказаними кредитними договорами, що підтверджується відповідними розрахункам заборгованості. Так, станом на 30.09.2024 року заборгованість відповідача за Кредитним договором №4142144 від 15.11.2023 року не погашена, залишок заборгованості складає 27600,00 грн, з яких: 5000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 22600,00 грн сума заборгованості за процентами. (а.с. 27) Станом на 30.09.2024 року заборгованість відповідача за Договором позики №4361186 від 18.11.2023 року не погашена, залишок заборгованості складає 19750,00 грн, з яких: 5000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 14750,00 грн сума заборгованості за процентами. (а.с. 43) Також, станом на 30.09.2024 року заборгованість відповідача за Кредитним договором №1126292 від 18.11.2023 року не погашена, залишок заборгованості складає 31608,00 грн, з яких: 6000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 25608,00 грн сума заборгованості за відсотками. (а.с. 61) Разом з тим, суд бере до уваги вимоги ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі. У ст.ст. 1, 2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» закріплені гарантії соціального і правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей, за якими військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації. В ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» визначено, що військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Вищевказаний пункт Закону є самостійною нормою і будь-якого посилання про можливість застосування вказаного пункту лише при наявності у військовослужбовця відповідного статусу (учасника бойових дій) закон не передбачає. Крім цього, дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення. Вказані висновки викладені у постановах Верховного Суду від 26 грудня 2018 року у справі №522/12270/15-ц та від 11 грудня 2019 року у справі №521/7927/16-ц. У постанові Верховного Суду від 15.07.2020 у справі №\~199/3051/14\~(провадження № 61-10861св18) викладено правовий висновок про перелік необхідних документів для доведеності статусу особи, яка має право на пільги, визначені п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», який полягає у тому, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21.08.2014 № 322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. Відповідно до копії Військового квитка серії [NUMBER] , виданого на ім`я [PERSON] , 20.04.2022 року [PERSON] був призваний у Збройні Сили України по мобілізації. (а.с. 88-90) Таким чином, у період виконання умов кредитного договору, відповідач має статус військовослужбовця та на нього поширюються пільги, передбачені ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовці та членів їх сімей», тобто, позивачем необґрунтовано нараховано відповідачу відсотки за користування кредитом, а тому у відповідача відсутній обов`язок щодо їх сплати. Відтак, наявні підстави для стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованості за основною сумою боргу (тілом кредиту) у загальному розмірі 16000,00 грн, з яких: - за Кредитним договором №4142144 в розмірі 5000,00 грн; - за Договором позики №4361186 в розмірі 5000,00 грн; - за Кредитним договором №1126292 в розмірі 6000,00 грн. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року). За правилами, визначеними п. 3 ч. 1 ст. 141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати (судовий збір) пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 613,60 грн.

Outcome: partial