Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-27 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №1247-1455 від 29 липня 2023 року в розмірі 35000,00 гривень. В позовній заяві позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (далі ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС») вказує про те, що між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] 29 липня 2023 року за допомогою вебсайту creditkasa.com.ua було укладено договір про відкриття кредитної лінії №1247-1455 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, з наданням відповідачеві одноразового ідентифікатора А3225 для підписання кредитного договору, який разом із Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), Паспортом споживчого кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором (Графік платежів за Договором) відповідно до Методики НБУ складають єдиний договір. Відповідно до умов кредитного договору відповідач [PERSON] отримала кредит в сумі 7000,00 гривень зі строком кредитування 300 днів, базовий період 21 день, зниженою процентною ставкою - 2,50 % в день, стандартною процентною ставкою - 3,00 % в день. Скориставшись кредитними коштами, взятих на себе зобов`язань із своєчасного їх повернення та сплати процентів за користування кредитними коштами відповідач не виконала. Станом на 5 грудня 2024 року виникла заборгованість за кредитним договором на загальну суму 69265,00 гривень, з яких: 7000,00 гривень заборгованість за кредитом, 62265,00 гривень заборгованість за простроченими відсотками. Однак, позивачем було прийняте рішення про можливість застосування до позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості за нарахованими процентами у сумі 34265,00 гривень, за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 35000,00 гривень. Позивач ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» у позовній заяві просило стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором №1247-1455 від 29 липня 2023 року в розмірі 35000,00 гривень, що складається з: 7000,00 гривень простроченої заборгованості за кредитом та 28000,00 гривень простроченої заборгованості за нарахованими процентами, а також понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився, до суду подав клопотання в якому просив розгляд справи провести без його участі, вказавши про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 47). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги щодо стягнення з неї 35000,00 гривень заборгованості за кредитним договором, з яких: 7000,00 гривень заборгованість за тілом кредиту та 28000,00 гривень заборгованість за процентами, визнала в повному обсязі. [PERSON] підтвердила, що дійсно нею було отримано кредитні кошти в сумі 7000,00 гривень, проте заборгованість по тілу кредиту та відсотки за користування кредитом не сплачувала. Суд, заслухавши відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в їх сукупності за внутрішнім переконанням, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В силу вимог ч. 3 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем [PERSON] позовних вимог щодо стягнення з неї 35000,00 гривень заборгованості за кредитним договором, з яких: 7000,00 гривень заборгованості за тілом кредиту та 28000,00 гривень заборгованості за процентами, не встановлено. Ч. 1 ст. 82 ЦПК України передбачає, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд вирішив справу в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами по справі. В ході розгляду справи сторони (їх представники) заяв та/чи клопотань по суті справи до суду не подавали. Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо. Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2\~ст. 11 ЦК України). Відповідно до\~ст.\~626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України)\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надавати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу вимог ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). В судовому засіданні встановлено, що 29 липня 2023 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та відповідачем [PERSON] за допомогою вебсайту creditkasa.com.ua було укладено договір про відкриття кредитної лінії №1247-1455 (а.с. 10-15). Договір укладений в електронному вигляді та підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором А3225. Вказаний договір разом із Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), Паспортом споживчого кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором (Графік платежів за Договором) відповідно до Методики НБУ складають єдиний договір. Такі дії сторін узгоджуються з вимогами ст.ст.\~6,\~627 ЦК України\~та ст.ст.\~11,\~12 Закону України «Про електронну комерцію». Згідно з ч. 12\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. П. 2 ч. 1\~ст. 12 цього Закону\~визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Пунктом 2.2 зазначеного договору про відкриття кредитної лінії передбачено, що кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання позичальнику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим договором. Відповідно до умов договору відповідач отримала кредит у розмірі 7000,00 гривень (а.с. 11); строк кредитування 300 днів; базовий період 21 день; знижена % ставка - 2,50% в день; стандартна % ставка - 3,00% в день (а.с. 24 зв. - 25). Згідно довідки ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про перерахування суми кредиту №1247-1455 від 29 липня 2023 року позивач здійснив видачу кредитних коштів [PERSON] за договором шляхом перерахування кредитних коштів за допомогою платіжної системи LigPay на картковий рахунок, платіж № [NUMBER] , у сумі 7000,00 гривень (а.с. 35). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З пояснень відповідача [PERSON] та наявних у справі письмових доказів вбачається, що відповідач взяті на себе зобов`язання по поверненню кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом у встановлений договором строк не виконала. Згідно розрахунку заборгованості (а.с. 36) вбачається, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором, станом на 5 грудня 2024 року у [PERSON] наявна заборгованість за договором №1247-1455, що становить 69265,00 гривень, з яких: 7000,00 гривень заборгованість за кредитом, 62265,00 гривень заборгованість за відсотками. [PERSON] не надала суду доказів, які спростовували б розмір заборгованості, тому наданий позивачем розрахунок заборгованості за відсутності заперечень щодо такого розрахунку від відповідача, приймається судом як достовірний. З матеріалів справи вбачається, що за Програмою лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», позивачем було здійснене часткове списання залишку заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії №1247-1455 і розмір заборгованості, яку позивач просить стягнути з відповідача складає 35000,00 гривень, з яких: 7000,00 гривень прострочена заборгованість за кредитом, 28000,00 гривеень прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку фінансовій установі не повернуті. Тож відповідач не виконала обов`язок з повернення кредитних коштів і позивач вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. З урахуванням встановлених обставин справи, досліджених доказів по справі, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача та стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованості в розмірі 35000,00 гривень, з яких: 7000,00 гривень прострочена заборгованість за кредитом, 28000,00 гривень прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Позивачем понесені судові витрати, що становлять 2422,40 гривень судового збору, сплаченого на час подання до суду позовної заяви (а.с. 1). Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд покладає на відповідача [PERSON] витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 2422,40 гривень (а.с. 1), оскільки понесення таких витрат позивачем підтверджено документально. Підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору немає. У позовній заяві позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилався на положення ст.ст. 11, 13, 15, 16, 509, 525, 526, 543, 549, 550, 554, 572, 583, 589, 590, 610-612, 624, 625, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України. Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обґрунтованим. Відповідно до ст.ст. 526, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 206, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved