Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-22 00:00:00

21 жовтня 2024 року ТОВ «Коллект Центр» через свого представника (далі також ТОВ «Коллект Центр», позивач) звернувся до Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська з позовною заявою до [PERSON] (далі також [PERSON] , відповідач) про стягнення заборгованості за договором. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Коллект центр» заборгованість за Договорами № 2107646879974 від 17.03.2021, № 3055501259-51942 від 06.03.2021 року у розмірі 63197,02 грн. та понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 3028,00 грн, понесені витрати на правову допомогу у розмірі 16000,00 грн. Стислий виклад обставин справи. На обґрунтування позовних вимог зазначає, що 17.03.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] було укладено договір №2107646879974. ТОВ «Служба миттєвого кредитування» зобов`язалось надати кредит без конкретної споживчої мети в сумі 2600,00 грн зі сплатою процентів 2% за кожний день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту. Починаючи з першого дня, наступного за орієнтовним строком повернення кредиту, процентна ставка збільшується на 1,64 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4а), починаючи з 15 дня, наступного за орієнтовним строком повернення кредиту, процентна ставка збільшується на 1,38 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4.б); починаючи з 30 дня, наступного за орієнтовним строком повернення кредиту, процентна ставка збільшується на 2,65 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4в). 01.12.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі також ТОВ «Вердикт Капітал») укладено договір №1-12, відповідно до якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2107646879974. В свою чергу 10.01.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги за кредитними договорами до позичальників ТОВ «Коллект Центр» згідно до договору № 10-01/2023, в тому числі, за договором № 2107646879974. Також, 06.03.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНКАСО ФІНАНС» (далі також ТОВ ФК «ІНКАСО ФІНАНС») та [PERSON] було укладено договір №3055501259-51942. Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору позики шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі 2500,00грн. Згідно п.п. 2.3. Договору позики, дата видачі кредиту 06.03.2021, дата повернення кредиту 26.03.2021 (включно), термін користування кредитом 20 діб. Умовами Договору позики на період зазначений в п.п. 2.3. Договору, плата за користування Кредитом встановлена в розмірі 1,79 % за кожен день користування Кредитом. 07.07.2021 було укладено договір № 07-07/21, відповідно до якого ТОВ ФК «Інкасо Фінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3055501259-51942. 10 березня 2023 року було укладено договір №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3055501259-51942. Позивач зазначив, що у зв`язку з неналежним виконанням позичальником умов кредитних договорів, а саме: за користування кредитом за договором №2107646879974 від 17.03.2021 в розмірі 43524,52 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту)- 2600,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 40924,52 грн; за користування кредитом за договором №3055501259-51942 від 06.03.2021 в розмірі 19672,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 2500,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 17172,50 грн. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 18 листопада 2024 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін\~про слухання\~справи на 12 грудня 2024 року. Ухвалою Дніпровського\~районного суду\~м.\~Дніпродзержинська від\~12\~грудня 2024\~року судовий розгляд цивільної справи відкладено на 23 січня 2025 року. Представник позивача ТОВ «Коллект Центр» в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю представника позивача згідно вимог ч.3 ст. 211 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, які повернулись на адресу суду з відміткою «адресат відсутній» (а.с. 74, 81). Про проведення судового засідання відповідач також повідомлявся та викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі не заявив, відзив проти позову не надав. Виходячи з наведеного, суд ухвалив провести судове засідання за відсутності сторін згідно вимог\~ч.\~3\~ст.\~211\~ЦПК України, на підставі наявних у справі матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить наступного висновку. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини. 17.03.2021\~Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«Служба миттєвого\~кредитування» (далі\~позикодавець/товариство)\~та [PERSON] \~(далі\~позичальник/відповідач)\~уклали Договір\~про надання\~фінансових послуг\~№ 2107646879974«Стандартний» (далі - договір), за умовами якого Товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті та складає 2600,00 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно з умовами цього договору, його додатків та правил (п.1.1.). Орієнтовний строк повернення кредиту - 16 днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 16 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів (п.1.3.). Відповідно до п.1.4 Договору, проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування протягом фактичного строку користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у такому розмірі: а) 2% кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня, наступного за орієнтовним строком повернення кредиту, процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4.а); в) починаючи з 15 дня, наступного за орієнтовним строком повернення кредиту, процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначено у п.1.4.б); г) починаючи з 30 дня, наступного за орієнтовним строком повернення кредиту, процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4.в); д) тип процентної ставки фіксована. Відповідно до п.п. 1.4.1, 1.4.2 Договору нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 16 день з моменту отримання кредиту, в сумі, що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати. В разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 16 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом. У разі підписання електронного договору Договір буде вважатись укладеним в письмовій формі з дати прийняття (акцепту) позичальником пропозиції (оферти) Товариства (п.1.5). Згідно з п.1.6 Договору, датою прийняття (акцепту) та підписання кредитного договору (всіх без виключення його складових), а саме: цього договору; самої заяви-анкети; правил, паспорту кредиту; повідомлення суб`єкта персональних даних про його права, визначені Законом України «Про захист персональних даних», мету збору даних, склад та зміст зібраних персональних даних, та осіб, яким передаються його персональні дані) вважається дата складання та підписання сторонами заяви-анкети. Заява-анкета підписується сторонами шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис. Пунктом 1.9 Договору визначено граничний строк кредитування (строк дії Кредитного договору): 1 рік. Відповідно до п.4.1 Договору, невід`ємною частиною цього договору є «Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту Товариство з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування». Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись правил, текст яких розміщений на сайті: smk.zp.ua та www.bistrozaim.uа. За п.4.3 Договору сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та товариством у разі укладення електронного договору в якості підпису сторін буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис. Згідно з п.4.15 Договору, сторони дійшли згоди, що цей договір укладається у письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг». Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором «Азза О.В.» (копія Договору на а.с.7-9). Аналогічна інформація зазначена в додатку № 1 до Кредитного договору, Заявка-анкета (для отримання кредиту), яка підписана електронним підписом одноразовим ідентифікатором «Азза О.В. J15» (зворот а.с.9). У Заяві-анкеті зазначено особисті дані [PERSON] , номер карткового рахунку [NUMBER] . Також зазначено, що ознайомившись з примірним (типовим) кредитним договором та усіма його додатками, включаючи Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Служба миттєвого кредитування», що розміщені на Офіційному сайті smk.zp.ua та www.bistrozaim.uа та погодившись з ними, просить Товариство надати йому кредит на особисті потреби у розмірі 2600,00 грн. Орієнтовний строк повернення кредиту - 16 днів з моменту отримання кредиту. Нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 16 день з моменту отримання кредиту. Строком на 365 днів з правом повернення достроково та зобов`язався повернути кредит у розмірі 2600,00 грн та сплатити проценти у розмірі 832,00 грн. Розмір процентів: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту, процентна ставка збільшується на 1,64 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. а); в) починаючи з 15 дня, наступного за орієнтовним строком повернення кредиту, процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.б); г) починаючи з 30 дня, наступного за орієнтовним строком повернення кредиту, процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.в). Дата початку нарахування процентів за користування кредитом 17.03.2021. Відповідач просив надавати йому кредити у подальшому на вказаний картковий рахунок на підставі Заяви-Анкети. Згідно повідомлення ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» від 07.05.2024 на підставі укладеного з ТОВ «Служба МК» договору про організацію переказів грошових коштів ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» було здійснено переказ грошових коштів 17.03.2021 в сумі 2600 грн. на карту [NUMBER] згідно договору №2107646879974 (а.с. 22). Згідно розрахунку заборгованості, здійсненого ТОВ «Служба миттєвого кредитування за період з 17.03.2021 по 30.11.2021 (тобто у межах дії строку кредитного договору (1 рік)) за відсотковою ставкою, визначеною у п. 1.4 (г) договору, сума заборгованості складає 22386,00 грн, з яких тіло кредиту 2600,00 грн. та відсотки 19786,00 грн. 01 грудня 2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №1-12, за умовами якого ТОВ «Вердикт Капітал» набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «Служба миттєвого кредитування» (а.с.31-33). З копії Реєстру боржників, який є додатком №3 до договору факторингу №1-12 від 01 грудня 2021 року убачається, що до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 2107646879974 від 17.03.2021 на суму 22386,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 2600,00 грн; заборгованість за відсотками 19786,00 грн (зворот а.с.34, а.с.40). У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» відповідно до Договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги від 10.01.2023, в тому числі за Договором про надання фінансових послуг № 2107646879974 від 17.03.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] (а.с.42-45). З копії Реєстру боржників, який є додатком №3 до Договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги від 10.01.2023 убачається, що до позивача перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 2107646879974 від 17.03.2021 на суму 43524,52 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 2600,00 грн; заборгованість за відсотками 40924,52 грн (а.с. 46-47, 55). Відповідно до розрахунку позивача, станом на 10.09.2024 у відповідача наявна заборгованість за Договором про надання фінансових послуг № 2107646879974 від 17.03.2021 у розмірі 43524,52 грн, з яких 2600,00 грн - заборгованість за кредитом (за тілом кредиту), 40924,52 грн - заборгованість за процентами на дату відступлення прав вимоги. Окрім того, 06.03.2021 між ТОВ ФК «Інкасо Фінанс» та [PERSON] було укладено договір позики №3055501259-51942 (а.с. 14-18 оберт). Пунктом 2.1. Договору визначено, що товариство приймає на себе зобов`язання надати, а позичальник має право отримати, та зобов`язаний повернути кредит та сплатити плату за користування кредитом, у вигляді нарахованих на суму кредиту процентів, за фактичний строк користування кредитом. Відповідно до п. 2.2, 2.3, 2.4 Договору, кредит надається в загальному розмірі 2500,00грн. Строк користування коштами складає 20 діб, та закінчується 26.03.2021. Цільове призначення кредиту: придбання позичальником будь-яких товарів, робіт та послуг для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконання обов`язків найманого працівника. Згідно із п. 2.5, 2.6. Договору, за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплатити товариству плату згідно Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього Договору. Розмір фіксованої процентної ставки, встановлений Договором, не може бути збільшений без письмової згоди позичальника. Позичальник зобов`язується здійснити повернення сум кредиту та нараховані, у відповідності до цього Договору, проценти за користування кредитом одноразовим платежем, в розмірі 3400,00 грн 26.03.2021, шляхом зарахування власних грошових коштів на рахунок товариства не пізніше 26.03.2021. Якщо сума коштів, що надійшла в рахунок погашення кредиту та сплати процентів чи інших платежів, менша розміру, вказаного у п. 3.9. Договору, то несплачений платіж та нараховані проценти, що мали бути сплачені, вважаються простроченими (п. 3.9, 3.10 Договору). Договір позики укладено в електронній формі на умовах Пропозиції (оферти) на укладення електронного Договору позики № 3055501259-51942 від 06.03.202, що акцептована відповідачем 06.03.2021, шляхом підписання електронним підписом відповідача (з урахуванням положень ч. 6 і 12 п. 1 ст. З, ст.12, п. 12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 1ст. 205 Цивільного Кодексу України). [PERSON] здійснив дії, спрямовані на укладання Договору позики шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, кредитодавцем (ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс») було перераховано грошові кошти у розмірі 2500,00 грн, що підтверджується квитанцією за сплату №82308961 від 06.03.2021 ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» перерахувало на карту [NUMBER] , та на вказану карту було зачислено суму в розмірі 2500 гривень (а.с. 23). Перерахування грошових коштів на картку позичальника було здійснено за допомогою компанії ТОВ «Універсальні платіжні рішення», яка відповідно до умов Договору доручення на здійснення переказу коштів № ФК-П-20/08-08 від 20.08.2020, що укладений між ТОВ «Універсальні платіжні рішення» та ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс», зобов`язалась надавати технічну можливість в перерахуванні коштів на картку позичальника на підставі укладеного договору позики. Згідно довідки №2873_240902144841 від 02.09.2024 ТОВ «Універсальні платіжні рішення», вказано, що 06.03.2021 було успішно перераховано кошти на платіжну картку [NUMBER] у сумі 2500,00грн. (а.с.22 зворот). 07.07.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №07-07/21 (а.с.36-38). Відповідно до п.2.1. Договору, кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні кредитору, а новий кредитор набуває в обсязі та на умовах, визначеним цим Договором права вимоги кредитора до боржників зазначених у Додатку №1 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників, за Договором позики, з урахуванням усіх змін, доповнень, і додатків до них. Згідно із Реєстром боржників до Договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №07-07/21 від 07.07.2021, [PERSON] являється боржником за Договором № 3055501259-51942 із загальною сумою заборгованості 3400,00грн (а.с.38 зворот, 39, 41) 10.03.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено Договір про відступлення права вимоги № 10-03/2023/01. (а.с.48-50) Відповідно до п. 2.1. Договору первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває в обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги первісного кредитора до боржників зазначених у Додатках №1 та №3 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників за договорами позики, з урахуванням всіх змін, доповнень і додатків до них. Згідно із Реєстром боржників до Договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-03/2023/01, за [PERSON] обліковується заборгованість на загальну суму 19672 грн, якої сума тіла кредиту 2500 грн, сума заборгованості за нарахованими процентами 17172,50 грн (а.с.52-54). Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору. За змістом ч. 2ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, з-поміж іншого, договори та інші правочини. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно із ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У свою чергу системний аналіз статей 524-526,533-535 ЦК України дає підстави стверджувати про те, що грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Порушенням зобов`язання, як встановлено у ч. 1ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості наданій сторонам визначити умови такого договору. За положеннями статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 статті 638 ЦК України). Частиною 1ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому ЦК України та ГК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному уст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним уст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому уст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому уст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно зі ст. 10 Закону України «Про електронну комерцію», електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначений Порядок укладення електронного договору. Зокрема, відповідно до ч. 3 цієї статті, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Частиною 6 цієї статті передбачено шляхи надання відповіді особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт), до яких відноситься: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Положеннями ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За п. 6 ч. 1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Частиною 1ст. 638 ЦК України в становлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. На підставі абз. 2 ч. 2 ст.639 ЦК якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. З урахуванням викладеного вмотивування суд дійшов висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.205,207 ЦК). Відповідно до ч. 1ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються у договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно із ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України, якою регламентовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частинами 1 та 2 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Відповідно до ст. ст. 1080, 1084 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги. Мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення. 17.03.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансових послуг №2107646879974 «Стандартний» (а.с.7-9). За умовами вказаного договору ТОВ «Служба миттєвого реагування» зобов`язалося надати [PERSON] кредит на суму 2600 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього Договору, його додатків та правил. Пунктом 1.2 договору визначено, що кредит надано на строк, зазначений у заяві-анкеті та графіку платежів, який є додатком цього договору та є невід`ємною його частиною. Згідно із п. 1.3 договору орієнтовний строк повернення кредиту - 16 днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 16 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів. Відповідно до пунктів 1.4.1 і 1.4.2 договору нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 16 день з моменту отримання кредиту, в сумі, що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати. В разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 16 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом. Згідно з п. 1.9 договору граничний строк кредитування (строк дії договору) 1 рік. Умовами вказаного договору погоджено сторонами використання клієнтом електронного підпису (п.1.5-1.6 договору). В анкеті - заяві на отримання кредиту, що є додатком № 1 до кредитного договору та невід`ємною його частиною, відповідач підтвердив, що він ознайомлений з примірним (типовим) кредитним договором та усіма його додатками, включаючи Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Служба миттєвого кредитування». Також, у анкеті - заяві зазначено, що нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 16 день з моменту отримання кредиту. Договір укладено строком на 365 днів з правом повернення достроково та позичальник зобов`язався повернути кредит у розмірі 2600 грн та сплатити проценти у розмірі 832 грн. Умови сплати розміру процентів за весь час фактичного користування кредитом у анкеті-заяві визначено аналогічно п.1.4 договору про надання фінансових послуг № 2107646879974 від 17.03.2021. Згідно з п.4.15 Договору, сторони дійшли згоди, що цей договір укладається у письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг». Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором. [PERSON] здійснив дії, спрямовані на укладення кредитного договору. Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором «Азза О.В.» (копія Договору на а.с.7-9). Аналогічна інформація зазначена в додатку № 1 до Кредитного договору, Заявка-анкета (для отримання кредиту), яка підписана електронним підписом одноразовим ідентифікатором «Азза О.В. J15» (зворот а.с.9). У Заяві-анкеті зазначено особисті дані [PERSON] , номер карткового рахунку [NUMBER] . В установленому законом порядку вказаний договір недійсним не визнавався і є чинним. Свої зобов`язання за кредитним договором ТОВ «Служба миттєвого кредитування» виконало у повному обсязі, а саме: надало відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, який склав 2600 грн, що підтверджується листом ТОВ Фінансова компанія «Вей Фор Пей», згідно якого на підставі укладеного з ТОВ «Служба МК» договору про організацію переказів грошових коштів ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» було здійснено переказ грошових коштів 17.03.2021 в сумі 2600 грн. на карту [NUMBER] згідно договору №2107646879974 (а.с. 22). Відповідач зобов`язання за договором про надання фінансових послуг не виконав, заборгованість у строк, обумовлений договором не погасив, проценти за користування кредитними коштами не сплатив. 01 грудня 2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №1-12, відповідно до якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у т.ч. за договором про надання фінансових послуг №2107646879974 від 17.03.2021, що укладено між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та боржником за яким є: [PERSON] . Відповідно до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-03/2023 від 10 січня 2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», у т.ч. за договором про надання фінансових послуг №2107646879974 від 17.03.2021, що укладений між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та боржником за яким є: [PERSON] . З копії Реєстру боржників, який є додатком №3 до договору факторингу №1-12 від 01 грудня 2021 року убачається, що до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 2107646879974 від 17.03.2021 на суму 22386,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 2600,00 грн; заборгованість за відсотками 19786,00 грн (зворот а.с.34, а.с.40). У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» відповідно до Договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги від 10.01.2023, в тому числі за Договором про надання фінансових послуг № 2107646879974 від 17.03.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] (а.с.42-45). З копії Реєстру боржників, який є додатком №3 до Договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги від 10.01.2023 убачається, що до позивача перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 2107646879974 від 17.03.2021 на суму 43524,52 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 2600,00 грн; заборгованість за відсотками 40924,52 грн (а.с. 46-47, 55). Згідно із наданим ТОВ «Коллект Центр» розрахунком, станом на 10.09.2024 у відповідача наявна заборгованість за Договором про надання фінансових послуг № 2107646879974 від 17.03.2021 у розмірі 43524,52 грн, з яких 2600,00 грн - заборгованість за кредитом (за тілом кредиту), 40924,52 грн - заборгованість за процентами на дату відступлення прав вимоги. Укладеним 17.03.2021 договором про надання фінансових послуг визначений орієнтовний строк повернення кредиту - 16 днів з моменту отримання коштів. В орієнтовний строк повернення кредиту (16 днів) [PERSON] зобов`язання за вказаним кредитним договором не виконав. Крім того, відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №107646879974 від 17.03.2021, здійсненого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» станом на 30.11.2021 (на час відступлення права вимоги), загальна сума заборгованості складала 22386,00 грн, з яких: 2600,00 грн тіло кредиту, 19786 грн нараховані відсотки (зв.а.с. 23-25). При цьому, подальший розрахунок заборгованості, здійснений ТОВ «Вердикт Капітал» на час відступлення права вимоги позивачу (10.01.2023) здійснено за період з 01.12.2021 по 16.03.2022 (тобто у межах дії строку кредитного договору (1 рік)) за відсотковою ставкою, визначеною у п. 1.4 (г) договору, що складає 21138,52 грн. Отже, загальний розмір процентів за несвоєчасне повернення кредитних коштів за весь час граничного строку фактичного користування кредитом, складає 40924,52 грн, що відповідає п.1.4,1.4.1,1.4.2 умов договору, які були погоджені сторонами та не суперечить заяві-анкеті для отримання кредиту. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що станом на 10.09.2024 відповідач має перед позивачем заборгованість на загальну суму 43524,52 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) - 2600 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 40924,52 грн. Доказів належного виконання своїх договірних зобов`язань щодо повернення коштів відповідачем суду не надано, а отже заявлені позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту за договором №3055501259-51942 від 06.03.2021 у розмірі 2500 грн та нарахованих процентів на дату відступлення права вимоги у розмірі 17172,50 грн, слід зазначити наступне. Судом установлено, що договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Підписанням Договору відповідач підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Відповідно до Договору кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах встановлених договором. Згідно з Договором, клієнт зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах передбачених в Договорі. З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, надавши відповідачу кредит в розмірі 2500,00 грн. Кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі 2500,00 грн, що підтверджується квитанцією за сплату №82308961 від 06.03.2021 (а.с. 23). Відповідач зобов`язання за договором про надання фінансових послуг не виконав, заборгованість у строк, обумовлений договором не погасив, проценти за користування кредитними коштами не сплатив. 07.07.2021 було укладено договір №07-07/21 відповідно до якого ТзОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» відступило на користь ТзОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі й за договором № 3055501259-51942. З реєстру боржників до вищевказаного договору вбачається, що на момент відступлення прав вимоги (07.07.2021), борг відповідача по справі перед першочерговим кредитором складав 3400 грн. 00 коп. з яких 2500 грн 00 коп. заборгованість за тілом кредиту та 900 грн 00 коп. заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги (а.с. 25 зворот -26, 39-41). 10.03.2023 було укладено договір №10-03/2023/01 відповідно до якого ТзОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТзОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі й за договором №3055501259-51942 від 06.03.2021. З реєстру боржників до вищевказаного договору вбачається, що на момент відступлення прав вимоги, борг відповідача по справі перед ТзОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» складав 19672,50 грн 00 коп., з яких 2500,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 17172,50 грн. заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги (а.с. 28, 52-54). Відповідно до статей 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст.1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч.1 ст. 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10 цс18, від 04.07.2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31.10.2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18. Велика Палата Верховного Суду в Постанові від 05.04.2023 року по справі №910/4518/16 зауважила, що надання кредитору можливості одночасного стягнення як процентів за «користування кредитом», так і процентів як міри відповідальності, може призводити до незацікавленості кредитора як у вчиненні активних дій щодо повернення боргу, так і у якнайшвидшому виконанні боржником зобов`язань за кредитним договором, оскільки після спливу строку кредитування грошове зобов`язання боржника перед кредитором зростає навіть швидше, ніж зростало протягом строку кредитування. Тобто фактично кредитор продовжує строк кредитування на власний розсуд на ще вигідніших для себе умовах, маючи при цьому можливість в будь-який момент вчинити дії, спрямовані на стягнення боргу з боржника (наприклад, звернути стягнення на заставне майно боржника або стягнути борг з поручителя). Установивши, що умова договору передбачає нарахування процентів як міри відповідальності після закінчення строку кредитування, тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання, слід застосовувати як статтю 625 ЦК України, так і інше законодавство, яке регулює наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Отже, можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав). Таким чином, позикодавець відповідно до ст. 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором відсотки. Оскільки, після закінчення строку кредитування у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором відсотки, тому заявлена ТОВ «Коллект Центр» вимога в частині стягнення з відповідача заборгованості по відсотках за користування позикою за договором №3055501259-51942 у розмірі 16272,50 грн. є безпідставною та задоволенню не підлягає. Як вбачається із матеріалів справи, в межах строку кредитування та на момент відступлення права вимоги сума заборгованості за договором №3055501259-51942 становить 3400,00 грн., з яких тіло кредиту - 2500 грн., заборгованість за нарахованими процентами - 900 грн. що підлягають стягненню з відповідача. Доказів того, що строк кредитування був продовжений за згодою сторін у встановленому порядку, або що відповідач вчинив дії в особистому кабінеті для продовження кредитування, суду не надано. Відтак, оскільки позивач не довів право нараховувати проценти на умовах договору поза межами строків кредитування, суд вважає, що до стягнення не підлягає сума процентів, яка була нараховані поза межами строку кредиту. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. Щодо компенсації позивачу витрат на правничу допомогу адвоката, яка була заявлена ним в сумі 16000 грн., суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 4 ст.137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно із п. 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Зважаючи на наведені норми процесуального закону, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», «Данілов проти України»). Аналогічні висновки містяться у додатковій постанові Верховного Суду від 24.01.2019 року по справі №910/15944/17. З матеріалів справи вбачається, що правнича допомога надавалась позивачу адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» на підставі договору про надання правової допомоги від №01-07/2024 від 01 липня 2024 року. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача було подано до суду наступні документи: прайс-лист АО «Лігал Ассістанс», заявка на надання юридичної допомоги №16 від 05.07.2024р. та витяг з акту №3 про надання юридичної допомоги від 05.09.2024р. (детальний опис робіт). Суд, вирішуючи питання про розмір витрат на правову допомогу виходить з того, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Суд враховує, що дана категорія справ є поширеною, сама по собі позовна заява є нескладною та не потребує особливих затрат часу на її складання, відсутні посилання на судову практику, що потребувало б додаткового часу на її вивчення. Пакет документів, що доданий до позовної заяви, також є наперед визначеним та не потребує великих зусиль для його зібрання. Верховний Суд неодноразово звертав увагу на необхідності дотримання принципу співмірності при розрахунку судових витрат. Так, Велика Палата Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц наголосила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. У постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial