Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-22 00:00:00

У вересні 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , мотивуючи його тим, що вона та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Рішенням Червоноармійського районного суду Житомирської області від 28.12.2017, яке набрало чинності 30.01.2018, шлюб між нею та відповідачем було розірвано, сина [PERSON] для подальшого проживання залишено біля неї. 01 вересня 2024 року їх син, [PERSON] вступив на навчання до Поліського національного університету. Згідно довідки університету від 03.09.2024 № 309/09-20, [PERSON] , 2004 р.н. є здобувачем вищої освіти першого курсу факультету інженерії та енергетики денної форми навчання за спеціальністю 208 "Агроінженерія", за освітнім рівнем "Бакалавр" Поліського університету IV рівня акредитації. Термін навчання з 01 вересня 2024 року по 30 червня 2027 року. 01 вересня 2024 року між Поліським національним університетом, з одного боку, та здобувачем освіти - [PERSON] , законним представником [PERSON] , з другого боку, укладено договір про навчання у закладі вищої освіти №65/24. Вартість навчання становить: 2024 рік - 7796,00 грн., 2025 рік - 21 490, 00 грн.: 2026 рік - 24 490,00 грн.; 2027 рік- 14694,00 грн .. На даний час повнолітній син проживає разом з позивачкою і перебуває на її утриманні, що підтверджується довідками Очеретянського старостинського округу Пулинської селищної ради. За таких обставин їй одній доводиться матеріально утримувати повнолітнього сина до закінчення ним навчання в університеті, що потребує значних матеріальних витрат, пов`язаних із забезпеченням сина коштами на придбання навчального приладдя, взуття, одягу, продуктів харчування, ліків у разі його хвороби. Єдиним джерелом її доходу є грошове забезпечення, так як вона проходить військову службу в Збройних Силах України, розміру якої не вистачає для повноцінного забезпечення потреб повнолітньої дитини. Добровільної угоди між нею та відповідачем про сплату аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] не досягнуто. Відповідач за станом здоров`я та за своїми доходами спроможний сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини на час його навчання. Так як в даний час також є військовослужбовцем та отримує належне грошове забезпечення, та здатний надавати утримання для повнолітнього сина на період навчання в університеті. Враховуючи вищевикладене,просила постановити рішення, яким стягнути на її користь з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , уродженця смт. Червоноармійськ, Житомирської області, проживаючого [ADDRESS] , аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який навчається в Поліському національному університеті, починаючи від дня пред"явлення позову до суду і до закінчення терміну навчання, тобто до 30 червня 2027 року включно. Ухвалою судді від 24.09.2024 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка [PERSON] подала до суду письмову заяву, у якій просила розглядати справу без її участі, позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити. Представник позивачки [PERSON] - адвокат Кутлиєв Б.Н. у судове засідання не з"явився. У поданій на адресу суду заяві просив проводити розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. У відповіді на відзив зазначає, що потреба [PERSON] у матеріальній допомозі є необхідною, оскільки не маючи самостійного доходу [PERSON] змушений був підти працювати до Пулинського РЕМ, незважаючи на те, що робота заважає навчанню, оскільки відстань від роботи до місця навчання становить 50 км. За договором освітньої установи загальна вартість навчання становить -69 000 грн., оплата має проводитись за кошти [PERSON] , дохід позивачки становить щомісячно 20000,00 грн.. Окрім того [PERSON] несе витрати на проїзд, проживання та харчування. Натомість відповідач будь-якої матеріальної допомоги сину не надає. Відповідач [PERSON] у своїх письмових поясненнях на адресу суду просив відмовити у позові повністю, за безпідставністю, зазначивши, що їх син - [PERSON] працевлаштований, має середньомісячний дохід у розмірі 15356,54 грн., забезпечений житлом та має у користуванні автомобіль Фольксваген, який за для приховування цього факту зареєстрований на його матір -позивачку у справі, жодних осіб на своєму утриманні не має та не має проблем зі станом здоров"я і фізичних вад. Отже син здатний самостійно організувати свій процес навчання. Разом з тим просив врахувати, що він, попри наявність статусу обмежено придатної особи до військової служби мобілізований до лав ЗСУ. У нього на утриманні останні три роки перебуває його мати, яка є пенсіонеркою та має ряд захворювань, у зв"язку з чим перебуває під постійним наглядом лікарів, що потребує додаткових витрат на її лікування та догляд. Догляд здійснюється сторонніми особами, у зв"язку з його неможливістю безпосередньо приймати у цьому участь. А тому вважає, що у позивачки та їх сина відсутня потреба у матеріальній допомозі з його боку на період навчання, а у нього у свою чергу, відсутня можливість надавати таку допомогу, в силу означених у даній заяві обставин. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Томашевська О.А. просила відмовити у позові повністю, за безпідставністю та необгрунтованістю. Як зазначила преставник відповідача, у позивачки відсутня потреба у матеріальній допомозі з боку відповідача на утримання сина [PERSON] на період його навчання, враховуючи доходи позивачки, а також те, що син [PERSON] працює, не має на утриманні інших осіб, має достатній самостійний дохід і взмозі оплатити самостійно навчання. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача [PERSON] надав суду письмову заяву, у якій просив розглядати справу без його участі, позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити. У відповідності до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. З викладених обставин, суд вирішує справу у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до ст.279 ЦПК України, з повідомленням сторін,\~ за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку . Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. \~ \~ \~ \~ \~ \~ Судом встановлено\~та вбачається\~з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21 грудня 2004 року, батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Згідно рішення Червоноармійського районного суду Житомирської області від 28.12.2017, зареєстрований шлюб 12 липня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Червоноармійського районного управління юстиції Житомирської області між [PERSON] та [PERSON] , розірвано. Залишено біля [PERSON] для подальшого проживання сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 6) Із свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] від 16.06.2022, виданого Пулинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), [PERSON] , [INFO] , змінила прізвище на - " [PERSON] " (а.с.7) . Згідно довідок №631 та №632 від 10.09.2024, виданих Очеретянським старостинським округом Пулинської селищної ради Житомирського району Житомирської області, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає по [ADDRESS] , до її складу сім"ї входить син [PERSON] , [INFO] , останній знаходиться на утриманні матері (а.с.8-9) . З договору №65/24 від 01.09.2024 та довідки за № 309/9-20 від 03.09.2024 вбачається, що [PERSON] є здобувачем вищої освіти першого курсу факультету інженерії та енергетики денної форми навчання спеціальності 208 "Агроінженерія" за освітнім ступенем бакалавр Поліського національного університету. Термін навчання з 01 вересня 2024 по 30 червня 2027 року. Навчання за кошти фізичних осіб. Вартість освітньої послуги без урахування індексу інфляції за один семестр становить з 01.09.24 по 31.12.24-7796,00 грн.; з 01.01.25 по 30.06.25- 11694, 00 грн.; з 01.09.26 по 30.06.26 -14694,0 грн.; з 01.09.26 по 31.12.26- 9796,0 грн.; з 01.01.27 по 30.06.27 -14694 грн. (а.с.12-14). Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 30.08.2024 за період з 3 кварталу 2023 року по 2 квартал 2024 року інформація відносно [PERSON] щодо джерел/сум нарахованого (виплаченого) доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, відсутня (а.с.15). За повідомленням Пулинського РЕМ, [PERSON] пребуває у трудових відносинах з Пулинським РЕМ АТ "Житомиробленерго" (а.с.45). Згідно відомостей Пенсійного фонду України річний дохід [PERSON] за 2024 рік становить -12994,22 грн.. (а.с.72), а річний дохід за 2024 рік [PERSON] становить 190937,25 грн. (а.с.73-78). За даними ДПС України Головного управління ДПС у Житомирській області, [PERSON] отримав доходи у 2024 році за місцем роботи у ТОВ " КОМФІ ТРЕЙД" : січень - 24368,16 грн.; лютий - 24272,64 грн.; березень - 24561,60 грн.; квітень - 31447, 12 грн.; травень - 18933, 84 грн.; червень -15332,78 грн.. У липні 2024 року [PERSON] військовою частиною проведено виплати у розмірі 9606, 40 грн. та ТОВ "КОМФІ ТРЕЙД" в сумі - 124422, 36 грн.; у серпні ТОВ "КОМФІ ТРЕЙД" проведено виплати у розмірі- 12422, 36 грн., а в/ч у розмірі - 21921, 53 грн.; у вересні ТОВ " КОМФІ ТРЕЙД" виплачено- 12422,36 грн., а в/ч- 19353,29 грн.. Згідно даних АТ " Житомиробленерго" за № 04/27 від 17.01.2025, дохід [PERSON] становить : у жовтні 2024 -13 264,10 грн., у листопаді 2024 -17212, 36 грн., у грудні 2024 -15 593,16 грн.. Відповідно до інформації військової частини [NUMBER] від 18.11.2024 щомісячне грошове утримання [PERSON] у 2024 становить - 21 215 грн.. \~ \~ \~ \~Частиною 1 статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. \~ Згідно пункту 3\~ст.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"\~вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших малолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення.\~ \~ У статті 199 СК України зазначено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У разі заявлення позову одним із батьків суд може залучити до участі у справі (якщо залежно від її обставин визнає необхідним) повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися і на користь яких у зв`язку з цим стягуються аліменти. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" №3 від 15.05.2006, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Зі ст. 201 СК України вбачається, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно вимог ст. 76 цього Кодексу, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.\~\~\~Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Як вбачається зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.\~ Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст.18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ст.150 СК України). Статтею 180 СК України визначений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд ураховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 6) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів маєбути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За положеннями ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. До цього, суд ураховує, що батьки зобов`язані піклуватися про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, забезпечувати необхідне харчування, медичний догляд, лікування дітей, створювати умови для проживання, виховання та розвитку дитини, утримувати дітей на нормальному рівні матеріального забезпечення. 17 травня 2017 року внесено зміни до ч.2 ст.182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не можу бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частин 1, 2, 3 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За загальним правилом батьки несуть рівні аліментні обов`язки щодо утримання дитини. З цього випливає, що виплачувані одним із батьків аліменти мають складати лише половину суми, що має витрачатися на утримання дитини. Отже у змагальному процесі саме на позивача лягає тягар доведення обґрунтованості його вимог, а на відповідача - доведення обґрунтованості його заперечень. За вимогами ч.3 ст.181СК України, оскільки син [PERSON] проживає з позивачкою, остання має право на стягнення аліментів та просить їх стягувати у частці від доходу батька. Бажання позивачки щодо стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача пов`язує з отриманням останнім стабільного, гарантованого доходу, що вказує на його належний матеріальний стан. При цьому, суд при визначенні розміру аліментів, прагне до того, щоб одержувач аліментів, у разі їх сплати, перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами дитини та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання дитини. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд зауважує, що участь батьків в утриманні своїх дітей повинна бути рівнозначною, утримання аліментів з одного з батьків не має приводити до безпідставного збагачення іншого за їх рахунок, зважаючи на те, що відповідач отримує дохід від отримання заробітної плати та грошову винагороду як військовослужбовець, разом з тим, позивачка є працездатною жінкою, яка проходить службу в ЗСУ. При прийнятті рішення суд також бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, матеріальне становище позивачки та їх повнолітнього сина, дійсні потреби матеріального характеру останнього, пов"язані з його навчанням. З огляду на зазначені обставини, врахувавши характер спірних правовідносин та враховуючи реалії сьогодення, витрати, які необхідні на організацію навчального процесу, транспортні витрати, необхідність забезпечення житлом, харчуванням, одягом, виходячи з доходу позивачки та відповідача, а також їх повнолітнього сина, який поєднує навчання та роботу, надавши оцінку доказам у їх сукупності та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з мотивів, що викладені вище та вважає достатнім для гармонійного фізичного і духовного розвитку сина сторін визначити аліменти в розмірі 1/6 частини від доходу відповідача щомісячно. Визначений розмір аліментів на переконання суду дозволить зберегти баланс між потребами дитини та потребами відповідача. Суд вважає недоведеними належними та допустимими доказами наявність у відповідача інших непрацездатних осіб. Так, із наданих до відзиву на позов доказів, а саме пенсійного посвідчення серії [NUMBER] на ім"я [PERSON] , вбачається що остання є особою пенсійного віку та відповідно отримує пенсію (а.с.171-172). Дані\~ паспорту серії\~ [NUMBER] \~та консультативних\~висновків Пулинської\~ЦРЛ,\~виписки із\~медичної карти\~амбулаторного хворого\~засвідчують,\~що місцем\~реєстрації та\~проживання [PERSON] \~ є\~-\~ [ADDRESS] , тоді як місцем рєстрації (проживання) відповідача є - [ADDRESS] . Будь-яких інших доказів, які б свідчили про наявність у відповідача інших непрацездатних осіб, а також доказів на підтвердження матеріальних витрат, понесених відповідачем на утримання таких осіб, суду не надано. Крім того на підтердження зазначених у відзиві на позов обставин, відповідачем не надано доказів щодо належності на праві власності сину [PERSON] транспортного засобу . У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Таким чином, вирішуючи питання з якого часу на відповідача покладається обов`язок по сплаті аліментів, суд встановлює, що згідно вимог ст. 191 СК України аліменти слід стягувати від дня пред`явлення позову, тобто з 18.09.2024. На підставі\~п.\~1\~ч.\~1ст.\~430\~ЦПК України,\~рішення суду\~підлягає негайному\~виконанню по\~справам про\~стягнення аліментів\~в межах\~суми платежу\~за один\~місяць. \~ \~ Крім того, суд роз`яснює сторонам, що відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд вважає допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. При зверненні до суду позивачку звільнено\~\~від сплати судового збору, тому відповідно до\~ст.141 ЦПК України, суд стягує його з відповідача в сумі 1211,20 грн..

Outcome: partial