Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просить стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором № 13948-03/2024 від 11 березня 2024 року, в сумі 21000 грн. та судові витрати у розмірі 12442,40 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 11 березня 2024 року між ТОВ "Стар файненс груп" та відповідачем було укладено кредитний договір про надання фінансового кредиту №13948-03/2024. Згідно Кредитного договору відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 6 000 грн. строком на 100 днів, процентна ставка 2,5%. Видача кредиту відповідачу було здійснено Товариством онлайн, використовуючи мережу «Інтернет», тобто через веб-сайт Товариства: https://starfin.com.ua. Банк належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши позичальнику кредитні кошти. Відповідачем зобов`язання щодо повернення суми кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами порушені. Станом на 16 вересня 202 року заборгованість відповідача становить у розмірі 21000,00 грн., що складається з: -6000 грн. - заборгованість по основній сумі боргу (сумі неповерненого кредиту); - 3750 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими Кредитором за користування кредитними коштами; - - 11250 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, нарахованими Кредитором за користування кредитними коштами. На підставі зазначеного позивач просить про задоволення позову. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30 вересня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі. Копія позову з додатками була направлена відповідачу позивачем при зверненні до суду в системі «Електронний суд» у порядку виконання вимог ст.177 ЦПК України. На адресу суду повернувся конверт із копією ухвали про відкриття провадження у справі, який направлявся відповідачу. У встановлений ухвалою строк від відповідача відзив на позовну заяву не надійшов. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження учасники справи в судове засідання не викликались. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до змісту ст.526,527,530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. Відповідно до ч.2ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Судом встановлено, що 11 березня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар файненс груп» [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 13948-03/2024. Відповідно до п.п. 1.1, 1.2, 1.4, 1.6 договору про надання фінансового кредиту № 13948-03/2024 від 11 березня 2024 року, товариство надає клієнту фінансовий кредит у розмірі 6 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності безготівковій формі шляхом перерахування на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № 4149-49хх-хххх-2453, строком на 100 днів. Дата надання кредиту - 11 березня 2024 року. Дата погашення кредиту - 18 червня 2024 року. Процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредиту. Факт перерахування коштів підтверджується листом №3426_240626163723 від 26 червня 2024 року наданою ТОВ "Універсальні платіжні рішення", з якої вбачається, що між ТОВ "Універсальні платіжні рішення" та ТОВ «Стар Файненс Груп» було укладено договір на переказ коштів ФК-П-2022/02-3 від 22 лютого 2022 року. Відповідно до зазначеного договору було успішно прийнято платежі на користь ТОВ «Стар Файненс Груп»: 11 березня 2024 на суму 6 000 грн., призначення платежу: Зарахування 6 000 грн. на карту № [NUMBER] . З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі - надав відповідачу грошові кошти на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Однак відповідач у порушення п 4.4.2 Договору зобов`язання за вказаним договором не виконав. 26 чернвя 2024 ТОВ «Стар Файненс Груп» направив відповідачу [PERSON] вимогу про погашення заборгованості за договором фінансового кредиту № 13948-03/2024 від 11 березня 2024, з проханням погасити заборгованість за кредитним договором, однак вимога залишилась без реагування зі сторони відповідача. Згідно розрахунку, наданого позивачем у відповідача наявна заборгованість у розмірі 21000,00 грн., що складається з: -6000 грн. - заборгованість по основній сумі боргу (сумі неповерненого кредиту); - 3750 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими Кредитором за користування кредитними коштами; - - 11250 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, нарахованими Кредитором за користування кредитними коштами. Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Згідно з вимогами ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно з вимогами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис»за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За правилами ч. 3 ст.12, ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь-яких доказів (відомостей) на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності . З урахуванням цього, неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими. Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позову на підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає також 2422,40 грн. судового збору. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Таким чином, оскільки матеріали справи не містять документів, передбачених ч.3 ст.137 ЦПК України та позивачем такі документи не надавались, суд вказане питання не вирішує.

Outcome: approved