Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-26 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін та їх представників. 1.1.Представник позивача адвокат Вишковська В.І. звернулася в суд в інтересах [PERSON] з позовом про поділ майна подружжя. В обгрунтування зазначає, що сторони перебували в шлюбі з 04.09.2010 та, який згідно рішення Дубенського міськрайонного суду від 05.06.2024 розірваний . За час шлюбу сторонами набуто у власність рухоме та нерухоме майно, яке було поділене у судовому порядку шляхом затвердження мирової угоди ухвалою суду від 10.07.2024. На момент розгляду попередньої справи до предмету спору не увійшов гараж по [ADDRESS] , придбаний у 2012 році і знаходиться на земельній ділянці, що згідно рішення Дубенської міської ради від 2021 року перебуває у власності [PERSON] . Оскільки у попереднього власника не було правовстановлюючих документів на гараж, то відповідно він не був зареєстрований сторонами у встановленому порядку, як об`єкт нерухомого майна. Сторони попередньо усно домовилися, що питання щодо поділу гаража буде вирішено ними після його реєстрації як об`єкту нерухомого майна. Однак, [PERSON] порушила дану домовленість, зареєструвала гараж, як закінчений будівництвом об`єкт, та право власності зареєструвала за собою, так як гараж знаходиться на належній їй земельній ділянці, змінила замок, добровільно вирішити питання щодо поділу зі сплатою за належну позивачу частку у спільному майні не бажає. Оскільки відповідач відмовляється врегулювати спір в досудовому порядку, змушений звернутися до суду за захистом та просить визнати закінчений будівництвом об`єкт - гараж, спільною сумісною власністю подружжя, та визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину будівлі гаража та 1/2 земельної ділянки на якій знаходиться гараж, а також стягнути з відповідача судові витрати у справі. 1.2.Представник відповідача адвокат Лопухович А.О. подала відзив на позовну заяву згідно якого відповідач позов не визнає. В обґрунтування зазначає, що ухвалою Дубенського міськрайонного суду від 10.07.2024 між сторонами затверджено мирову угоду, ухвала суду набрала законної сили 26.07.2024. Згідно п.8 угоди передбачено, що сторони підтверджують, що земельна ділянка площею 0,0040 га надана під будівництво гаража належить на праві особистої власності [PERSON] . П.10. угоди передбачено, що після затвердження мирової угоди сторони не будуть мати майнових претензій стосовно майна, яке є предметом цієї мирової угоди. Враховуючи те, що позивач звернувся з позовом повторно з приводу того ж майна, а саме земельної ділянки по [ADDRESS] , відтак провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.3. ч.1. ст.255 ЦПК України. Що стосується спірного гаража, то початок реєстрації будівництва, саме будівництво та реєстрація декларації про готовність об`єкта до експлуатації, [PERSON] здійснено вже після розірвання шлюбу, відтак відповідач вважає, що відсутні підстави для визнання закінченого будівництвом об`єкта - гаража спільною власністю подружжя, відповідно і поділу даного майна, як спільного майна подружжя. Окрім того, вважає, що судові витрати у заявленому розмірі в 10 000 грн. в даній справі є завищеними i не співмірними зі складністю справи та цiною позову, а тому виходячи з критерію реальності адвокатських витрат мають бути суттєво знижено судом у разі задоволення позову. Окрім того, зазначає, що орієнтовний розмір витрат на правову допомогу понесених відповідачем становитиме 7000 грн., про що нею будуть наданi відповідні докази у порядку ч.8 ст. 141 ЦПК України, протягом 5 днiв після ухвалення рішення у справі. Враховуючи викладене, просить відмовити в задоволенні позовних вимог позивача та стягнути судові витрати у справі (а.с.53-55). 1.3 Представником позивача адвокатом Вишковською В.І. надіслано відповідь на відзив, згідно якого не погоджуються з позицією сторони відповідача, зазначає, що предметом позову у даній справі є матеріально-правова вимога про поділ об`єкта нерухомого майна - будівлі гаража, яка фактично була набута у власність за час перебування сторін у шлюбі, однак право власності оформлено вже після розірвання шлюбу. Тобто предметом спору не є земельна ділянка, яка розташована в [ADDRESS] , кадастровий номер 5610300000:02:001:3129, а гараж, який розміщений на ній. Позивач визнає та погоджується (як i визнавав на момент розгляду попередньої справи про поділ майна подружжя), що дана земельна ділянка є приватною власністю відповідача, відтак спір стосується об`єкту нерухомого майна - гаража, який розташований належній відповідачу земельній ділянці, а отже клопотання про закриття провадження у справі не підлягає до задоволення, так як даний cпip не про той самий предмет. Враховуючи, що спірний гараж сторони набули за час шлюбу, однак введення в експлуатацію та реєстрація права власності відбулось після розірвання шлюбу (адже залежало лише вiд волі відповідача, як власниці земельної ділянки), то він є об`єктом спільної власностi подружжя, а протилежною стороною даний факт не спростовано. Тому просить відмовити у задоволенні клопотання відповідача та задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі (а.с.84-86). 1.4. Представником відповідача адвокатом Лопухович А.О. подану заяву, згідно якої зазначає, що вже обґрунтовувала у відзиві, що ухвалою Дубенського міськрайонного суду від 10.07.2024 у справі про поділ спільного майна подружжя затверджено мирову угоду, згідно якої, сторони підтвердили, що земельна ділянка площею 0,0040 га надана під будівництво індустріальних гаражів, яка розташована в [ADDRESS] , кадастровий номер 5610300000:02:001:3129 належить на праві особистої власності [PERSON] . За таких обставин враховуючи, що позивач звернувся з позовом повторно з приводу того ж майна, а саме: вищевказаної земельної ділянки, просить провадження у справі закрити на підставі п.3. ч.1. ст.255 ЦПК України (а.с.93). 1.5. Від представника позивача адвоката Вишковської В.І. надійшла заява про уточнення позовних вимог, згідно якої позивач визнає, що земельна ділянка є приватною власністю відповідачки, тому питання про її поділ не ставить у позові, спір стосується об`єкта нерухомого майна - будівлі гаража, що розташований на даній земельній ділянці. При цьому, у разі визнання за позивачем права власності на спірного гаража та закриття провадження у справі в частині земельної ділянки, позивач буде позбавлений можливості користуватися своєю часткою гаража, а отже порушення його права не буде забезпечене, а звідси спір буде тривати надалі. Отож, належним способом захисту інтересів позивача буде стягнення грошової компенсації за половину вартості гаража. За таких обставин виникла необхідність в уточненні позовних вимог, шляхом подачі заяви про зміну позовних вимог, не змінюючи при цьому підстав позову. Враховуючи викладене, просить визнати закінчений будівництвом об`єкт - будівлю гаража, по [ADDRESS] об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та стягнути з [PERSON] на користь позивача грошову компенсацію 1/2 вартості гаража, в розмірі 92 505,00 гривень залишивши за відповідачкою право власності на вищевказаний об`єкт нерухомого майна. Також просить стягнути з відповідачки на свою користь понесені судові витрати у справі (а.с.103-105,110). 1.6. Згідно заяв відповідачки та її представника, уточнені позовні вимоги [PERSON] про стягнення з неї грошової компенсації в розмірі 92 505,00 грн. за гараж, що знаходиться в [ADDRESS] , як за об`єкт спільної сумісної власності подружжя, та залишення його у власності відповідача повнiстю визнають. Враховуючи визнання позову, просить стягнути з неї 50% сплаченого позивачем судового збору та витрат по оплаті оцінки нерухомого майна. Окрім того, підтримує позицію викладену у відзиві щодо зниження заявленого розміру витрат на правову допомогу понесену позивачем, оскільки він є недоведеним та завищеним, не співмірним зі складністю справи, також просить скасувати заходи забезпечення позову - накладений арешт згідно ухвали суду від 13.09.2024 (а.с.106-107,111). ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 2.1. Ухвалою суду від 13.09.2024 задоволено заяву представника позивача адвоката Вишковської В.І. в інтересах [PERSON] про забезпечення позову та накладено арешт на закінчений будівництвом об`єкт, тип об`єкта - будівля, гараж, загальною площею 31,1 кв.м по [ADDRESS] , який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером 5610300000:02:001:3129, площею 0,004га, призначення - для будівництва індивідуальних гаражів, право власності на який зареєстровано за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). 2.2. 24.09.2024 ухвалою суду визначено розглядати справу в спрощеному провадженні з викликом сторін. 2.3. 15.10.2024 від представника відповідача адвоката Лопухович А.О. надійшов відзив на позовну заяву. 2.4. 21.10.2024 від представника позивача адвоката Вишковської В.І. надійшла відповідь на відзив, та 07.11.2024 клопотання про виклик свідків. 2.5. 08.11.2024 представником відповідача адвокатом Лопухович А.О. подано заяву про закриття провадження у справі на підставі п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України. 2.6. 25.11.2024 та 27.01.2025 представником позивача адвокатом Вишковською В.І. подано заяву про уточнення позовних вимог. 2.7. Згідно заяв від 27.01.2025 уточнені позовні вимоги сторони визнають у повному обсязі, просять розглянути справу за їх відсутності. Окрім того, представник відповідача просить долучити до матеріалів справи копію Витягу з державного реєстру речових прав№393602996 для уточнення адреси спірного майна та скасувати арешт на спірний гараж. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. 3.1. [PERSON] , та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 04.09.2010, який рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 05 червня 2024 року розірваний. Рішення набрало законної сили 08.07.2024. Тобто шлюб сторін тривав з 04.09.2010 до 08.07.2024 (а.с.39). 3.2.За час перебування у шлюбі сторонами набуто у власність рухоме та нерухоме майно,яке було поділено між ними у судовому порядку шляхом затвердження мирової угоди згідно ухвали Дубенського міськрайонного суду Рівненської області №559/1438/24 від 10.07.2024. 26.07.2024 ухвала набрала законної сили (а.с.59-60). 3.3.У 2012 році сторони визнають, що набули право володіти і користуватись гаражем від [PERSON] , що підтверджується нотаріально посвідченої заявою від 11.04.2012 про отримання коштів за переданий у володіння гараж в гаражному кооперативі «Політ-2» в [ADDRESS] від громадянина [PERSON] , 1986р.н. Даний гараж не входив до предмету спору у попередній справі, оскільки не був зареєстрований як об`єкт нерухомого майна (а.с.10). 3.4.Згідно довідки Управління архітектури, будівництва та земельних питань №154 від 03.04.2012 вбачається, що згідно схематичного плану м.Дубно гаражний кооператив «Політ-2» розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.14). 3.5.Згідно довідки Управління архітектури, будівництва та земельних питань №1/108-28 від 01.03.2021 вбачається, що згідно рішення Дубенської міської ради від 26.05.2017 №1709 «Про перейменування вулиць житлового кварталу в [ADDRESS] , фактичним місцем розташування земельної ділянки (кадастровий номер 5610300000:02:001:1701), площею 1,2 га для колективного гаражного будівництва, що перебуває на праві оренди у обслуговуючого кооперативу гаражний кооператив «Політ-2» є : [ADDRESS] (а.с.15). 3.6.Згідно рішення Дубенської міської ради від 2021 року [PERSON] передано земельну ділянку (під спірним гаражем) з кадастровим номером 5610300000:02:001:3129, площею 0,004га, по [ADDRESS] у власність зі зміною цільового призначення з «для колективного гаражного будівництва» на «для будівництва індивідуальних гаражів» (а.с.12-13) 3.7.Згідно фотозображень гаража за адресою: [ADDRESS] , що виготовлені з системи Google карти вбачається, що спірний гараж на даному місці перебував 9 років тому і є станом на сьогодні, окрім того має ідентичний вигляд (а.с.16-17). 3.8.Згідно звіту про незалежну оцінку нерухомого майна та висновку від 13.09.2024 про вартість майна, зокрема: нежитлового приміщення, гаража за адресою: [ADDRESS] , гараж [NUMBER] становить 185 010 гривень, у т.ч. вартість частки становить 92505,00 грн. без ПДВ (а.с.18-28). 3.9.Згідно звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки та висновку від 13.09.2024, ринкова вартість земельної ділянки площею 0,0040 га, кадастровий номер 5610300000:02:001:3129, цільове призначення: для будівництва індивідуальних гаражів становить 24700, 00 грн, у т.ч. вартість частини земельної ділянки становить 12350,00 грн. без ПДВ. (а.с.29-37). 3.10.Згідно ухвали Дубенського міськрайонного суду від 10 липня 2024 року затверджено мирову угоду мiж [PERSON] та [PERSON] у справі про поділ спільного майна подружжя. Пунктом 8 угоди передбачено, що сторони підтверджують, що земельна ділянка площею 0,0040 га надана для будівництва індустріальних гаражів, яка розташована в [ADDRESS] (кадастровий номер 5610300000:02:001:3129) належить на праві особистої приватної власності [PERSON] . Пунктом 10 угоди сторони підтверджують, що після затвердження мирової угоди судом, не будуть мати майнових претензій один до одного стосовно майна, яке є предметом цієї мирової угоди. Ухвала суду №559/1438/24 набрала законної сили 26 липня 2024 року (а.с.59-60). 3.8.Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер №293053186 [PERSON] є власником земельної ділянки з кадастровим номером 5610300000:02:001:3129, площею 0,004 га, дата реєстрації права власності 23.12.2021 (а.с.77) 3.9.Згідно копії містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва вбачається, що 26.07.2024 [PERSON] було замовлено нове будівництво одноповерхового гаража [ADDRESS] (а.с.61-62). 3.10.Згідно Витягу з реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва реєстраційний, номер ІУ051240806893, вбачається, що 06.08.2024 повідомлено про початок виконання будівельних робіт, назва об`єкта «Нове будівництво одноповерхового гаража [ADDRESS] » (а.с.63-65). 3.11.Згідно Витягу з реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, реєстраційний номер ІУ101240823822 вбачається, що 23.08.2024 здійснено реєстрацію декларації про готовність до експлуатації об`єкта, назва об`єкта будівництва - «Нове будівництво одноповерхового гаража [ADDRESS] » (а.с.69-70). 3.12.Згідно наказу Управління архітектури, містобудування, ЖКГ та земельних відносин Дубенської міської ради №128 від 30.08.2024 та Витягу з реєстру будівельної діяльності щодо інформації про присвоєння адрес Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, реєстраційний номер AR01:4507-9292-9257-2038 вбачається, що об`єкту будiвництва - "Нове будівництво одноповерхового гаража [ADDRESS], що розташовується на земельній ділянці з кадастровим номером 5610300000:02:001:3129, присвоєно адресу: [ADDRESS] . Власника об`єкта будівництва зобов`язано встановити номерний знак на будівлі після реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна та подати до управлення архітектури, містобудування, ЖКГ та земельних відносин Дубенської мiської ради фотофіксацію встановленого номерного знаку (а.с.71-73). 3.13.Технічний паспорт на гараж [ADDRESS] , інвентаризаційна справа №588 виготовлено 19.08.2024 на ім`я « [PERSON] » (а.с.74-76). 3.14.Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав, індексний номер №393602996 [PERSON] 02.09.2024 зареєструвала право власності на закінчений будівництвом об`єкт - гараж за адресою: [ADDRESS] (а.с.112 зворот). 3.15.Згідно свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] [PERSON] змінила прізвище на " [PERSON] " (а.с.91). IV. Норми права, які застосував суд. Згідно з ч. 1,2 ст. 60 Сімейного кодексу України далі - СК України), майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Конструкція ст. 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. У сімейному законодавстві діє принцип спільності майна подружжя та частки чоловіка і дружини є рівними. Позивач не зобов`язаний доводити належність набутого за час шлюбу майна до майна подружжя. Крім того, якщо майно придбано під час шлюбу, то реєстрація прав на нього лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумпцію належності його до спільної сумісної власності, подружжя (постанова Верховного Суду від 29 січня 2021 року у справі № 161/14048/19) Відповідно ч. 1, 2, 3 статті 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи одержані одним з подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентовано статтею 63 СК України, згідно з якою, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до статті 321 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У ст. 68 СК України, зазначається, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Ч. 1 ст. 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Ст. 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Приписами частин 1 та 2 статті 372 ЦК України передбачено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Відповідно до правил цивільного процесуального законодавства стягненню з відповідача на користь позивача підлягають і судові витрати, попередньо понесені позивачем. Як передбачено ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом V. Мотивована оцінка і висновки суду. 5.1.Дослідивши докази, судом зроблено висновок, що сторони під час шлюбу у 2012 році набули право володіти і користуватись гаражем, проте не оформили право власності на нього. Враховуючи, що спірний гараж набутий сторонами під час шлюбу у 2012 році, хоча введення в експлуатацію та реєстрація права власності відбулася 02.09.2024 на колишню дружину, то відповідно даний гараж є об`єктом спільної власності подружжя і підлягає поділу як об`єкт нерухомого майна між колишнім подружжям. Відповідач здійснила реєстрацію даного гаража як об`єкта нерухомості та зареєструвала право власності вже після розірвання шлюбу, однак це порушує права іншого з подружжя на презумпцію спільного майна набутого за час шлюбу. Враховуючи, що сторони дійшли згоди у даних спірних відносинах, зокрема, відповідач сплатить позивачу грошову компенсацію в розмірі 92 505,00 грн. за спірний гараж (згідно висновку незалежної оцінки нерухомого майна), відповідно гараж, як об`єкт нерухомості, залишиться у повній приватній власності [PERSON] , відтак, оскільки сторони готові до такого поділу, відповідач уточнений позов визнає, то позовна заява підлягає до задоволення. Враховуючи, що згідно уточнених позовних вимог відсутні вимоги щодо поділу земельної ділянки, то потреба у вжитті заходів забезпечення позову відпала. 5.2.Враховуючи, що в підсумку відповідач позов визнав до початку розгляду справи по суті, згідно ч.1 ст.142 ЦПК України стягненню з неї на користь позивача підлягають 50% судового збору, сплаченого ним при подачі позову до суду, а 50% судового збору необхідно повернути позивачу з Державного бюджету України. Окрім того згідно ч.2 ст.141ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на проведення експертних грошових оцінок майна у розмірі 2400 грн. 5.3. Питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу, орієнтовний розмір яких було зазначено представником позивача у позові, буде вирішено судом після надання доказів понесених позивачем таких витрат у відповідності до ч.8 ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved