Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

В грудні 2024 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі Товариство) звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з відповідача 79774,05 грн. заборгованості за кредитними договорами та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3028 грн. В обґрунтування вимог представник позивача зазначав, що 11.02.2024 між товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» та відповідачем був укладений договір про надання фінансового кредиту № 11334-02/2024 на суму 10000 грн. Також 19 лютого 2024 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою» та [PERSON] було укладено договір позики № 6962323 на суму 2500 грн. Крім того між товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» та відповідачем укладено наступні кредитні договори: 22.02.2024 - договір № 34236-01/2024 на суму 4000 грн; 14.01.2024 - договір № 16590-01/2024 на суму 12000 грн.. Згідно умов даних договорів відповідач зобов`язався повернути кредити, сплатити проценти за користування ним та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цими договорами. Проте, взяті на себе зобов`язання [PERSON] належним чином не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість, а саме, за договором № 11334-01/2024 від 11.02.2024: 9910 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 18581,25 грн. заборгованість за відсотками; за договором № 6962323 від 19.02.2024: 2500 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 3875 грн. заборгованість за відсотками за користування позикою; 3172,50 заборгованість за відсотками на прострочену позику; за договором № 16590-01/2024 від 22.01.2024: 3846,50 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 8654,48 грн. заборгованість за відсотками; за договором № 16590-01/2024 від 14.01.2024: 11693,78 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 17540,54 грн. заборгованість за відсотками. Товариство уклало договори факторингу: 24.06.2024 за № 24062024 з ТОВ «Стар Файненс Груп»; 11.01.2024 за № 11-01/2024 ТОВ «Маніфою»; 20.06.2024 за № 20062024 та 25.07.2024 за № 25072024 з ТОВ «Аванс Кредит». За умовами вказаних договорів позивач набув права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі за договорами укладеними з відповідачем. Згідно ухвали судді від 09.12.2024 відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач копії ухвали про відкриття провадження та позовної заяви з доданими до неї документами отримав 20.12.2024, про що свідчать дані рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. У встановлений ухвалою суду строк [PERSON] відзив на позовну заяву до суду не подав. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, а також згідно зі ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача, яка викладена в позовній заяві, проводить заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що 11.02.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 11334-02/2024, за яким останньому надано кредит на суму 10000 грн. під 2,5 % в день на строк 100 днів, дата повернення кредиту 20.05.2024. 19.02.2024 між ТОВ «Маніфою» та відповідачем було укладено договір позики № 6962323, за яким останньому надано кредит на суму 2500 грн. під 2,5 % в день на строк 80 днів, який додатковою угодою № 1 до вказаного договору позики, укладеною між ТОВ «Маніфою» та [PERSON] 19.03.2024 був продовжений ще на 80 днів, дата повернення позики 07.06.2024. 22.01.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та відповідачем укладено договір про надання фінансового кредиту №34236-01/2024, за яким йому надано кредит на суму 4000 грн. під 2,5 % в день на строк 120 днів, дата повернення кредиту 20.05.2024. 14.01.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту №16590-01/2024, за яким останньому надано кредит на суму 12000 грн. під 2,5 % в день на строк 120 днів, дата повернення кредиту 12.05.2024. Згідно умов даних договорів відповідач зобов`язався повернути кредити, сплатити проценти за користування ними та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цими договорами. Вказані кредитні договори укладені в електронному вигляді та підписані електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання ним одноразового ідентифікатора. 24.06.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 24062024. Згідно акту прийому-передачі реєстру боржників від 24.06.2024 Товариство прийняло від ТОВ «Стар Файненс Груп» реєстр боржників. Відповідно до витягу з вказаного реєстру боржників позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 11334-02/2024 в сумі 28491,25 грн., з яких: 9910 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 18581,25 грн. заборгованість за відсотками. 11.01.2024 між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 11-01/2024, а 18.09.2024 додаткову угоду № 8 до вказаного договору факторингу. Згідно акту прийому-передачі реєстру боржників від 18.09.2024 Товариство прийняло від ТОВ «Маніфою» реєстр боржників № 7 в кількості 1687. Відповідно до витягу з вказаного реєстру боржників позивач набув права грошової вимоги до відповідача за договором позики № 11-01/2024 в сумі 9547,50 грн., з яких: 2500 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 3875 грн. заборгованість за процентами за користування позикою, 3172,50 грн заборгованість за процентами на прострочену позику. 20.06.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та Товариством укладено договір факторингу № 20062024. Згідно акту прийому-передачі реєстру боржників від 20.06.2024 Товариство прийняло від ТОВ «Аванс Кредит» реєстр боржників. Відповідно до витягу з вказаного реєстру боржників позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 34236-01/2024 в сумі 12500,98 грн., з яких: 3846,50 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 8654,48 грн. заборгованість за відсотками. 25.07.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та Товариством укладено договір факторингу № 25062024. Згідно акту прийому-передачі реєстру боржників від 25.07.2024 Товариство прийняло від ТОВ «Аванс Кредит» реєстр боржників. Відповідно до витягу з вказаного реєстру боржників позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 16590-01/2024 в сумі 29234,32 грн., з яких: 11693,78 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 17540,54 грн. заборгованість за відсотками. Відтак, у відповідності до умов зазначених договорів факторингу ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату прийняло належні клієнтам права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників, зокрема до відповідача. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в ст.11 ЦК України, зокрема з договорів та інших правочинів. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі\~ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1\~ст.627 ЦК України). Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року в справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року, в справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року, в справі №127/33824/19 будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексів України\~може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті\~205,\~207 ЦК України). Згідно з ч.ч.1, 3, 4, 7\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до п.6 ч.1\~ст.3 вказаного Закону\~електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Статтею 1046 ЦК України\~передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти. Відповідно до ч.1 ст.1047 ЦК України\~договір позики укладається в письмовій формі. За положеннями частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитні договори підписані електронним підписом позичальника, шляхом використання одноразового ідентифікатора, відповідають вимогам\~Закону України «Про електронну комерцію»\~та вимогам до кредитних договорів.\~Кредитні кошти надані в безготівкову порядку. Проте, доказів повернення отриманих коштів відповідачем, матеріали справи не містять. Відповідно до ч.1\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 629 ЦК України\~встановлює, що договір є обов`язковим до виконання сторонами. Згідно ч.1 ст.1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно ст.514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Зважаючи на оформлені у встановленому порядку кредитні договори та договори факторингу, позивач є належним стягувачем неповернутих кредитних коштів та процентів за їх використання з боржника. Як вбачається\~з умов\~укладених відповідачем\~кредитних договорів\~ для нарахування процентів за користування [PERSON] кредитними коштами передбачено застосування процентної ставки, яка становить 2,5 % в день. Частинами першою, другою статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначені Законом України «Про споживче кредитування». Так, Законом України № 3498-IX від 22 листопада 2023 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав законної сили 24 грудня 2023 року, внесено зміни до статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», та доповнено її частинами 4 та 5, відповідно до яких денна процентна ставка розраховується у процентах за формулою: ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t\~?\~100%, де ДПС - денна процентна ставка; ЗВСК - загальні витрати за споживчим кредитом; ЗРК - загальний розмір кредиту; t - строк кредитування у днях (ч.4 ст. 8 Закону), при цьому максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 % (ч. 5 ст. 8 Закону). Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Судом встановлено, що вказані вище кредитні договори та договір позики були укладені після набрання законної сили Законом № 3498-IX від 22 листопада 2023 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг». З огляду на зазначене,суд дійшов висновку про те, що умови кредитних договорів та договору позики про нарахування відсотків за користування кредитними коштами з використанням процентної ставки в розмірі 2,5 % за день у конкретних випадках, є нікчемними, оскільки ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» передбачає максимальну денну процентну ставку в розмірі 1 %, яку слід застосувати для нарахування процентів за користування відповідачем кредитними коштами. Зобов`язання за основною сумою боргу за договором № 11334-02/2024 від 11.02.2024 складає 10000 грн. Разом з цим, зважаючи на фактичні строки обумовлені кредитним договором щодо користування кредитними коштами, розрахунок відсотків по договору становить 10000 грн. (10000 грн. тіло кредиту х 1 % х 100 днів). Зобов`язання за основною сумою боргу за договором № 6962323 від 19.02.2024 складає 2500 грн. Разом з цим, беручи до уваги фактичні строки обумовлені договором позики щодо користування кредитними коштами, розрахунок відсотків по договору становить 4000 грн. (2500 грн. тіло кредиту х 1 % х 160 днів). Зобов`язання за основною сумою боргу за договором № 34236-01/2024 від 22.01.2024 складає 4000 грн. Зважаючи на фактичні строки обумовлені кредитним договором щодо користування кредитними коштами, розрахунок відсотків по договору становить 4800 грн. (4000 грн. тіло кредиту х 1 % х 120 днів). Зобов`язання за основною сумою боргу за договором № 16590-01/2024 від 14.01.2024 складає 12000 грн. Зважаючи на фактичні строки обумовлені кредитним договором щодо користування кредитними коштами, розрахунок відсотків по договору становить 14400 грн. (12000 грн. тіло кредиту х 1 % х 120 днів). Так, відповідно до частини першої статті\~1048\~та частини першої статті\~1049 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої\~статті 1048 ЦК України\~про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України\~право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються також частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, проте з такими позовними вимогами він не звертався. Таким чином, позикодавець відповідно до\~статті 1048 ЦК України\~має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти. Відповідач своїм правом подати відзив на позов не скористався, заперечень проти позову, доказів сплати заборгованості, її контррозрахунку не подав. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина 4 ст. 12 ЦПК України). Враховуючи наведене та з урахуванням пред`явлених Товариством позовних вимог суд приходить до висновку що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитними договорами: договором № 11334-01/2024 від 11.02.2024: 9910 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 10000 грн. заборгованість за відсотками; за договором № 6962323 від 19.02.2024: 2500 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 4000 грн. заборгованість за відсотками; за договором № 16590-01/2024 від 22.01.2024: 3846,50 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 4800 грн. заборгованість за відсотками; за договором № 16590-01/2024 від 14.01.2024: 11693,78 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 14400 грн. заборгованість за відсотками, що в загальному розмірі становить 61150,28 грн В силу вимог ч.1\~ст.141 ЦПК України, виходячи із задоволення позовних вимог на 76,65%, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2320,96 грн.

Outcome: partial