Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-22 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 26.09.2007 року відповідач,з метою отримання банківських послуг, підписала заяву б/н. Підписавши заяву-анкету, відповідач підтвердив свою згоду на те, що разом з заявою-анкетою «Умови та правила надання банківських послуг». «Тарифами» складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Банком, на підставі вищезазначеного договору відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом в розмірі 500 грн., відповідачу надано у користування кредитну картку. В подальшому розмір кредитного ліміту було збільшено до 25000 грн. Банк свої зобов`язання виконав та надав відповідачу кредит та можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач, у свою чергу, зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту, відповідно до умов договору, щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості. Але у процесі користування коштами відповідач не здійснював своєчасне погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями. Таким чином, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав та в наслідок чого виникла прострочена заборгованість, яка, станом на 17.09.2023 рік, складає 31700,54 грн. та складається з 24906,66 грн. заборгованість за тілом кредиту, 6793,88 грн. заборгованість за простроченими відсотками. Просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.11.2023 року визначено головуючого суддю Нероду Л.М. Ухвалою судді Олександрійського міськрайонного суду від 20.05.2024 року провадження у справі відкрито та справу призначено до судового розгляду у спрощеному позовному провадженні. Згідно Розпорядження керівника апарату Олександрійського міськрайонного суду від 25.09.2024 року №606-р, у зв`язку з припиненням повноважень судді Олександрійського міськрайонного суду Нероди Л.М. визнано за потрібне провести повторний автоматизований розподіл справи №398/5915/23. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.09.2024 року головуючим суддею у справі №398/5915/23 визначено суддю Голосеніну Т.В. Ухвалою судді від 27.09.2024 року провадження у справі прийнято суддею Голосеніною Т.В. та призначено до судового розгляду. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в клопотанні просить розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). За таких обставин, згідно ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст.280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 26.09.2007 року відповідач підписав заяву-анкету , відповідно до якої банк надає позичальнику кредит в розмірі 1575 грн. на строк 11 місяців з 26.09.2007 року по 25.08.2008 рік включно, з умовами сплати за користування кредитом відсотків в розмірі 0,42% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту . Для виконання зобов`язань банк відкриває позичальнику рахунок для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороді та ін. платежам. 26.09.2007 року відповідач отримав кредитну картку «Універсальна», про що міститься його підпис. Своїм підписом відповідач підтвердив факт ознайомлення з договором про надання банківських послуг та погодилася з його умовами, а також з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами Приватбанку. Таке приєднання відповідачем вчинено у письмовій формі, що ґрунтується на положеннях ст. 634 ЦК України. Заявою про приєднання до Умов та правил надання послуг передбачено, зокрема відсоткова ставка за кредитом, розмір комісії, пені та штрафів за порушення кредитних зобов`язань тощо. За цим договором про надання банківських послуг відповідач отримала кредит у виді відновлювальної кредитної лінії. На виконання умов договору відповідачем було отримано кредитні картки № [NUMBER] строком до 01/09; № [NUMBER] строк дії до 01/10; № [NUMBER] строк дії до 06/13; № [NUMBER] строк дії до 07/16; № [NUMBER] строк дії до 07/17; № [NUMBER] строк дії до 04/17; № [NUMBER] строк дії до 07/18; № [NUMBER] строк дії до 09/18; № [NUMBER] строк дії до 01/19; № [NUMBER] строк дії до 05/20; № [NUMBER] строк дії до 02/21; № [NUMBER] строк дії до 05/21; № [NUMBER] строк дії до 04/24. Відповідно до довідки розмір кредитного ліміту кредитної картки №4149437303477705 змінювався: 12.10.2007 500 грн.; 22.12.2007 800 грн.; 12.02.2009 600 грн., 21.10.2010 700 грн., 28.12.2013 1400 грн.; 06.06.2014 2000 грн.; 16.02.2016 9000 грн.; 28.06.2016 500 грн.; 29.06.2016 8000 грн.; 05.05.2017 1720 грн.; 31.10.2017 - 25000 грн.; 20.02.2019 18752,32 грн.; 10.03.2019 15363,32 грн.; 11.03.2019 15370 грн.; 14.03.2019 13320 грн.; 15.03.2019 13330 грн.; 20.03.2019 2000 грн.; 22.11.2019 7000 грн.; 23.09.2020 25000 грн.; Відповідно до виписки за договором б/н за період з 26.09.2007 року по 20.09.2023 рік вбачається, що відповідач активно користувався кредитними картками, поповнював їх, проводив розрахунки в магазинах, тощо. Проте, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором припини виконувати вчасно, внаслідок чого банком нарахована заборгованість, яка станом на 17.09.2023 рік становить: 31700,54 грн., яка складається з: 24906,66 грн. заборгованість за кредитом; 6793,88 грн. заборгованість за простроченими відсотками. Відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК\~України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628\~ЦК\~України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст.\~638\~ЦК\~України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами кредитного договору, відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 та ст. 1054 ЦК України, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін. Відповідно до ч. 1 ст.\~634\~ЦК\~України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За статтями 526, 612\~ЦК\~України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Наявність угоди між сторонами підтверджується заявою позичальника та паспортом кредиту. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін (строк). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, що передбачено ч. 1 ст. 625 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст.\~1049\~ЦК\~України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст.\~610\~ЦК\~України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ч. 1 і ч. 3 ст.\~12\~ЦПК\~України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 76-82\~ЦПК України. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.\~13\~ЦПК\~України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України). На підставі вищевикладеного, у судовому засіданні встановлено, що позивач дійсно надав відповідачу грошові кошти, які останній зобов`язався повернути щомісячними платежами у визначений строк, проте зобов`язання свої не виконав, в наслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 31700,54 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача, а також судові витрати. Суд вважає встановленим факт порушення відповідачем умов кредитного договору, а заборгованість в сумі 31700,54 грн., яка складається з: 24906,66 грн. заборгованість за тілом кредиту; 6793,88 грн. заборгованість за простроченими відсотками, доведеною, та такою, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно вимог ст.\~141\~ЦПК\~України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір, пропорційно до задоволених вимог в розмірі 2684,00 грн.

Outcome: approved