Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-26 00:00:00

Позивач Обслуговуючий кооператив Житлово - будівельного кооперативу «Хімік - 14»в особі свого представника звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовною заявою до [PERSON] , про стягнення заборгованості за спожиті житлові послуги. Вимоги позовної заяви обґрунтовані тим, що Обслуговуючий кооператив «ЖБК «Хімік-14» створено у будинках [ADDRESS] та [ADDRESS] з моменту будівництва і прийняття будинків в експлуатацію та діє у відповідності до вимог чинного законодавства. Відповідач є власником квартири [ADDRESS] , на підтвердження чого надано копію Договору купівлі-продажу квартири від 22.07.2002 року, який зареєстрований та проживає у спірній квартирі. Оскільки співвласниками багатоквартирних будинків [ADDRESS] та [ADDRESS] станом на день подання даної заяви не ухвалювалось рішення про обрання форми управління будинком, обслуговування будинку, - надання житлових послуг, продовжує здійснювати позивач. Розпорядженням КМДА №846 від 30 травня 2011 року для будинку [ADDRESS] затверджено тариф на утримання будинку та прибудинкової території - 3,28 грн. за 1 кв.м. загальної площі квартири, та зазначений тариф і досі є незмінним. Інформація про затверджений тариф розміщена на сайті https://www.municipal.kiev.uaykiev/. Рішенням Правління кооперативу на підставі делегованих повноважень від 23 травня 2017 року передбачено стягнення внеску до ремонтного фонду в сумі 1,00 грн. за 1 кв. м. загальної площі квартири. Згідно з наявною технічною документацією на будинок, загальна площа квартири, що належить відповідачеві, складає 55,0 кв. м., а тому за спожиті житлові послуги йому щомісяця нараховується оплата згідно встановленого тарифу. Також до моменту укладання прямих договорів на послуги з водопостачання та водовідведення, опалення, позивачем виставлялись рахунки за вказані послуги з урахуванням їх обсягу, спожитого відповідачем. Всі нарахування відображені у копіях рахунків, що направлялись відповідачеві, та у виписці з особового рахунку. Однак, відповідачем спожиті житлові послуги оплачуються не регулярно та не у повному обсязі, внаслідок чого станом на день подання позову у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 22 284,79 грн. за період з 01 січня 2013 по 31 липня 2024 року. Відповідач визнавав факт заборгованості і вживав заходів для її погашення, але не у повному обсязі. Так, 06 липня 2017 року і 17 березня 2021 року ним укладались Договори про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги, копії яких додаються, проте виконані вони так і не були. Також у зв`язку з простроченням сплати спожитих житлових послуг позивач просить стягнути з відповідача на його користь 3% річних у розмірі 5 311,44 грн., та інфляційних втрат у розмірі 18 493,10 грн., у зв`язку з чим позивач вимушений звертатись до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді від 27.08.2024 було відкрито провадження у вказаній справі, з призначенням розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. На адресу суду надійшов відзив на позов та клопотання представника відповідача - адвоката Константинова О.Г. про проведення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначення судового засідання у даній справі. Стороною позивача подано відповідь на відзив. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 30.12.2024 було визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання. У судовому засіданні відповідач та його представник за довіреністю - Константинов О.Г. посилаючи на викладені обставини у відзиві на позовну заяву, позовні вимоги просили задовольнити частково, враховуючи наданий відповідачем самостійно проведений розрахунок заборгованості, та застосувати строки позовної давності. Представник позивача у судове засідання не прибув, на адресу суду направили заяву про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримують та просили задовольнити у повному обсязі. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Суд вислухавши пояснення відповідача та його представника, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов наступних висновків. Згідно із вимогами ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Хімік-14» створено у будинках [ADDRESS] та [ADDRESS] з моменту будівництва і прийняття будинків в експлуатацію та діє у відповідності до вимог чинного законодавства, що підтверджується копією Статуту ОК «ЖБК «Хімік-14» та роздрукування інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осібпідприємців та громадських формувань, яка може бути перевірена з відкритих джерел інформації, зокрема за посиланням: https://opendatabot.ua/c/22893642. Судом встановлено, що відповідачу на праві власності належить квартира [ADDRESS] , на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 22.07.2002 року. Відповідно до статей 64, 66, 67, 162 ЖК України власники квартир, наймачі повинні своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги відповідно до умов договору з організацією, яка обслуговує будинок, а також приймати участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території. Члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму житлового приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність. Згідно із пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 45 від 24 січня 2006 року, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги. Аналогічний обов`язок покладено на власника, наймача квартири і пунктом п`ять частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем що використовуються для надання відповідної комунальної послуги і разі укладення договорів з обслуговування внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку. Статтею 9 того ж Закону встановлено обов`язок споживача житлових послуг з їх оплати. Аналогічний обов`язок встановлено і нормами Житлового кодексу України, Законів України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку», Статутом ОК «ЖБК «Хімік-14». Оскільки співвласниками багатоквартирних будинків [ADDRESS] та [ADDRESS] станом на день подання даної заяви не ухвалювалось рішення про обрання форми управління будинком, обслуговування будинку, - надання житлових послуг, продовжує здійснювати позивач. Розпорядженням КМДА №846 від 30 травня 2011 року для будинку [ADDRESS] затверджено тариф на утримання будинку та прибудинкової території - 3,28 грн. за 1 кв. м. загальної площі квартири, та зазначений тариф і досі є незмінним. Інформація про затверджений тариф розміщена на сайті https://www.municipal.kiev.uaykiev/. Рішенням Правління кооперативу на підставі делегованих повноважень від 23 травня 2017 року передбачено стягнення внеску до ремонтного фонду в сумі 1,00 грн. за 1 кв. м. загальної площі квартири. Відповідно до положень пункту 5 статті 13 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14 травня 2015 року № 417-VIII співвласники багатоквартирних будинків, утримання яких до дня набрання чинності цим Законом здійснювали житлово-будівельні (житлові) кооперативи, продовжують відшкодовувати витрати на утримання відповідних будинків і споруд та прибудинкових територій таким кооперативам до моменту створення в багатоквартирному будинку об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (у тому числі шляхом реорганізації кооперативу) або прийняття співвласниками рішення про форму управління багатоквартирним будинком. Згідно із п. 7 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14 травня 2015 року № 417-VIII співвласники зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV (у редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) та Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII (який набрав чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та введений в дію з 1 травня 2019 року, крім: статті 1, частини першої статті 2, статей 3-7, 9, 11, 12, частини другої статті 26, статей 27 та 29 (в частині регулювання послуги з управління багатоквартирним будинком), частини другої статті 2, частин третьої та четвертої статті 8, частин другої та третьої статті 10, статті 15, частин першої, третьої та п`ятої статті 16, статті 18, частини п`ятої статті 28, пунктів 2, 3-1, 6, підпункту 1, підпункту «б» підпункту 2, підпунктів 5 та 11 пункту 8 цього розділу, які вводяться в дію через шість місяців з дня набрання чинності цим Законом; частини третьої статті 11, абзаців першого та другого частини п`ятої статті 18, які вводяться в дію з 1 січня 2019 року.). Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Згідно із ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на:1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо);2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо);3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо);4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Частиною 1 статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV та ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV, п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. У пункті 5 частини 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV та п. 5 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц. Як вбачається з матеріалів справи, загальна площа квартири, що належить відповідачеві, складає 55,0 кв. м., проте останній своєчасно не сплачував кошти за спожиті житлові послуги у результаті чого утворилась заборгованість, яка складає 22 284,79 грн., яка виникла за період з 01 січня 2013 по 31 липня 2024 року. Згідно з матеріалами справи, 06 липня 2017 року між сторонами було укладено Договір про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги, відповідно до умов якого сума заборгованості становила 21 864,19 грн., яку відповідач мав погасити до 01.07.2019 року. Також, 17 березня 2021 року між сторонами було укладено Договір про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги, відповідно до умов якого сума заборгованості становила 27 961,89 грн., яку відповідач мав погасити до 30.07.2023 року. Із наданого позивачем розрахунку заборгованості за період з січня 2013 по липень 2024 вбачається, що заборгованість відповідача з надані спожиті послуги з становить 22 284, 79 грн.. Відповідачем не надано доказів на спростування наявності зазначеної заборгованості перед позивачем. Із огляду на викладене правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина 1 статті 509 Цивільного кодексу України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Отже, згідно із зазначеними нормами законодавства відповідач зобов`язаний оплатити заборгованість за надані житлово-комунальні послуги, а позивач має право вимагати від відповідача виконання обов`язку, щодо оплати наданих послуг. При цьому, з урахуванням укладеного відповідачем з уповноваженою особою позивача 17 березня 2021 року Договору про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги, відповідно до умов якого сума заборгованості становила 27 961,89 грн., яку відповідач мав погасити до 30.07.2023 року, а відтак суд не вбачає підстав для застосування до даних вимог строку позовної давності, оскільки приходить до висновку, що вказаний строк був перерваним безпосередніми діями відповідача, які полягали в укладенні даного договору. За таких обставин, звернення позивача до суду 20.08.2024 відбулось у межах вищевказаного строку. Згідно зі ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Частиною 2 ст. 625 ЦК України, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За прострочення виконання грошового зобов`язання за період з січня 2013 по травень 2024 р. позивачем були нараховані інфляційні втрати у розмірі 18 493,10 грн. та 3% річних від простроченої суми за вищевказаний період прострочення у розмірі 5 311,44 грн. Відповідно до вимог ст. 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - цестрок, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свогоцивільного права або інтересу. Згідно із статтею 257 того ж кодексу, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (стаття 261 Цивільного кодексу України). Відповідно до вимог статті 264 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Таким чином, суд не погоджується з наданим позивачем розрахунком інфляційних втрат та 3% річних та вважає за необхідне застосувати до вимог позивача строк позовної давності виходячи з наступних підстав. 17 березня 2021 року між сторонами було укладено Договір про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги, відповідно до умов якого сума заборгованості становила 27 961,89 грн., яку відповідач мав погасити до 30.07.2023 року, та який виконувався відповідачем по січень 2022 року включно. Починаючи з лютого 2022 року відповідач припинив виконувати умови вищевказаного договору, внаслідок чого загальний розмір заборгованості відповідача на час звернення позивача з вказаним позовом до суду склав 22 284,79 грн. та підлягає стягненню з нього в судовому порядку. Разом з тим, починаючи з квітня 2021 року почав обраховуватись для позивача строк позовної давності на звернення до суду з вимогами про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат щодо несвоєчасної оплати за спожиті житлово-комунальні послуги у загальному розмірі 27 961,89 грн., а відтак суд застосовує до вимог позивача про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат за період з січня 2013 року по березень 2021 року строк позовної давності та відмовляє у задоволенні даної частини позовних вимог. Враховуючи, що позивач звернувся до суду з вказаним позовом 20.08.2024 року, а відтак суд приходить до висновку про часткове задоволення вимоги Обслуговуючого кооперативу Житлово - будівельного кооперативу «Хімік - 14», а саме щодо стягнення з відповідача на користь позивача нарахованих у межах строку позовної давності з серпня 2021 року по травень 2024 року, включно, 3% річних у розмірі 587,11 грн. та інфляційних втрат - у розмірі 1 463,33 грн.. Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України, відповідно до яких з [PERSON] на користь Обслуговуючого кооперативу Житлово - будівельного кооперативу «Хімік - 14» підлягають стягненню судові витрати у розмірі 3 028,00 грн.. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що позовні вимоги частково знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому суд вважає, що позов Обслуговуючого кооперативу Житлово - будівельного кооперативу «Хімік - 14» підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені останнім, які складаються з судового збору в розмірі 3 028,00 грн..

Outcome: partial