Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-16 00:00:00

28.12.2023 до Кілійського районного суду Одеської області надійшов позов керівника Ізмаїльської окружної прокуратури в інтересах держави в особі: Одеської обласної державної адміністрації до Ізмаїльської районної державної адміністрації, [PERSON] , [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Державне спеціалізоване підприємство «Ліси України», Дунайський біосферний заповідник Національної академії наук України, про визнання незаконним та скасування розпорядження райдержадміністрації в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування рішень державних реєстраторів, скасування державної реєстрації земельної ділянки, зобов`язання повернути земельну ділянку. В обґрунтування поданого позову вказано, що розпорядженням Кілійської районної державної адміністрації від 01.10.2018 № 479 надано [PERSON] у власність земельну ділянку площею 0,1 га з кадастровим номером 5122383000:01:001:1445 для індивідуального дачного будівництва, яка знаходиться на території Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області за межами населеного пункту. Рішенням державного реєстратора Кілійської РДА Чумаченко Л.Ю. від 31.10.2018 № 43784135 проведено державну реєстрацію права власності [PERSON] на вказану земельну ділянку (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1681140551223, номер відомостей про речове право 28672430). У подальшому, [PERSON] , який діяв від імені [PERSON] , відповідно до договору купівлі-продажу, номер 1440, посвідченого 13.08.2019 приватним нотаріусом Ізмаїльського нотаріального округу Одеської області Юрченком М.Є., здійснено відчуження земельної ділянки на користь [PERSON] .. Рішенням приватного нотаріуса Ізмаїльського нотаріального округу Одеської області Юрченка М.Є. від 13.08.2019 № 48223370 зареєстровано право власності за [PERSON] на вказану земельну ділянку (номер відомостей про речове право 32804248). Вказують, що вказана земельна ділянка з кадастровим номером 5122383000:01:001:1445 сформована за рахунок земель лісогосподарського призначення, які перебувають у постійному користуванні Вилківського лісництва філії «Ізмаїльське лісове господарство» ДСГП «Ліси України». Поряд з цим, незважаючи, що вказана земельна ділянка належить до земель лісогосподарського призначення державної власності та у встановленому законодавством порядку не вилучалась, райдержадміністрацією неправомірно здійснено передачу земельної ділянки у власність [PERSON] , а останнім відчуження на користь [PERSON] .. У зв`язку з цим, позивач вважає, що наявні підстави для усунення перешкод державі у користуванні та розпорядженні майном шляхом визнання судом незаконним та скасування розпорядження Кілійської районної державної адміністрації від 01.10.2018 № 473, визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування рішень державних реєстраторів, скасування державної реєстрації земельної ділянки та зобов`язання повернути земельну ділянку. Позивач у позові також зазначає, що про належність спірної земельної ділянки до земель державного лісового фонду свідчить інформація філії «Ізмаїльське лісове господарство» ДСГП «Ліси України» за № 224 від 11.07.2023 та за № 238 від 18.07.2023 відповідно до яких ця земельна ділянка розташована на землях державного лісового фонду (відповідно до матеріалів лісовпорядкування 2013-2014 років), які перебувають у постійному користуванні філії «Ізмаїльське лісове господарство» ДСГП «Ліси України» Вилківське лісництво квартал 40. Також, відповідно до інформацій ВО «Укрдержліспроект» № 355 від 29.04.2021 та № 2-1149 від 17.11.2023 земельна ділянка з кадастровим номером 5122383000:01:001:1751 з межами її таксаційних виділів відповідно до матеріалів базового лісовпорядкування 2013 року та межами згідно із координатами поворотних точок знаходиться в межах 40 кварталу Вилківського лісництва філії «Ізмаїльське лісове господарство» ДСГП «Ліси України». Листом Одеського обласного управління лісового та мисливського господарства від 17.05.2021 № 04-01-19/370 повідомлено, що документами, які підтверджують право власності ДП «Ізмаїльське лісове господарство» на землі Вилківського лісництва є Проєкт організації та розвитку лісового господарства ДП «Ізмаїльське лісове господарство», таксаційного опису, відомостей поквартальних підсумків, карти-схеми лісонасаджень ДП «Ізмаїльське лісове господарство». Відповідно до листа Одеської обласної державної адміністрації № 1150/5/01-46/1366/2-22 від 16.02.2022 обласна державна адміністрація не надавала добровільну відмову, згоду на вилучення, припинення права користування ДП «Ізмаїльське лісове господарство» (на теперішній час філії «Ізмаїльське лісове господарство» ДСГП «Ліси України»), відведення будь-яким фізичним або юридичним особам або зміну цільового призначення вказаної земельної ділянки. Крім того, відповідно до листа ДП «Ізмаїльське лісове господарство» від 11.05.2021 № 92 дозвіл на вилучення з постійного користування земельної ділянки ДП «Ізмаїльське лісове господарство» не надавало і підстав для такого вилучення немає. Вказане, на думку прокурора, беззаперечно свідчить, що передана Кілійською районною державною адміністрацією з державного лісового фонду спірна земельна ділянка на момент прийняття спірного розпорядження та на теперішній час належить до земель державної власності лісогосподарського призначення, перебувала і на даний час перебуває у постійному користуванні філії «Ізмаїльське лісове господарство» ДСГП «Ліси України» та належить до земель державного лісового фонду, розпорядження якими на час прийняття спірного розпорядження мав здійснювати Кабінет Міністрів України. Зазначають, що підставами для визнання незаконним та скасування акта райдержадміністрації є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Враховуючи, що спірна земельна ділянка входить до складу земель державного лісового фонду, які перебувають у постійному користуванні філії «Ізмаїльське лісове господарство» ДП «Ліси України», а також є територією Дунайського біосферного заповідника, вказане унеможливлює набуття права приватної власності на таку земельну ділянку, а відтак договір купівлі-продажу, укладений між [PERSON] та [PERSON] підлягає визнанню судом недійсним. Зважаючи на викладене, керівник Ізмаїльської окружної прокуратури просив суд усунути перешкоди власнику державі в особі Одеської обласної державної адміністрації у користуванні та розпорядженні майном шляхом визнання незаконним та скасування розпорядження Кілійської районної державної адміністрації № 479 від 01.10.2018; Усунути перешкоди власнику державі в особі Одеської обласної державної адміністрації у користуванні та розпорядженні майном шляхом скасування рішення державного реєстратора Кілійської РДА Чумаченко Л.Ю. про державну реєстрацію права власності за [PERSON] на спірну земельну ділянку; Усунути перешкоди власнику державі в особі Одеської обласної державної адміністрації у користуванні та розпорядженні майном шляхом визнання недійсним договору купівлі-продажу спірної земельної ділянки, укладеного 13.08.2019 між [PERSON] , який діяв від імені [PERSON] , та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського нотаріального округу Одеської області Юрченком М.Є.; Усунути перешкоди власнику державі в особі Одеської обласної державної адміністрації у користуванні та розпорядженні майном шляхом скасування рішення приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Юрченка М.Є. від 13.08.2019 № 48223370 про державну реєстрацію права власності за [PERSON] на спірну земельну ділянку; Скасувати у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію спірної земельної ділянки; Усунути перешкоди власнику державі в особі Одеської обласної державної адміністрації у користуванні та розпорядженні майном шляхом зобов`язання [PERSON] повернути державі в особі Одеської обласної державної адміністрації спірну земельну ділянку; Стягнути з відповідачів на користь Одеської обласної прокуратури сплачений судовий збір в сумі 16104,00 грн за подачу позову. Ухвалою судді Кілійського районного суду Одеської області від 03.01.2024, вказаний позов прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 29.12.2024 в порядку забезпечення вказаного позову накладено арешт на належну [PERSON] земельну ділянку площею 0,1 га для індивідуального дачного будівництва з кадастровим номером 5122383000:01:001:1445 (РНОНМ 1681140551223, номер запису про право власності 32804248). 01.02.2024 від представника відповідача [PERSON] адвокатом Строковою А.Г. було надано відзив на позовну заяву, у якій зазначено, що відповідач вважає позов необґрунтованим, а приватизацію спірної земельної ділянки законною, з огляду на наступне. Належність спірної земельної ділянки до земель рекреаційної зони с. Приморське, підтверджується планом експлікацією земель санітарно-курортних та оздоровчих закладів по матеріалах інвентаризації земель санітарно-курортних та оздоровчих закладів, погоджених в тому числі Держуправлінням екології та природних ресурсів Одеської області. Про це ж свідчить проект землеустрою щодо розмежування земель державної та комунальної власності в межах села Приморське на території Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області, а саме: експлікація розподілу земель с. Приморське за категоріями земель (додається до відзиву), а також, свідчить про те, що земель лісогосподарського призначення на території села немає. Детальний план території земельної ділянки в адміністративних межах Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області (за межами населеного пункту) з метою індивідуального дачного будівництва, був розроблений на підставі розпорядження районної державної адміністрації від 06.01.2017 р. №29 «Про розробку детального плану території земельної ділянки в адміністративних межах Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області (за межами населеного пункту) для індивідуального дачного будівництва». Відповідно до вимог законодавства, детальний план території пройшов процедуру громадських слухань. Оголошення щодо проведення громадських Зауважень від громадськості, в т.ч. від власників та користувачів земельних ділянок (якими себе, судячи с позову прокуратури, вважають Одеська обласна державна адміністрація, ДСП «Ліси України» та Дунайський біосферний заповідник), розташованих на території, щодо якої розробляється документація, та на суміжній з нею, не надходило. Це підтверджується також протоколом громадських слухань. Після проведення процедури громадських слухань у відповідності до абз. 2 ч. 8 ст.\~19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» детальний план був затверджений розпорядженням Кілійської районної державної адміністрації від 03.03.2017 року № 139 «Про затвердження детального плану території земельної ділянки в адміністративних межа Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області (за межами населеного пункту для індивідуального дачного будівництва». Після чого, 05.12.2016 [PERSON] звернувся із заявою (клопотанням) до Кілійської РДА щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва, площею 0,10 га, за рахунок земель рекреаційного призначення Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області. Повноваження органів виконавчої влади щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування станом на час звернення громадянина із заявою та прийняття розпорядження Кілійською районною державною адміністрацією № 21 від 18.01.2017 «Про надання дозволу на розробку\~проекту землеустрою\~щодо відведення\~земельної ділянки\~у власність\~для індивідуального\~дачного будівництва\~із земель\~державної власності\~за межами\~населеного пункту\~на території\~Приморської сільської\~ради Кілійського\~району Одеської\~області» були\~визначені статтею\~122\~ЗКУ.\~Через чисельні\~внесення змін\~до Земельного\~кодексу України\~(станом\~на кінець\~2016\~року було\~прийнято більше\~100\~Законів про\~внесення змін\~до ЗКУ\~з тисячами\~правок,\~станом на\~сьогодні орієнтовно\~170\~Законів)\~ч.\~8\~ст.\~122\~ЗКУ не\~була узгоджена\~зі ст.\~149\~ЗКУ,\~яка станом\~на дату\~прийняття визначала\~не «випадки\~передачі земельних\~ділянок із\~земель державної\~власності у\~власність або\~у користування»,\~а «Порядок\~вилучення земельних\~ділянок».\~А це\~два зовсім\~протилежних процеси.\~Під час\~розробки проекту\~землеустрою щодо\~відведення земельної\~ділянки,\~така довідка\~була надана\~Відділом у\~Кілійському районі\~Головного управління\~Держгеокадастру в\~Одеській області\~№ 97-15-0.310-214/168-18\~від 04.04.2018.\~Відповідно до\~цієї довідки,\~земельна ділянка\~площею 0,1000\~га рахується\~як:\~-\~відкриті землі\~без рослинного\~покриву або\~з незначним\~рослинним покривом\~(гр.67)\~-\~0,1000\~га,\~з них\~інші (гр.71)\~-\~0,1000\~га.\~Відповідно до\~матеріалів Схем\~категорія вказаної\~земельної ділянки\~-\~землі рекреаційного\~призначення.\~У районних\~відділах земельних\~ресурсів багато\~років зберігався\~Фонд документації\~із землеустрою,\~в даному\~випадку вся\~документація із\~землеустрою та\~картографічні матеріали\~колишнього Кілійського\~району,\~всі державні\~акти на\~право власності\~та постійного\~користування землею,\~договори оренди\~землі.\~Крім того,\~районними відділами\~земельних ресурсів\~до 2013\~року здійснювалась\~реєстрація прав\~на земельні\~ділянки та\~вівся державний\~реєстр землі\~та земельний\~кадастр,\~а з\~2013\~року,\~ведеться державний\~земельний кадастр,\~отже,\~вони володіли\~всією повнотою\~інформації щодо\~дійсної категорії\~земель спірної земельної ділянки та надали інформацію (довідку) яка підтверджує належність земельної ділянки до земель рекреаційного призначення. Про це ж свідчать і матеріали Схем. Те, що спірна земельна ділянка не відноситься також до земель природно-заповідного фонду та лісогосподарського призначення підтверджується також Схемою планування території Кілійського району Одеської області, розробленою в 2015 році. Об`єкти природно-заповідного фонду, в т.ч. Дунайський біосферний заповідник, а також землі державного лісового фонду зазначені на даній Схемі, але спірна земельна ділянка не входить до їх складу. Враховуючі те,\~що спірна\~земельна ділянка\~відносилась до\~категорії земель - земель рекреаційного\~призначення,\~та,\~відповідно,\~місце розташування земельної ділянки відповідало містобудівній документації,\~схемам землеустрою\~і техніко-економічних обґрунтувань використання\~та охорони\~земель адміністративно-територіальних одиниць, відповідало вимогам\~законів,\~у Кілійської\~РДА були\~відсутні підстави\~відмовляти у\~наданні дозволу\~на формування\~земельної ділянки. Враховуючі вищезазначене, відповідно до ст. 122 ЗКУ повноваження щодо розпорядження земельними ділянками для індивідуального дачного будівництва (пункт «в» частини 3 ст. 122 ЗКУ) належали виключно до повноважень районної державної адміністрації, а тому Кілійська районна державна адміністрація, приймаючі розпорядження про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянка, діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. На підставі розпорядження Кілійської районною державною адміністрацією № 21 від 18.01.2017 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального дачного будівництва із земель державної власності за межами населеного пункту на території Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області» землевпорядною організацією був розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та погоджений з відповідними органами. Проект землеустрою пройшов процедуру державної експертизи землевпорядної документації, за результатами якої був наданий висновок від 08.05.2018 № 612-18, з деякими пропозиціями та зауваженнями, що не стосуються предмету спору у даній судовій справі. Про позитивне доопрацювання та врахування у проекті зазначених раніше експертом зауважень стоїть відповідна відмітка, підпис та печатка. Після отримання відповідних погоджень, та висновків, земельна ділянка була зареєстрована в Державному земельному кадастрі, їй присвоєно кадастровий номер: 5122383000:01:001:1445. На підставі вищезазначеного Кілійська РДА прийняла розпорядження від 01.10.2018 №479, «Про затвердження гр. [PERSON] проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для індивідуального дачного будівництва із земель державної власності на території Приморської сільської ради (за межами населеного пункту) Кілійського району Одеської області. Враховуючі вищезазначене, процедура відведення земельної ділянки та передачі у власність була виконана законною, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. В подальшому, у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 на спірну земельну ділянку було зареєстровано право власності. Прокурор у своєму позові стверджує, що спірна земельна ділянка відноситься до земель державного лісового фонду та знаходиться в постійному користуванні ДСП «Ліси України». До позову не наданий доказ, а саме державний акт на право постійного користування землею або витяг з державного реєстру прав на нерухоме майно, що посвідчує право власності або користування ДСП «Ліси України». З якихось інших відкритих офіційних джерел або реєстрів також не вбачається наявності документів, що посвідчують ці права ДСП «Ліси України» у відповідності до ст.ст. 125, 126 ЗКУ. Це також не заперечується і самою Прокуратурою. Так, позивач у своєму позові зазначає, що про належність спірної земельної ділянки до земель державного лісового фонду свідчать інформації філії «Ізмаїльське лісове господарство» ДСГП «Ліси України»» за № 224 від 11.07.2023 та за № 238 від 18.07.2023 відповідно до яких вказана ділянка розташована на землях державного лісового фонду (відповідно до матеріалів лісовпорядкування 2013-2014 років), які перебувають у постійному користуванні філії «Ізмаїльське лісове господарство» ДСГП «Ліси України» Вилківське лісництво квартал 40. Спеціальна норма Закону (ч.5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України) діє як виключення з загальних правил за наявності двох умов: 1. Право постійного користування підтверджується планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування, а не якоюсь «інформації філії «Ізмаїльське лісове господарство» ДСГП «Ліси України»» за № 224 від 11.07.2023 та за № 238 від 18.07.2023». 2. Надані державним та комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим державним і комунальним підприємствам та установам земельних ділянок у постійне користування до набрання чинності Земельним кодексом України (01.01.2002). Докази надання земельних ділянок ДСП «Ліси України» до 01.01.2002 у позові відсутні. В позові Прокуратура та ДСП «Ліси України» посилаються лише на матеріали 2013-2014 років, якими нібито підтверджується право ДСП «Ліси України» на спірну земельну ділянку, а не на документи до набрання чинності Земельним кодексом України (01.01.2002\~). У позові Позивач також зазначає, що листом Одеського обласного управління лісового та мисливського господарства від 17.05.2021 № 04-01-19/370 повідомлено, що документами, які підтверджують право власності ДП «Ізмаїльське лісове господарство» на землі Вилківського лісництва є Проект організації та розвитку лісового господарства ДП «Ізмаїльське лісове господарство», таксаційного опису, відомостей поквартальних підсумків, карти-схеми лісонасаджень ДП «Ізмаїльське лісове господарство». Також це зазначено в листі ДП «Ізмаїльське лісове господарство» від 19 травня 2021\~p № 99. Як вже зазначено вище у відповідності до ст.ст. 125, 126 ЗКУ, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Спеціальна норма законодавства щодо тимчасового посвідчення права на підставі планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування діє лише для постійного користування, а не права власності. А тому не може бути права власності на землі лісництва без реєстрації права власності в державному реєстрі прав та без формування ділянки з присвоєнням кадастрового номеру. Додані до позову у якості доказів графічні матеріали «Карта земель ДП «Ізмаїльське лісове господарство» зі схематичним зображенням самозайнятих ділянок з кадастровими номерами, «Фрагмент публічної кадастрової карти України з нанесеними межами кв. 1;40 Вилківського лісництва ДП «Ізмаїльський лісгосп» та межами земельних ділянок згідно наданих кадастрових номерів за станом на 01.01.2014» не є планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування у відповідності до ст. 48 та ч. 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України, та Порядку здійснення лісовпорядкування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2023 р. № 112. До позову не додані, а відповідно можна вважати, що відсутні докази того, що надані до позову матеріали були погоджені та затверджені, а відповідно можуть вважатись «матеріалами лісовпорядкування» та створювати якісь правові наслідки. На зазначених вище нібито матеріалах лісовпорядкування відсутня інформація або підтвердження того, що вказані графічні матеріали виконані лісовпорядними організаціями. Схеми виконані не в масштабі, в поганій якості, не містять інформацію про виконавців і т.д., а також не відповідають законодавству та нормативам щодо створення карт, схем та інших графічних матеріалів. До позову не додані матеріали лісовпорядкування на «оновленій картографічній основі», в тому числі координати земельної ділянки в УСК-2000, яка нібито знаходиться в постійному користуванні ДСП «Ліси України». Без наявності координат земельної ділянки неможливо визначити накладання меж спірної земельної ділянки на межі ДСП «Ліси України». Відповідно до інформації, зазначеної у довідці відділу у Кілійському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від № 97-15-0.310-214/168-18 від 04.04.2018, а також іншою землевпорядної та містобудівної документації, земельна ділянка площею 0,1000 га рахується як: - відкриті землі без рослинного покриву або з незначним рослинним покривом (гр.67) - 0,1000 га, з них інші (гр.71) - 0,1000 га. Виходячи з цього, на спірній земельній ділянці були відсутні ліси, а також відсутні докази що землі надані в користування або власність в установленому порядку та використовуються для потреб лісового господарства, то спірна земельна ділянка не могла зовсім бути об`єктом лісовпорядкування. Крім того, за наявною інформацією, проект відведення земельної ділянки, обов`язковість якого передбачений як Земельним кодексом Української РСР 1970 р. (на даний момент вже втратив чинність), Земельним кодексом України 1990 р. (на даний момент вже втратив чинність) так і Земельним кодексом України 2001 року (чинний на даний час) та іншими законодавчими актами України не виготовлявся та межі в натурі (на місцевості) не визначались. Враховуючі вищезазначене, якщо б у відділі Кілійському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області та в Держгеокадастрі була інша інформація щодо статусу спірної земельної ділянки, то вони б про це зазначили в своїх вихідних даних, висновках, в т.ч. державної землевпорядної експертизи, та не надали б погодження на передачу земельної ділянки у власність. В ухвалі від 02.06.2011, по справі № 2-а-13665/08/1570, Одеський апеляційний адміністративний суд встановив, що ДП «Ізмаїльське лісове господарство» державного акту на право постійного користування земельними ділянками та території рекреаційної зони с. Приморське, Кілійського району - не отримувало, детальним планом території рекреаційної зони с. Приморського не передбачено знаходження лісів та земель лісогосподарського призначення на його території, таким чином, землі рекреаційного призначення с. Приморське Кілійського району не повинні бути включені до планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування ДП «Ізмаїльське лісове господарство». Необхідно також відзначити, що рішення суду по справі № 2-а-13665/08/1570 прийняте за позовом ТОВ «Авалон-2005», що користується земельною ділянкою з кадастровим номером 5122383000:02:001:0002. А ця земельна ділянка на 1000 метрів ближче до заліснених земель Вилківського лісництва, ніж спірна земельна ділянка. Крім того, на території рекреаційної зони с. Приморське багато десятиліть розташовані бази відпочинку. Більшість з них, оформили кадастрові номери та мають в користування земельні ділянки. Розташовані ці бази між залісненими землями Вилківського лісництва та спірною земельною ділянкою. Тобто, судячи з думки Прокуратури також знаходяться на землях лісового фонду. Але по ділянкам баз відпочинку Прокуратура позов не подавала, що опосередковано підтверджує неналежність цих земель до земель лісового фонду, а спірної земельної ділянки і тим більше. Згідно листа ДП «Ізмаїльське лісове господарство» від 16 липня 2021 р. № 133, ДП визнає помилки в розрахунку площі, а саме: - в п.1.: …Визначити площу 8.9 га на яку зменшилася площа Вилківського лісництва після лісовпорядкування 2013-2014 років не представляється можливим (помилки в роботі лісовпорядкування). -\~в п.2.: …При створені у 1998 рік Дунайського біосферного заповідника до його складу увійшла з вилученням із земель Держлісгоспу площа 7143.0 га та без вилучення 11564.0 га (помилка роботи лісовпорядкування на 9.0 га). - в п.4. невідповідність площ між 1993-1994 та 2003-2004 років на 12 га: …Згідно матеріалів лісовпорядкування 1993-1994 та 2003-2004 років площа квартала 1 Вилківського лісництва складала 386.0 га. При лісовпорядкуванні 2013-2014 років для кращого планування лісогосподарських робіт з кварталу 1 для створення кв. 40 було виділено пл.29.0 га. Згідно матеріалів лісовпорядкування 2013-2014 років площа квартала 1 складає 374.1 га. Тобто низька якість виконання робіт по обліку лісів та виготовлення картографічних матеріалів лісовпорядкування призводить до допущення помилок. Але ці помилки ДП «Ізмаїльське лісове господарство» не точні. Як показує практика, при проведенні необхідних високоточних геодезичних вимірювань при проведенні землеустрою, помилки будуть значно більшими. За наявною інформацією, на території Вилківської міської ради Ізмаїльского району Одеської області, до складу якої входить с. Приморське та територія колишньої Приморської сільської ради Кілійського району, проводилась інвентаризація земельних ділянок лісогосподарського призначення. За результатами документації із землеустрою щодо інвентаризації земель сформовані земельні ділянки та внесені до Державного земельного кадастру - земельні ділянки земель лісогосподарського призначення (Для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг, 09.03 Для цілей підрозділів 09.01-09.02, 09.04-09.05 та для збереження та використання земель природно-заповідного фонду). За відповідною процедурою точність виконання вимірювань при виконанні землевпорядних та геодезичних робіт є високоточною (помилки вимірювань вираховуються декількома сантиметрами). Одна з цих земельних ділянок кадастровий номер 5122310300:01:001:0145, знаходиться найближче інших до спірної земельної ділянки але навіть не межує з нею та знаходиться на відстані 450 метрів, що свідчить про те, що навіть за умови грубих геодезичних помилок спірна земельна ділянка не належить до земель лісогосподарського призначення. Частина земель, про які йдеться в Указі Президента України, дійсно передана Дунайському біосферному заповіднику відповідно до державного акту на право постійного користування землею ІІ-ОД № 001676 (копія державного акту наявна в додатку до позову Прокуратури). Передачі земельних ділянок, видачі державного акту та реєстрації права користування за Дунайським біосферним заповідником передувало, наприклад, рішення Одеської обласної ради від 23.06.2001 № 322-ХХІІІ. Про це рішення зазначено в Державному акті. Але Позивач не надав доказів саме «передачі» земельної ділянки в користування повноважним органом, наприклад на час 1998 року Одеською обласною радою. Не наданий також державний акт на право постійного користування на землю, щодо якої виник даний судовий спір. Відсутня також державна реєстрація прав на земельну ділянку за Дунайським біосферним заповідником. Позивач штучно підмінює поняття «визначення меж природно-заповідного фонду» та формування земельної ділянки, тому що відповідно до положень ч. 1 ст. 79 ЗКУ земельна ділянка - це частина земної поверхні не тільки з установленими межами, а й з певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Рекреаційна зона с. Приморське та, відповідно спірна земельна ділянка як складова рекреаційної зони, не зазначена як така, що входить до зони антропогенних ландшафтів. Рекреаційна зона с. Приморське також не входить до зони регульованого заповідного режиму та заповідної зони Дунайського біосферного заповідника. До позову не додані докази розробки та затвердження у відповідності до чинного законодавства проекту організації території Дунайського біосферного заповідника. Без надання доказів у позивача немає підстав стверджувати, що спірна земельна ділянка входить до складу Проекту організації території Дунайського біосферного заповідника, не кажучи навіть про належність у відповідності до ст. 79, 79-1, 125, 126 ЗКУ до земель постійного користування Дунайського біосферного заповідника. Міністерство екології та природних ресурсів разом з підпорядкованим йому Дунайським біосферним заповідником протягом більше як 20 років не виконує вимоги щодо оформлення прав на земельну ділянку, що призводить до створення непорозумінь та конфліктів із землекористувачами на території Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області (колишня Приморська сільська рада на даний час входить до складу Вилківської міської територіальної громади). Відсутність земельної ділянки в Державному земельному кадастрі, оформлених речових прав, чітких меж (геодезичних координат) земельної ділянки створює корупційні ризики та, на нашу думку, може призводити до зловживання владою або службовим становищем. Також у позові Прокуратури відсутні докази, що Одеська ОДА вважає, що інтереси та права Держави в її особі порушені. Прокурор стверджує, що спірна земельна ділянка відведена за рахунок земель, які перебувають у користуванні ДСП «Ліси України» та Дунайського біосферного заповідника і для цих цілей облдержадміністрацією не вилучалась. Отже, прокурор фактично захищає інтереси державного підприємства. Однак, у прокурора відсутні підстави для представництва інтересів держави в особі державного підприємства (ВП Верховного суду від 06.07.2021, у справі №911/2169/20). З цим позовом, прокурор мав би звертатись до суду від імені та в інтересах Держгеокадастру, Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів та Державного агентства лісових ресурсів, і аж ніяк в інтересах Одеської обласної державної адміністрації, яка розпорядження Кілійської районної державної адміністрації бачила, не скасувала ба більше, затвердила проект землеустрою щодо розмежування земель державної та комунальної власності в межах села Приморське на території Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області, за матеріалами якого на території села Приморське (в тому числі на території рекреаційної зони) земель лісогосподарського та природоохоронного призначення не має. Прокурор у свою чергу позиваючись до суду в даній справі за віндикаційним позовом, позаяк право власності на спірну земельну ділянку зареєстровано за відповідачем просить повернути земельну ділянку Державі в особі Одеської обласної державної адміністрації. При цьому, обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові. Такий висновок сформульований, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (провадження № 12-80гс20, пункт 6.21), від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 (провадження № 12-52гс20, пункт 52), від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (провадження № 14-125цс20, пункт 76). Зважаючи на вищевказане, представник відповідача просила у задоволенні позовних вимог відмовити повністю та стягнути з позивача витрати на правову допомогу згідно попереднього орієнтовного) розрахунку в сумі 5000 грн. Щодо повноважень Кілійської РДА на передачу у власність спірної земельної ділянки як такої, що відноситься до земель рекреаційного призначення представник відповідача вказав, що прокуратурою не надано належних доказів того, що спірна земельна ділянка відноситься до земель лісогосподарського призначення (листи філії «Ізмаїльського лісового господарства» ДСГП «Ліси України» та ВО «Укрдержліспроект» не є доказами). Більш того, прокуратурою не надано доказів того, що ця земельна ділянка хоча б колись відносилась до земель лісогосподарського призначення. Підставою, яка надавала Кілійській РДА право та можливість передати у власність спірну земельну ділянку було те, що вона відноситься до земель рекреаційного призначення. Щодо статусу спірної ділянки як такої, що відноситься до земель рекреаційного призначення вказують на наявність погоджень вказаних органів, які свідчить про обізнаність та згоду про належність спірної земельної ділянки до категорії земель рекреаційного призначення, а не до земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення та земель лісогосподарського призначення. Про це ж свідчить проект землеустрою щодо розмежування земель державної та комунальної власності в межах села Приморське на території Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області, а саме: експлікацією розподілу земель с Приморське за категоріями земель, а також, свідчить про те, що земель лісогосподарського призначення на території села не має. 09.02.2024 Ізмаїльською РДА подано відзив, у якому просять у задоволенні позову відмовити за необґрунтованістю, докази на які посилається прокуратура є неналежними. 23.02.2024 в.о. керівником Ізмаїльської окружної прокуратури було надано відповідь на відзив, у якому надали обґрунтування заперечень аналогічні обставинам, викладеними у позові. 14.03.2024 від представника [PERSON] адвоката Грєкової Н.П. надійшов відзив, у якому виклали свої заперечення проти позову аналогічні запереченням, викладені у відзиві представника [PERSON] адвоката Строкової А.Г., проте у поданій згодом заяві просила наданий нею відзив не враховувати. Ухвалою суду від 08.11.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представником третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Державного спеціалізованого підприємства «Ліси України», надано клопотання про підтримання позову прокурора та розгляд справи без участі представника третьої особи. На призначену дату розгляду справи від представника відповідача Ізмаїльської районної державної (військової) адміністрації Одеської області надійшло клопотання, згідно якого він просив провести судове засідання без його участі. Представники третіх осіб та представник особи, в інтересах якої прокурор звернувся з позовом до суду, були повідомлені належним чином та в судове засідання не з`явились. Заяв (клопотань) про відкладення розгляду справи суду не надали. З урахуванням позицій прокурора та представників відповідачів Мазуренка М.В. та [PERSON] , суд провів розгляд справи за відсутності представників відповідача, третіх осіб та представника особи, в інтересах якої прокурор звернувся до суду з позовом. Прокурор в ході судового розгляду заявлений позов підтримав та просив суд його задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві та у відповіді на відзив. Представники відповідачів [PERSON] та [PERSON] просили суд відмовити прокурору у задоволенні позову. Заслухавши прокурора та представників відповідачів, дослідивши подані учасниками справи заяви по справі, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: Розпорядженням Кілійської районної державної адміністрації від 01.10.2018 № 479 надано [PERSON] у власність земельну ділянку площею 0,1 га з кадастровим номером 5122383000:01:001:1445 для індивідуального дачного будівництва, яка знаходиться на території Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області за межами населеного пункту. Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки ННХ 639376 від 13.08.2019, зареєстрованого за №1440, [PERSON] , діючий від імені [PERSON] продав [PERSON] земельну ділянку, розташовану в с/раді Приморська Кілійського району Одеської області, загальною площею 0,1 га, у тому числі по угіддях: солончаки, 0,1 га, кадастровий номер 5122383000:01:001:1445. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 358551978 від 15.12.2023, земельна ділянка за кадастровим номером 5122383000:01:001:1445 розташована на території Приморської с/ради Кілійського району Одеської області, площею 0,1 га призначена для індивідуального дачного будівництва належить на праві приватної власності [PERSON] .. З поземельної книги відкритою 22.08.2018 відділом у Кілійському районі Головного управління Держгеокадстру в Одеській області вбачається, що [PERSON] набув право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5122383000:01:001:1445 на підставі розпорядження Кілійської РДА, та 13.08.2019 право власності на вказану земельну ділянку набуто [PERSON] ; орган державної реєстрації Кілійський районний нотаріальний округ. Відповідно до листа за вих. № 92 від 11.05.2021 направленого Державним підприємством «Ізмаїльське лісове господарство» Одеського обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агентства Лісових ресурсів України встановлено, що земельні ділянки серед яких і ділянка з кадастровим номером 5122383000:01:001:1445, згідно з матеріалами лісовпорядкування 2013 року перебувають в постійному користуванні ДП «Ізмаїльське лісове господарство», квартал 40 ділянки 3,4.9, 10, 12, 43. Також встановлено, що ДП «Ізмаїльське лісове господарство» не давало і підстав для вилучення даних земельних ділянок немає. Кадастрові номери присвоєні без відома ДП «Ізмаїльське лісове господарство». Окрім того вказано, що згідно прикінцевих положень Лісового кодексу України Розділу VIII, пункту 5 «До здійснення державної реєстрації права постійного користування державних лісогосподарських підприємств земельними ділянками лісогосподарського призначення, щодо набрання чинності цим Кодексом передані їм на такому праві, це право підтверджується планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування». Згідно листа за вих. № 99 від 19.05.2021 року направленого ДП «Ізмаїльське лісове господарство» Одеського обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів на адресу начальника Одеського ООУЛМГ встановлено, що на території Ізмаїльського району в Державному лісовому фонді України, який знаходиться в підпорядкуванні ДП «Ізмаїльське лісове господарство» Вилківське лісництво, відповідно до матеріалів лісовпорядкування 2013 року знаходиться Дунайський біосферний заповідник площею 11256, 2 га. Землі площею 11256, 2 га передані в користування Дунайському біосферному заповіднику без вилучення з державного лісового фонду. Згідно прикінцевих положень Лісового кодексу України Розділ VIII п. 5 до одержання державних актів на право постійного користування, документами, що підтверджують це право є планово картографічні матеріали лісовпорядкування. Документи, які підтверджують право власності ДП «Ізмаїльське лісове господарство» Вилківське лісництво на данні ділянки: 1. Проект організації та розвитку лісового господарства ДП «Ізмаїльське лісове господарство»; 2. Проект організації та розвитку лісового господарства ДП «Ізмаїльське лісове господарство» таксаційний опис, відомості поквартальних підсумків; 3. Карта-схема лісонасаджень ДП «Ізмаїльське лісове господарство» з розміщенням кварталів Вилківського лісництва переданих без вилучення ДБЗ. 16.07.2021 за вих. № 133 ДП «Ізмаїльське лісове господарство» направило заступнику керівника обласної прокуратури лист, яким повідомило, що підставою для зменшення площі земель ДП «Ізмаїльське лісове господарство» на 318, 8 га, згідно проекту організації та розвитку лісового господарства є рішення виконкому Вилківської міської ради № 95 від 24.05.2001 року, яким передано в землі запасу Вилківської міської ради 308, 9 га та Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 18.11.2009 року по справі № 2-а-13665/08/1570 передано в землі запасу Приморської сільської ради Кілійського району Вилківське лісництво кв. 1 площа 1.0 га, разом вилучено 309, 9 га земель Державного лісового фонду. Визначити площу 8, 9 га на яку зменшилася площа Вилківського лісництва після лісовпорядкування 2013-2014 років не представляється можливим (помилки в роботі лісовпорядкування). Згідно матеріалів лісовпорядкування 1993-1994 років площа Вилківського лісництва складала 18718,0 га. При створені у 1998 рік Дунайського біосферного заповідника до його складу увійшла з вилученням із земель Держлісгоспу площа 7143,0 га та без вилучення 11564,0 га (помилки роботи лісовпорядкування на 9,0 га). Підставою формування кв. 40 Вилківського лісництва було виділення з кварталу 1 площу якого складають плавні та болота, земель зайнятих пісками для яких плануються інші лісогосподарські заходи. Згідно матеріалів лісовпорядкування 1993 1994 та 2003-2004 років площа кварталу 1 Вилківського лісництва складала 386, 0 га. При лісовпорядкуванні 2013 2014 років для кращого планування лісогосподарських робіт з кварталу 1 для створення кв. 40 було виділено пл. 29,0 га. Згідно матеріалів лісовпорядкування 2013-2014 років площа квартала 1 складає 374,1 га. Зміна площі сталася за рахунок зміни площ інших кварталів. Зовнішні межі Вилківського лісництва з моменту створення Дунайського біосферного заповідника не змінювались. Відповідно до Додатку № 1 до Указу Президента України від 10.08.1998 року № 861/98 встановлено, що ним визначено перелік землекористувачів, землі яких мають бути надані у постійне користування Дунайському біосферному заповіднику в якому вказано, що: Природний заповідник «Дунайські плавні» - 14851 га; включаючи акваторію Чорного моря 5600 га; Ізмаїльське державне лісогосподарське підприємство 7143 га; Колективне сільськогосподарське підприємство імені Мічуріна 668 га; всього 22662 га. Згідно Додатку № 2 до Указу Президента України від 10.08.1998 року № 861/98 встановлено, що ним передбачено перелік землекористувачів, землі яких включаються до складу Дунайського біосферного заповідника без вилучення у землекористувачів та вказано, що Ізмаїльське державне лісогосподарське підприємство 11575 га; Вилківське рибогосподарсько-аграрне колективне підприємство 2648 га; Колективне сільськогосподарське підприємство «Прикордонник» - 2333,7 га; порту «Усть Дунайський» - 498 га; Акваторія Чорного моря (із збереженням традиційного промислу риби) 6686, 2 га. Всього 23740, 9 га З висновку експерта судової земельно-технічної експертизи № 2810/24 від 30.10.2024, поданого представником відповідача [PERSON] адвокатом Грєковою Н.П., вбачається, що дослідивши надані матеріали,

Outcome: dismissed