Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-29 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернувся до Фрунзенського районного суду м.Харкова із позовом, в якому просив: - зобов`язати КП Тролейбусне депо N3 надати в повному обсязі інформацію згідно звернення від [PERSON] до КП Тролейбусне депо N3 від 12.10.2024 р. та 14.08.2024 р. на електронну адресу [INFO] або засобами системи електронного суду; - зобов`язати КП Тролейбусне депо N3 виправити допущені порушення законодавства України з питання трудових відносин між КП Тролейбусне депо N3 та гр. [PERSON] , та при здійсненні нарахування та виплати заробітної плати позивачу [PERSON] за період із 01.01.2022р. до дати надання цієї заяви; - зобов`язати КП Тролейбусне депо N3 виправити звітну інформацію та інформацію стосовно трудових відносин та нещасного випадку на виробництві надану відповідачем відносно гр. [PERSON] за період із 01.01.2022 р. до дати надання цієї заяви до ДПС України та Пенсійного фонду України; - стягнути на користь позивача [PERSON] судовий збір із відповідача за надання цієї позовної заяви у розмірі 968 грн.96 коп. та суми послуг банка за сплату судового збору у розмірі 9 грн 69 коп. В обґрунтування позову зазначає, що він, як працівник КП Тролейбусне депо N3 - водій тролейбуса 1 Кл., перебуваючи на робочому місці під час виконання службових обов`язків 22.05.2024р. отримав травми внаслідок нещасного випадку на виробництві за результати російської агресії та був доставлений до медичного закладу КНП ХОР Обласна Клінічна Лікарня для надання медичної допомоги і надалі проходить стаціонарне лікування в межах державної програми надання медичних послуг важкопораненим громадянам України внаслідок російської агресії відповідно до порядку 574 МОЗ України. Вказує, що у питаннях складання та надання підтверджуючих документів (листків непрацездатності, медичних довідок необхідних для отримання державної соціальної допомоги та подальшого оформлення інвалідності до відповідно довідки МСЕК та подальшого доставлення до даного медичного закладу в межах цієї державної програми за порядком 574 МОЗ України) із зазначеним вище медичним закладом КНП ХОР ОКЛ питання розглядається у судовому порядку (справа 638/19956/24), а також з іншим предметом позову розглядається інша справа, де відповідачем є МОЗ України (справа №757/47270/24ц). Вказує, що відповідач вчиняє дії, які унеможливлюють будь-які виправлення або складання подальших листків непрацездатності за фактом нещасного випадку на виробництві від 22.05.2024 р., а без оформлення листків непрацездатності подальше оформлення інвалідності неможливе та подальше повернення в межах державної програми згідно порядку 574 МОЗ України безкоштовно для позивача, так як передбачено зазначеною вище програмою, неможливо, окрім цього подальше призначення пенсії по інвалідності Пенсійним фондом України теж неможливо саме із тієї ж причини дій вчинених КП Тролейбусне депо N3. Для складання зазначених вище медичних документів МОЗ України та КНП ХОР ОКЛ, надання державної соціальної допомоги УСЗН у Індустріальному районі міста Харкова та подальшого укладання договору із УСЗН у Індустріальному районі міста Харкова із надання гр. [PERSON] державних соціальних послуг по догляду, як особі що не може самостійно пересуватися та самообслуговуватися, позивач звернувся із запитами довільної форми до КП Тролейбусне депо N3 від 14.08.2024р та 12.10.2024 р. Із отриманих від відповідача відповідей на запити позивач встановив факти протиріччя, суперечливість та недостовірності даних наданих позивачу та наданих у вигляді звітів стосовно нього, як працівника підприємства до Державної Податкової Служби України та Пенсійного фонду України. Так, позивач вказує, що КП Тролейбусне депо N3 відносно гр. [PERSON] за один і той самий період звітності надає абсолютно різні дані позивачу та ДПС України, та Пенсійному фонду України, і більше того факт здійснення виплати грошових коштів гр. [PERSON] саме КП Тролейбусне депо N3 підтверджується випискою банку по рахунку відкритому для перерахування заробітної плати гр. [PERSON] у АТ Укргазбанк. Також, за період із 01.01.2022р. по 31.12.2022р. до ДПС України надано дані про відсутність нарахування заробітної плати за квітень та березень 2022р. та до Пенсійного фонду України за цей же період надано дані про відсутність страхового та трудового стажу та будь-якої заробітної плати за період березень та квітень 2022р., при цьому позивач вказує, що працює у даному підприємстві за основним місцем роботи та ніяких підстав для вчинення таких дій із ненарахування заробітної плати за зазначений період у КП Тролейбусне депо N3 немає, та більше того саме Тролейбусне депо N3 надає дані до Пенсійного фонду України, які з однієї сторони підтверджують факт того, що позивач працює за основним місцем роботи відповідно до трудового договору, що підтверджено записом у трудовій книжці та саме дані із трудової книжки теж надано даним підприємством до Пенсійного фонду України - та саме Пенсійний фонд України наголошував на тому факті, щодо відсутності сплати страхових внесків ЄСВ 22% за період березень та квітень 2022р . і законодавчих підстав для несплати даних внесків саме КП Тролейбусне депо N3 немає. Крім того, саме КП Тролейбусне депо N3 на запит позивача від 16.08.2024 р. з питання щодо неповної сплати внесків ЄСВ 22% надало відповідь, що внески по ЄСВ 22% нараховані на заробітну плату [PERSON] сплачено у повному обсязі, але ні самої заробітної плати за зазначений період йому не нараховано, ні відповідно внески до ЄСВ 22% за період не нараховувались та не сплачувались, ні до страхового та трудового стажу даний період роботи не зараховано, що стало підставою для неправильного нарахування пенсії за віком, а подальше нарахування пенсії по інвалідності Пенсійним фондом України буде здійснено неправильно з вини КП Тролейбусне депо N3 , яке не має законодавчих підстав не зараховувати відпрацьований за основним місцем роботи час - у березні та квітні 2022 р. до трудового та страхового стажу роботи та немає законодавчих підстав не нараховувати та не сплачувати заробітну плату за зазначений період березень і квітень 2022р та не нараховувати та не сплачувати ПДФО 18% із заробітної плати та не нараховувати та не сплачувати військовий збір 1.5% (до ДПС України надано дані саме про відсутність нарахування заробітної плати та відповідно податків і зборів - ПДФО та військового збору за зазначений період березень та квітень 2022р) та не нараховувати та не сплачувати внески ЄСВ 22% на заробітну плату за цей період до Пенсійного фонду України (до Пенсійного фонду України надано дані про відсутність нарахування та сплати : заробітної плати, трудового та страхового стажу, та внесків ЄСВ 22 % за період березень та квітень 2022р стосовно працівника за основним місцем роботи водія тролейбуса 1кл. КП Тролейбусне депо N3 [PERSON] ). Крім того, у період із 12.03.2024 р. КП Тролейбусне депо N3 надано до Пенсійного фонду України звітні дані відносно гр. [PERSON] , що він працює за сумісництвом у даному підприємстві за наказом від 12.03.2024р. Оскільки стосовно виникнення та походження даного наказу позивачу особисто не було відомо, ним також надано це питання у запиті від 14.08.2024р та КП Тролейбусне депо N3 надано відповідь від 16.08.2024р, що позивач працює і за основним місцем роботи і за сумісництвом одночасно у даному підприємстві - що взагалі суперечить чинному законодавству України та при цьому позивач особисто будь-яких заяв стосовно питання прийняття його на роботу за сумісництвом до даного підприємства не складав. Оскільки до Пенсійного фонду України надано дані саме КП Тролейбусне депо N3, на підставі яких КНП ХОР Обласна Клінічна Лікарня складено листи непрацездатності, у яких зазначено абсолютно протилежна інформація відносно нього з цього питання, а саме зазначена ознака основного місця роботи: « ТАК», друга строка ознака основного місця роботи - «НІ», що унеможливлює правильне складання листа непрацездатності за фактом нещасного випадку на виробництві від 22.05.2024р, оскільки ці дані надані саме КП Тролейбусне депо N3 до Пенсійного фонду України і саме на підставі цих даних складено невірно листи непрацездатності, які не підлягають нарахуванню та будь-якій сплаті саме з причини неправильного їх складання з вини надання недостовірної інформації КП Тролейбусне депо N3. Вказані факти були повідомлені позивачем КП Тролейбусне депо N3 у зверненні від 12.10.2024р на що відповідачем надало відповідь про відмову від надання витребуваних у зверненні інформації за період із 01.01.2022р до 12.10.2024р., а надало лише розрахункові листки до виплати за період 2024р - травень, червень, липень, серпень, вересень місяці та здійснило нарахування та сплату сум невідомого походження у вересні та жовтні 2024р. При цьому, позивач вказує, що нарахування та сплата грошових коштів за даним листами непрацездатності неможливо, тому що лікування не скінчилося, він продовжує лікування у медичних закладах і зараз за фактом нещасного випадку на виробництві від 22.05.2024р. При цьому, за фактом нещасного випадку на виробництві фінансування таких листів непрацездатності повинно здійснюватися Пенсійним фондом України після надання заявки від КП Тролейбусне депо N3 до Пенсійного фонду України, та починаючи із вісімнадцятого дня із початку періоду настання непрацездатності - грошові кошти для виплати за таким листом непрацездатності перераховуються Пенсійним фондом України до КП Тролейбусне депо N3 і тільки після цього КП Тролейбусне депо N3 перераховує грошові кошти працівнику, але в даному випадку Пенсійний фонд України не здійснював нарахування та сплату грошових коштів за даним листом непрацездатності взагалі і грошових коштів по даному листу непрацездатності до КП Тролейбусне депо N3 не перераховував взагалі, тому КП Тролейбусне депо N3 не мало ніяких законодавчих підстав для здійснення нарахування і сплати за даним листом непрацездатності працівнику [PERSON] у вересні та жовтні 2024р. При цьому, до ДПС України надано дані про нарахування заробітної плати за травень 2024 р. у сумі - 14403 грн. 52 коп. та за вересень 2024р у сумі - 10840 грн. 00 коп., до Пенсійного фонду України надано дані про нарахування мені заробітної плати за травень 2024 р. - 19823 грн 52 коп., червень 2024 р. - 8000 грн 00 коп - враховано для нарахування пенсії за травень 2024 р. - 19823 грн 52 коп, за червень 2024р - 8000 грн 00 коп, а позивачу особисто надано інформацію про нарахування заробітної плати за травень 2024р - 14403 грн 52коп, за вересень 2024р - 10840 грн 00 коп- лікарняний лист, та здійснило перерахування грошових коштів позивачу на рахунок АТ Укргазбанк саме у розмірі сум зазначених у розрахункових листках складених за травень 2024р і вересень 2024р наданих у відповіді. Тобто, надана відповідачем інформація не співпадає. Позивач вказує, що виявивши за наслідком звернення до КП Тролейбусне депо N3 факти невідповідності надання інформації даним підприємством, він просить надати інформацію достовірну, яка необхідна для призначення пенсії за інвалідністю та нарахування та виплати державної соціальної допомоги та правильного їх нарахування, а також складання листів непрацездатності і складання довідки МСЕК встановлення факту інвалідності за фактом нещасного випадку на виробництві від 22.05.2024 р., а також надання довідки про необхідність постійного догляду для укладання договорів із УСЗН у Індустріальному районі міста Харкова. Оскільки саме КП Тролейбусне депо N3 відмовлено у наданні інформації у повному обсязі з питань зазначених у зверненні за період із 01.01.2022р до 12.10.2024р (відповідь надано від 11.11.2024р) та надано недостовірну інформацію частково лише за період із травня 2024 р по жовтень 2024 р, а також повністю недостовірну звітну інформацію до ДПС України та Пенсійного фонду України, то вчинення таких дій КП Тролейбусне депо N3 на думку позивача є протиправним. Окремо вказує, що складання самого акту про нещасний випадок на виробництві від 22.08.2024р та затвердження даного акту комісією і вчинення надалі дій саме КП Тролейбусне депо N3, які порушують чинне законодавство України, унеможливлюють вчинення дій іншими суб`єктами владних повноважень за фактом каліцтва [PERSON] за наслідками нещасного випадку на виробництві, що викладено у заяві, тому саме КП Тролейбусне депо N3 вчиняє протиправні суперечливі протилежні абсолютно дії одночасно - з однієї сторони погоджуючись із фактом нещасного випадку на виробництві підтверджуючи актом від 28.08.2024р та одночасно надаючи протилежну зовсім інформацію до Пенсійного фонду України, стосовно того що працівник [PERSON] - «ознака основного місця роботи - «ТАК» і друга строка - ознака основного місця роботи - «НІ»», що унеможливлює складання і листа непрацездатності за фактом каліцтва і подальше вчинення будь- яких подальших дій за фактом каліцтва працівника [PERSON] , тому як такий складений акт про нещасний випадок на виробництві від 28.08.2024р не підтверджує факт каліцтва без надання достовірної інформації зазначеної вище, та надання відповіді згідно звернення від 12.10.2024р за період із 01.01.2022р до дати надання заяви відповідач відмовляється від надання достовірної інформації у повному обсязі на звернення позивача у межах досудового врегулювання спору. Враховуючи вказані обставини, позивач звернувся до суді із позовом. Ухвалою суду від 10.12.2024 зазначена позовна заява була залишена без руху. 11.12.2024 від позивача [PERSON] надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою суду від 16.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до КП Тролейбусне депо №3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Головне Управління Національної поліції в Харківській області, Державна податкова служба України, Пенсійний фонд України, про зобов`язання вчинити певні дії. Вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Роз`яснено сторонам право подати клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, а також визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Встановлено третім особам п`ятнадцяти денний строк з дня отримання копії ухвали для подачі пояснень щодо позову або відзиву. Роз`яснено учасникам справи, що подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень та пояснень є правом учасників справи. Копію вказаної ухвали було надіслано учасникам справи у їх електронні кабінети у системі «Електронний суд», що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронного документу (а.с. 129-131). Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався. Від Головного управління ДПС у Харківській області через систему «Електронний суд» 27.12.2024 надійшли письмові пояснення на позов. 30.12.2024 року від позивача через систему «Електронний суд» надійшла письмова відповідь на пояснення надані ДПС у Харківській області. Інші треті особи правом надання письмових пояснень не скористались. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. За змістом ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Розгляд справи проводиться у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами у межах строків, визначених ст.275 ЦПК України. Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] 02.08.2018 року прийнятий на роботу до КП Тролейбусне депо N3 на посаду водія тролейбусу (пасажирського) 1 класу, що підтверджується наданими позивачем копіями наказу (розпорядження) про прийом на роботу №144/0-к від 01.08.2018 року та трудової книжки (а.с. 9, 36-37). Позивач вказує, що він, як працівник КП Тролейбусне депо N3 - водій тролейбуса 1 Кл., перебуваючи на робочому місці під час виконання службових обов`язків 22.05.2024р. отримав травми внаслідок нещасного випадку на виробництві за результати російської агресії та був доставлений до медичного закладу КНП ХОР Обласна Клінічна Лікарня для надання медичної допомоги і надалі проходить стаціонарне лікування в межах державної програми надання медичних послуг важкопораненим громадянам України внаслідок російської агресії. Згідно наданої позивачем копії Акту спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 22 травня 2024 року о 13 год. 45 хв. на КП Тролейбусне депо N3 код згідно з ЄДРПОУ 37765993 Департамент інфраструктури Харківської міської ради код згідно ЄДРПОУ 34468231, який був складений 28.08.2024 року та затверджений 29.08.2024 року, комісія дійшла висновку, що нещасний випадок, що стався з водієм тролейбусу пасажирського відділу експлуатації КП Тролейбусне депо N3 Орлом Ю.М. вважається таким, що пов`язаний з виробництвом (а.с.97-100). Позивач вказує, що він звертався до КП Тролейбусне депо N3 із запитами довільної форми. Так, згідно наданої позивачем копії звернення від 14.08.2024 року вбачається, що позивач просив КП Тролейбусне депо N3 надати копію акта із усіма додатками стосовно нещасного випадка на виробництві, який стався під час знаходження його на робочому місці 22.05.2024 р. та надати копію документів, які підтверджують факт перебування його на робочому місті під час нещасного випадку та надати письмову відповідь, щодо стану розгляду даного документу, також просив надати письмові пояснення та копії підтверджуючих документів щодо питання прийому його на роботу за сумісництвом із 13.03.2024р, також просив надати письмові пояснення щодо підстав не перерахування внесків до пенсійного фонду України починаючи із 01.05.2024р які нараховуються на заробітну плату та підлягають обов`язковому перерахуванню у день виплати заробітної плати, що підтверджено висновками пенсійного фонду України, копії яких у додатку до цієї вимоги. Розгляд вимоги просив здійснювати без його особистої присутності , про стан та результати розгляду даної вимоги інформувати засобами системи електронного суду або на електронну адресу [INFO] або за місцем проживання (а.с.75-76). У відповідь на вказане звернення позивача, 16.08.2024 КП Тролейбусне депо N3 року через систему «Електронний суд» та на вказану позивачем електронну пошту [INFO] надало відповідь в якій повідомило, що вимога щодо надання підтверджуючих документів та пояснень розглянута керівництвом КП «ТРОЛЕЙБУСНЕ ДЕПО №3». Наказом Північно - Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці від 27.05.2024 № 321/ПНС створена комісія зі спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 22.05.2024. Наказом Північно - Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці від 13.06.2024 № 375/ПНС робота комісії продовжена та триває на даний час. Після закінчення спеціального розслідування позивачу буде надано акт за формою Н-1 разом з документами, зазначеними у пункті 12 приміток до додатка 11 «Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві», затверджених Постановою КМУ від 17.04. 2019 № 337. Перерахування внесків КП «ТРОЛЕЙБУСНЕ ДЕПО №3» до Пенсійного фонду України, які нараховувалися Вам на заробітну плату та підлягають обов`язковому перерахуванню з 01.05.2024 в розмірі 3 168,77 грн. перераховано підприємством до Пенсійного фонду України 29.05.2024 (платіжна інструкція №14). До відповіді було додано копії наказу від 01.08.2018 №144/0-к, наказу від 12.03.2024 №37/1-к та шляхового листа водія від 22.05.2024 №000006114 (а.с. 19-21, 68-70). Факт отримання вказаної відповіді позивач не заперечує. Також, 12.10.2024 року позивач направив відповідачу звернення, в якому вказав, що у зв`язку із нещасним випадком на виробництві він перебуває на лікуванні з 22.05.2024р та лікування не припиняв, зараз перебуває на лікуванні за межами України та після закінчення лікування за даним фактом надасть підтверджуючий цей факт листки непрацездатності для подальшого документообігу, але зараз ним здійснюється досудове врегулювання спору із медичним закладом, яким допущено порушення чинного законодавства України при складанні листків непрацездатності починаючи із моменту надходження його до даного медичного закладу із 22.05.2024р , з цих підстав ніякі листки непрацездатності йому не надані до КП Тролейбусне депо N3 починаючи із 22.05.2024р до дати надання цієї заяви, та він особисто ніяким чином письмово або усно не інформував КП Тролейбусне депо N3 про необхідність здійснення нарахувань та виплат за листками непрацездатності складеними у електронному вигляді та продовженням їх у паперовому вигляді за фактом нещасного випадку на виробництві від 22.05.2024р. через помилки у листках непрацездатності, які підлягають виправленню медичним закладом, що складав дані листки непрацездатності. Вказав, що відповідно до чинного законодавства України КП Тролейбусне депо N3 не має права здійснювати будь-які які нарахування за цими листками непрацездатності до моменту доки він особисто не надасть виправлені листки непрацездатності після закінчення лікування за фактом нещасного випадку на виробництві та виправлення допущених медичним закладом помилок у зазначених листках непрацездатності. У вказаному зверненні позивач просив КП Тролейбусне депо N3 надати йому деталізовану інформацію за кожен місяць окремо починаючи із 01.01.2022р до дати надання цієї заяви усіх здійсненних нарахувань та відрахувань та сум до сплати та здійснених виплат із повною розшифровкою по кожному місяцю окремо відпрацьованого часу, та невідпрацьованих годин та відповідно суми грошових коштів за кожним видом нарахувань основного та додаткового доходу, кожним видом утримання із доходів та деталізацію виплат зазначених сум із розшифровкою виду нарахування та виплати, дати нарахування та виплати, суми грошових коштів нарахованих та сплачених мені із зазначенням способу сплати (на банківський рахунок чи через касу підприємства ), а також просив надати деталізовану інформацію за зазначений період за кожен місяць окремо усіх видів утримань із нарахованого йому доходу із розшифровкою підстав для утримання, виду утримання, суми утриманих грошових коштів та дати перерахування утриманих грошових коштів за призначенням - із поясненням за якими реквізитами ( із зазначенням банківського рахунку отримувача коштів), одержувача коштів, дату сплати та суми грошових коштів перерахунок яких здійснено завдяки утриманню грошових коштів із нарахованих йому доходів - за кожен місяць окремо за кожним видом утримань, окремо за період із 01.01.2022р до дати надання цієї заяви. Вказану інформацію просив надати на електронну адресу [INFO] або за допомогою системи електронного суду або за фактичним місцем проживання: [ADDRESS] засобами поштового зв`язку та ніяким іншим чином. Просив прийняти до розгляду надану заяву в межах звернення громадян у порядку досудового врегулювання спору, розгляд здійснювати без його особистої присутності, про стан та результати розгляду інформувати його зазначеним вище способом (а.с. 12-13). У відповідь на вказане звернення позивача, 12.11.2024 КП Тролейбусне депо N3 року через систему «Електронний суд» надало відповідь в якій повідомило, що відповідно до вимог ст.30 КЗпП України, при кожній виплаті заробітної плати роботодавець повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; б) розміри і підстави відрахувань із заробітної плати; в) сума заробітної плати, що належить до виплати. Як було встановлено при розгляді заяви, вищевказані вимоги законодавства України були дотримані. Позивачу та всім іншим працівникам надавалась ця інформація щомісяця при виплаті чергової заробітної плати. Таким чином інформація, передбачена ст.30 КЗпП України, з 01.01.2024 року по травень 2024 року, знаходиться у позивача. За період з травня 2024 року по 30 жовтня 2024 року відповідач надає розрахункові листи з зазначенням загальної суми заробітної плати з розшифровкою за видами виплат / лікарняного листа по травмі на виробництві; розміри і підстави відрахувань із заробітної плати; сума заробітної плати, що належить до виплати. До відповіді було додано розрахункові листки за травень - жовтень 2024р. (а.с. 16-17, 90-92). Факт отримання вказаної відповіді позивач не заперечує. Позивач вказує, що оскільки з отриманих від відповідача відповідей на запити він встановив факти протиріччя, суперечливість та недостовірності даних наданих позивачу та наданих у вигляді звітів стосовно нього, як працівника підприємства, до Державної податкової служби України та до Пенсійного фонду України, він звернувся до суду із цим позовом. Перевіряючи обґрунтованість заявлених позовних вимог, суд дійшов наступного висновку. Згідно зі ст. 40 Конституції України визначено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Згідно ст. 5 Закону України "Про інформацію", кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб. Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення визначені Законом України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 № 393/96 (далі - Закон № 393/96). Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону № 393/96, громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. Положеннями ст. 3 Закону № 393/96 визначено, що під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо. Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб. Відповідно до ст. 4 Закону № 393/96, до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких: порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян); створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод; незаконно покладено на громадянина які-небудь обов`язки або його незаконно притягнуто до відповідальності. Згідно зі ст. 5 Закону № 393/96 звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань. Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення). У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування кваліфікованого електронного підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається. Відповідно до ст. 7 Закону № 393/96 звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду. Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями. Згідно зі ст. 15 Закону № 393/96, органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Заяви (клопотання) Героїв Радянського Союзу, Героїв Соціалістичної праці, осіб з інвалідністю внаслідок війни розглядаються першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій особисто. Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення. Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону № 393/96 скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об`єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду. Статтею 18 Закону № 393/96-ВР передбачено, що громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право, зокрема, одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги. Згідно статті 19 Закону України "Про звернення громадян", органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи. Термін розгляду звернень громадян визначено статтею 20 Закону України «Про звернення громадян», за приписами якої, звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому, загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів. Виходячи із вказаних положень Закону, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, до яких направлено звернення, зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що відповідачем розглянуто звернення позивача неналежним чином - не всебічно, не повно, без надання відповідей на усі поставлені питання, виходячи з наступного. Так, у зверненні від 14.08.2024 року позивач просив КП Тролейбусне депо N3 надати копію акта із усіма додатками стосовно нещасного випадка на виробництві, який стався під час знаходження його на робочому місці 22.05.2024 р. та надати копію документів, які підтверджують факт перебування його на робочому місті під час нещасного випадку та надати письмову відповідь, щодо стану розгляду даного документу. У відповідь на вказане звернення від 16.08.2024 КП Тролейбусне депо N3 лише повідомило про створення комісії зі спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 22.05.2024 та продовження її роботи, що триває станом на час надання відповіді (накази Північно - Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці від 27.05.2024 №321/ПНС та від 13.06.2024 № 375/ПНС), а також повідомило, що після закінчення спеціального розслідування позивачу буде надано акт за формою Н-1 разом з документами, зазначеними у пункті 12 приміток до додатка 11 «Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві», затверджених Постановою КМУ від 17.04.2019 № 337. Проте, вказана відповідь не містить жодної інформації щодо наслідку розгляду звернення позивача в частині надання копій документів, які підтверджують факт перебування його на робочому місті під час нещасного випадку. Крім того, у зверненні від 14.08.2024 року позивач просив надати письмові пояснення щодо питання прийому його на роботу за сумісництвом із 13.03.2024р., проте відповідь відповідача взагалі не містить жодної інформації щодо розгляду вказаного питання. Суд також вважає неповною відповідь на звернення позивача в частині надання письмових пояснень щодо підстав не перерахування внесків до Пенсійного фонду України починаючи із 01.05.2024 р. які нараховуються на заробітну плату та підлягають обов`язковому перерахуванню у день виплати заробітної плати, оскільки відповідач у відповідь на вказане питання повідомив лише про факт перерахування підприємством до Пенсійного фонду України 29.05.2024 (платіжна інструкція №14) внесків, які нараховувалися позивачу на заробітну плату та підлягають обов`язковому перерахуванню з 01.05.2024 в розмірі 3 168,77 грн., проте не надав інформації щодо перерахування чи неперерахування внесків після травня 2024 року, а також не надав копію вказаної ним платіжної інструкції. З приводу звернення позивача від 12.10.2024 року, то позивач просив КП Тролейбусне депо N3 надати йому деталізовану інформацію за кожен місяць окремо починаючи із 01.01.2022р. до дати надання заяви, усіх здійсненних нарахувань та відрахувань, сум до сплати та здійснених виплат із повною розшифровкою по кожному місяцю окремо відпрацьованого часу та невідпрацьованих годин та відповідно суми грошових коштів за кожним видом нарахувань основного та додаткового доходу, та кожним видом утримання із доходів, деталізацію виплат зазначених сум із розшифровкою виду нарахування та виплати, дати нарахування та виплати, суми грошових коштів нарахованих та сплачених мені із зазначенням способу сплати (на банківський рахунок чи через касу підприємства), а також просив надати деталізовану інформацію за зазначений період за кожен місяць окремо усіх видів утримань із нарахованого йому доходу із розшифровкою підстав для утримання, виду утримання, суми утриманих грошових коштів та дати перерахування утриманих грошових коштів за призначенням - із поясненням за якими реквізитами (із зазначенням банківського рахунку отримувача коштів), одержувача коштів, дату сплати та суми грошових коштів перерахунок яких здійснено завдяки утриманню грошових коштів із нарахованих йому доходів - за кожен місяць окремо та за кожним видом утримань окремо, за період із 01.01.2022р до дати надання заяви. Натомість, у відповідь на вказане звернення позивача, КП Тролейбусне депо N3 12.11.2024 повідомило, що інформація, передбачена ст.30 КЗпП України, з 01.01.2024 року по травень 2024 року, знаходиться у позивача. За період з травня 2024 року по 30 жовтня 2024 року відповідач надав розрахункові листи. Разом з тим, вказану відповідь суд вважає неповною, оскільки наявні в матеріалах справи копії розрахункових листів не містять усієї інформації, яку просив надати позивач. При цьому, відповідач до звернення не надав жодних доказів, щодо отримання позивачем затребуваної ним інформації за період з 01.01.2022 року по 30.04.2024 року. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. На підставі викладеного, враховуючи ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, а також доказів, які б спростовували вказані позивачем обставини, суд дійшов висновку, що відповідачем звернення позивача від 14.08.2024 року та 12.10.2024 року розглянуті неналежним чином - не всебічно, не повно, без надання відповідей на усі поставлені питання. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України). Оскільки відповідач, маючи відповідний обов`язок щодо всебічного, повного розгляду звернень позивача та надання відповіді на усі поставлені питання, не зробив вказаних дій, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання КП Тролейбусне депо N3 повторно розглянути звернення позивача від 14.08.2024 року та від 12.10.2024 року, надавши повну інформацію по суті звернень, у спосіб вказаний у зверненнях. З приводу заявлених позивачем позовних вимог щодо зобов`язати КП Тролейбусне депо N3 виправити допущені порушення законодавства України з питання трудових відносин між КП Тролейбусне депо N3 та гр. [PERSON] , та при здійсненні нарахування та виплати заробітної плати позивачу за період із 01.01.2022р до дати надання заяви, а також зобов`язати КП Тролейбусне депо N3 виправити звітну інформацію та інформацію стосовно трудових відносин, та нещасного випадку на виробництві, надану відповідачем відносно гр. [PERSON] за період із 01.01.2022р до дати надання заяви до ДПС України та Пенсійного фонду України, суд зазначає наступне. В обґрунтування вказаних вимог позивач вказує, що відповідач протиправно надає недостовірну інформацію до органів ДПС України та Пенсійного фонду України, яка суперечить наданій позивачу на його звернення інформації, що має наслідком порушення відповідачем вимог діючого законодавства та прав позивача, а тому просить виправити вказані порушення. Перевіряючи обґрунтованість вказаної частини позовних вимог, суд дійшов висновку про наступне. Відповідно до п. 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 р. № 280 (далі - Положення № 280), Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню. Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства (п. 2 Положення № 280). Згідно п. 3 Положення № 280, основними завданнями Пенсійного фонду України є , серед іншого, реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення, загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та загальнообов`язкового державного соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, надання житлових субсидій та пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу; ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, осіб, які мають право на пільги, а також отримувачів житлових субсидій; здійснення страхових виплат та надання соціальних послуг відповідно до Законів України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування"; проведення перевірки обґрунтованості видачі, продовження листків непрацездатності та документів, що є підставою для їх формування, на базі інформації, що міститься в електронних системах та реєстрах; здійснення контролю за використанням страхувальниками та застрахованими особами страхових коштів; виконання інших завдань, визначених законом. Пенсійний фонд України відповідно до покладених на нього завдань організовує, координує та контролює роботу територіальних органів щодо: забезпечення додержання підприємствами, установами, організаціями незалежно від форми власності та громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, вимог актів законодавства про пенсійне забезпечення; забезпечення надходжень від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, інших коштів, ведення обліку їх надходжень відповідно до законодавства; здійснення контролю за додержанням вимог законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, правильністю нарахування, обчислення, повнотою і своєчасністю сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - страхові внески) та інших платежів; цільовим використанням коштів, призначених для виплати житлових субсидій та пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу; використанням страхових коштів, правильністю використання страхувальниками із застосуванням ризик-орієнтованих підходів, а також веденням і достовірністю обліку та звітності щодо їх надходження та використання; достовірністю документів, поданих для призначення пенсії, та відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; призначенням (перерахунком) і виплатою пенсій, щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України, інших джерел, визначених законодавством; стягнення у передбаченому законодавством порядку своєчасно не нарахованих та/або не сплачених сум страхових внесків та інших платежів; застосування фінансових санкцій, передбачених законом, та накладення адміністративних штрафів; призначення (перерахунку) і виплати пенсій та щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці; забезпечення своєчасної та у повному обсязі виплати пенсій, допомоги на поховання, здійснення страхових виплат та надання соціальних послуг відповідно до закону та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством (п.п. 6 п. 4 Положення №280) Згідно п. 1 Положення про Державну податкову службу України, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 6 березня 2019 р. № 227, Державна податкова служба України (ДПС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок). Пунктом 2 вказаного Положення закріплено, що ДПС у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства. Положеннями п.п.41.1.1 п. 41.1 ст. 41 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначено, що контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи. Згідно п. 41.5 ст. 41 ПК України, повноваження і функції контролюючих органів визначаються цим Кодексом, Митним кодексом України та законами України. Розмежування повноважень і функціональних обов`язків контролюючих органів визначається законодавством України. У відповідності до п. 75.1 ст. 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Згідно п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. При цьому, відповідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року № 2464-VI (далі - Закон № 2464-VI) встановлено, що податкові органи - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, його територіальні органи. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону № 2464-VI визначено, що завданнями центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, є забезпечення адміністрування єдиного внеску шляхом його збору, ведення обліку надходжень від його сплати та здійснення контролю за сплатою єдиного внеску. Відповідно до положень ч. 2 ст. 12 Закону № 2464-VI, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує збір та ведення обліку надходжень від сплати єдиного внеску (пункт 2) та здійснює контроль за додержанням законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, правильністю нарахування, обчислення, повнотою і своєчасністю сплати єдиного внеску (пункт 3). Пенсійний фонд відповідно до покладених на нього завдань здійснює контроль, у тому числі спільно з податковими органами, за достовірністю відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню (п. 3 ч. 1 ст.12-1 Закону № 2464-VI). Згідно п.п. 2, 3, 6-9 ч. 1 ст. 13 Закону № 2464-VI, податкові органи мають право: проводити перевірки на підприємствах, в установах і організаціях, у осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, фізичних осіб - підприємців бухгалтерських книг, звітів, кошторисів та інших документів про нарахування, обчислення та сплату єдиного внеску, достовірності відомостей, поданих до Державного реєстру, отримувати необхідні пояснення, довідки і відомості (зокрема письмові) з питань, що виникають під час такої перевірки. Документальні та камеральні перевірки проводяться у порядку, встановленому Податковим кодексом України; вимагати від керівників та інших посадових осіб підприємств, установ і організацій, осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, а також від фізичних осіб - підприємців усунення виявлених порушень законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску; застосовувати фінансові санкції, передбачені цим Законом; стягувати з платників несплачені суми єдиного внеску; порушувати в установленому законом порядку питання про притягнення до відповідальності осіб, винних у порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску; у разі виявлення фактів порушення порядку нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску звертатися в установленому законом порядку до відповідних правоохоронних органів. При цьому, згідно п.п. 2, 4, 5, 5-1 ч. 1 ст. 13-1 Закону № 2464-VI, Пенсійний фонд та його територіальні органи мають право: брати участь у планових перевірках, які проводяться податковими органами, для перевірки достовірності відомостей, поданих до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру, та у випадках, передбачених законом, проводити позапланові перевірки бухгалтерських книг, звітів, кошторисів та інших документів страхувальників щодо достовірності відомостей, поданих до реєстру застрахованих осіб або для призначення пенсій, отримувати необхідні пояснення, довідки і відомості з питань, що виникають під час таких перевірок; у разі виявлення за результатами перевірки поданих страхувальником недостовірних відомостей про застрахованих осіб видавати приписи щодо усунення цих порушень, у разі їх невиконання у місячний строк - вносити відповідні зміни до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру; притягувати до адміністративної відповідальності осіб, винних у порушеннях, пов`язаних з поданням недостовірних відомостей, що використовуються у реєстрі застрахованих осіб; у разі виявлення за результатами аналізу даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру недостовірних відомостей про застрахованих осіб вимагати від платників єдиного внеску інформацію про ці відомості та усунення порушень. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV (далі - Закон № 1105-XIV) визначено, що уповноваженим органом управління в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та від нещасного випадку (далі - уповноважений орган управління) є Пенсійний фонд України. Статтею 5 Закону № 1105-XIV закріплені основні завдання і функції уповноваженого органу управління та його територіальних органів, серед яких: проведення перевірки обґрунтованості видачі, продовження листків непрацездатності і документів, що є підставою для їх формування, на базі інформації з електронних систем та реєстрів (п. 4 ч. 1 ст. 5 Закону) здійснення контролю за використанням страхувальниками та застрахованими особами страхових коштів (п. 5 ч. 1 ст. 5 Закону). Відповідно до частини 2 статті 5 Закону № 1105-XIV , уповноважений орган управління та його територіальні органи відповідно до покладених на них завдань, зокрема, здійснюють управління та оперативне розпорядження фінансовими ресурсами в межах коштів соціального страхування, затверджених Кабінетом Міністрів України, управління майном (п. 1 ч. 2 ст. 5 Закону); проводять розслідування страхових випадків, перевірку обґрунтованості видачі, продовження листків непрацездатності та документів, що є підставою для їх формування, на базі інформації з електронних систем та реєстрів (п. 2 ч.2 ст. 5 Закону) та здійснюють контроль за використанням страхових коштів, перевірку правильності їх використання страхувальниками із застосуванням ризик-орієнтованих підходів, контроль за веденням і достовірністю обліку та звітності щодо їх надходження та використання, застосовують у встановленому законодавством порядку фінансові санкції та накладають адміністративні штрафи (п. 6 ч. 2 ст. 5 Закону). Згідно п.п. 2, 4, 5, 6, 7, 8 ст. 6 Закону № 1105-XIV, уповноважений орган управління та його територіальні органи мають право: перевіряти обґрунтованість видачі, продовження листків непрацездатності і документів, що є підставою для їх формування, на базі інформації з електронних систем та реєстрів; перевіряти достовірність відомостей, поданих страхувальником для отримання страхових коштів, дотримання порядку використання страхувальником наданих йому страхових коштів, відмовляти у фінансуванні виплат у разі відмови або перешкоджання страхувальником проведенню перевірки, виявлення фактів подання страхувальником до уповноваженого органу управління недостовірних відомостей або порушення порядку використання страхових коштів; отримувати необхідні пояснення (у тому числі в письмовій формі) з питань, що виникають під час перевірки; накладати і стягувати фінансові санкції та адміністративні штрафи, передбачені законом за порушення вимог цього Закону; вимагати від керівників та інших посадових осіб підприємств, установ і організацій, а також від фізичних осіб усунення виявлених фактів порушення законодавства про соціальне страхування; порушувати відповідно до законодавства питання про притягнення посадових осіб до відповідальності за порушення законодавства про соціальне страхування, вимагати надання інформації про вжиті заходи. У рішеннях по справах "Клас та інші проти Німеччини", "Фадєєва проти Росії", "Єрузалем проти Австрії" Європейський суд з прав людини зазначив, що суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою. Згідно Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. У рішенні Європейського суду з прав людини від 02.06.2006 року у справі Волохи проти України (заява № 23543/02) при наданні оцінки повноваженням державних органів суд виходив з декількох ознак, зокрема щодо наявності дискреції. Так, суд вказав, що норма права є передбачуваною, якщо вона сформульована з достатньою чіткістю, що дає змогу кожній особі - у разі потреби за допомогою відповідної консультації - регулювати свою поведінку.…надання правової дискреції органам виконавчої влади у вигляді необмежених повноважень було б несумісним з принципом верховенства права. Отже, закон має з достатньою чіткістю визначати межі такої дискреції, наданої компетентним органам, і порядок її здійснення, з урахуванням законної мети даного заходу, щоб забезпечити особі належний захист від свавільного втручання. Тобто, під дискреційним повноваженням слід розуміти компетенцію суб`єкта владних повноважень на прийняття самостійного рішення в межах, визначених законодавством, та з урахуванням принципу верховенства права. Зміст компетенції органу виконавчої влади складають його повноваження - певні права та обов`язки органу діяти, вирішуючи коло справ, визначених цією компетенцією. В одних випадках це зміст прав та обов`язків (право діяти чи утримуватися від певних дій). В інших випадках органу виконавчої влади надається свобода діяти на свій розсуд, тобто оцінюючи ситуацію, вибирати один із кількох варіантів дій (або утримуватися від дій) чи один з варіантів можливих рішень. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що саме до компетенції вказаних органів державної влади (ДПС України та ПФУ) віднесено здійснення контролю за дотриманням роботодавцем законодавства щодо оформлення трудових відносин з працівниками, законодавства з питань оподаткування, правильністю нарахування, обчислення, повнотою і своєчасністю сплати єдиного внеску, а також у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у т.ч. шляхом проведення відповідних перевірок та застосування відповідних заходів реагування щодо усунення виявлених порушень. Як вбачається із позовної заяви, позивач фактично не погоджується з діями відповідача, як роботодавця, щодо надання, на його думку, недостовірної та неповної інформації до органів ДПС та ПФУ щодо позивача, зокрема, з приводу нарахованої та сплаченої заробітної плати, єдиного внеску, податку на доходи фізичних осіб, військового збору, нарахування та виплати страхових коштів за листками непрацездатності, а також про факт роботи його за сумісництвом. При цьому, матеріали справи не містять доказів звернення позивача до вказаних органів державної влади (ДПС України та ПФУ) щодо перевірки викладених ним обставин, які на його думку свідчать про порушення відповідачем, як роботодавцем, вимог діючого законодавства. Тобто, в даному випадку позивач в позовній заяві фактично просить суд дати оцінку щодо правомірності дій відповідача, як роботодавця, щодо подання ним відповідної звітності, що віднесене до компетенції органів ДПС та ПФУ. Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. А тому, враховуючи відсутність факту перевірки правомірності дій відповідача, на які посилається позивач у позовній заяві відповідними державними органами, до дискреційних повноважень яких віднесене здійснення контролю за вказаними обставинами, відсутні підстави для задоволення цієї частини позовних вимог. На підставі викладеного, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме, зобов`язання КП Тролейбусне депо N3 повторно розглянути звернення позивача від 14.08.2024 року та від 12.10.2024 року, надавши повну інформацію по суті звернень, у спосіб вказаний у зверненнях. В іншій частині позов задоволенню не підлягає. З приводу вимоги позивача про стягнення на його користь сплаченого судового збору, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Звертаючись до суду із позовом позивач сплатив судовий збір за три вимоги немайнового характеру у загальному розмірі 2906,88 грн., а саме згідно платіжної інструкції №0.0.4044988128.1 від 04.12.2024 р. судовий збір у розмірі 968,96 грн. + комісія банку 9,69 грн., згідно платіжної інструкції №0.0.4057535619.1 від 11.12.2024 р. судовий збір у розмірі 1937,92 грн. + комісія банку 19,38 грн. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, а саме одну вимогу немайнового характеру, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 968,96 грн., тобто пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому, сплачена комісія за послуги банку стягненню з відповідача не підлягає, оскільки є платою, яка встановлена відповідною банківською установою за надання нею послуги з приймання платежів та не є судовим збором в розумінні Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: partial