Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-26 00:00:00

ТОВ «Споживчий центр» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просило стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за кредитним договором №02.06.2024-100000426 від 02.06.2024 року в сумі 12600 грн. та судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02.06.2024 року між ТОВ "Споживчий центр" та [PERSON] був укладений кредитний договір №02.06.2024-100000426. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 4000 грн. строком на 98 днів. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі. В свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 07.09.2024 року має заборгованість у розмірі 12160 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 4000 грн., по процентам в розмірі 5880 грн., по комісії 280 грн., по неустойці за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання у розмірі 2000 грн. 08.01.2025 року по справі було відкрито провадження та розгляд справи призначено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розглянути справу у його відсутності, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідачці за адресою, вказаною в позовній заяві, рекомендованим листом направлялася судова повістка, яка згідно результату відстеження поштових відправлень станом на 14.01.2025 року прибула в смт Ємільчине та не вручена через невдалу спробу. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, будь-яких клопотань, заяв, відзиву на позов суду не надіслала. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 02.06.2024 р. укладено, у порядку передбаченому ЗУ «Про електронну комерцію», кредитний договір №02.06.2024-100000426. Відповідно до умов кредитного договору позичальнику надано кредит у сумі 4000 грн., строком на 98 днів з дати його надання, дата повернення кредиту - 07.09.2024 року; процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,5% за 1 один користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Проценти розраховуються шляхом множення всієї суми кредиту на кількість днів користування кредитом/залишком кредиту та на процентну ставку. Комісія, пов`язана з наданням кредиту становить 7% від суми кредиту та дорівнює 280 грн. Комісія розраховується шляхом множення суми кредиту (база розрахунку) на розмір комісії у відсотковому значенні, нараховується та обліковується в день видачі кредиту. Неустойка становить 40 грн., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. В договорі позичальник зазначила реквізити належного їй електронного платіжного засобу для надання коштів: [NUMBER]. ТОВ «Споживчий центр» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачці кредит відповідно до умов укладеного Договору, що підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» ТОВ «УПР» №1-0201 від 02.01.2025 року, з якого слідує, що 02.06.2024 року було успішно перераховано кошти в сумі 4000 грн. на номер картки [NUMBER] , призначення платежу - видача за договором кредиту №02.06.2024-100000426. В подальшому відповідачка порушила умови Договору і не повернула в повному обсязі кредит, а також не виконала всі інші свої грошові зобов`язання перед ТОВ «Споживчий центр» за Договором. Згідно довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №02.06.2024-100000426 від 02.06.2024 року загальний розмір заборгованості відповідачки перед позивачем становить 12160 грн., з яких: 4000 грн. - основний борг; 5880 грн. - проценти; 280 грн. - комісія; 2000 грн. - неустойка. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту. Згідно з ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 1048 ЦК України розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов?язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Згідно з ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Згідно ст. 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно з ст. 12 вказаного Закону якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України „Про електронний цифровий підпис є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» норми вказаного Закону відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Наведені обставини свідчать про те, що між сторонами у цій справі виникли договірні зобов`язання, які випливають з кредитного договору, ними дотримано письмову форму укладення кредитного договору, цей договір є укладеним відповідно до вимог ст.ст. 639, 1054 ЦК України, оскільки передача грошей відбулася і сторонами кредитного договору було досягнуто згоди відносно всіх його істотних умов. Проаналізувавши та оцінивши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що оскільки ТОВ «Споживчий центр» взяті на себе зобов`язання по укладеному договору №02.06.2024-100000426 від 02.06.2024 року виконало у повному обсязі, а відповідачкою [PERSON] порушено умови вказаного договору, заборгованість по платежах та поточні платежі відповідно до умов укладеного договору нею не сплачувалися, суд прийшов до висновку, що з відповідачки слід стягнути на користь ТОВ «Споживчий центр» 12160 грн. кредитної заборгованості. З відповідачки підлягає стягненню на користь позивача, сплачений ним при подачі позовної заяви, судовий збір. На підставі ст. ст. 11, 212, 509, 525, 526, 530, 610, 1054 ЦК України та

Outcome: approved