Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-20 00:00:00

У вересні 2024 року представник позивача [PERSON] , представляючи інтереси позивача [PERSON] , звернувся до Носівського районного суду Чернігівської області із цією позовною заявою. Позовні вимоги представник позивача мотивував тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , яка на момент смерті була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] . Із жовтня 2020 року і до смерті матері позивач постійно\~\~\~\~ проживала\~\~\~\~ з\~\~\~\~ нею\~\~\~ в\~\~\~\~\~\~ [ADDRESS] . Позивач не могла залишити матір саму у зв`язку з перенесеним останньою інсультом, а тому сім місяців постійно жила з нею, доглядала за нею без зміни свого місця реєстрації в м. Ніжин. На момент смерті в будинку по [ADDRESS] мати позивача була зареєстрована одна. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) по КСП ім. Куйбишева, розташоване на території Носівської міської ради, згідно із сертифікатом серії ЧН № 0191449, який належав матері [PERSON] . [PERSON] , яка померла [INFO] , спадщину після смерті якої прийняла [PERSON] , вступивши в управління та володіння спадковим майном. До нотаріальної контори протягом шести місяців з моменту відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини позивач не зверталась, знаючи про те, що згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. У липні 2024 року позивач звернулася до державного нотаріуса Киреєвої Л.М. із вищевказаною заявою, однак отримала роз`яснення, що їй необхідно в судовому порядку довести факт постійного спільного проживання із матір`ю на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті матері.\~\~ Встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідно позивачеві для юридичного оформлення її спадкових прав після смерті [PERSON] . У даній справі вбачається спір про право на спадкування, а тому представник позивача звернувся до суду в порядку позовного провадження та просив винести рішення, яким установити факт, що [PERSON] постійно проживала разом зі спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини після смерті останньої за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Носівського районного суду Чернігівської області від 09 вересня 2024 року відкрито провадження в цивільній справі, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 19 листопада 2024 року. Ухвалою суду від 19 листопада 2024 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті на 21 січня 2025 року. У судовому засіданні позивач та представник позивача [PERSON] підтримали позов з мотивів, викладених у його змісті, та просили його задовольнити. Представник відповідача Носівської об`єднаної територіальної громади в особі Носівської міської ради в судове засідання не з`явилася, однак надіслала до суду заяву, у якій указала, що Носівська міська рада не заперечує проти задоволення позову, просить розглянути справу без участі представника Носівської міської ради. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак надіслала до суду заяву, у якій указала, що вона проти позову [PERSON] не заперечує і просить його задовольнити, розгляд справи просить провести без її участі. Суд уважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача [PERSON] та представника відповідача Носівської об`єднаної територіальної громади в особі Носівської міської ради. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] дала показання, що вона є жителькою с. Сулак Ніжинського району та по-сусідськи знає родину позивача, мати позивача [PERSON] проживала в [ADDRESS] , а працювала в м. Ніжин. Близько року до смерті матері [PERSON] її дочка, тобто позивач [PERSON] , постійно проживала з матір`ю в [ADDRESS] , та здійснювала за нею догляд, якого мати потребувала в силу слабкого здоров`я. [PERSON] це сестра позивача. На скільки відомо свідкові, спорів між позивачем та [PERSON] щодо спадкового майна після смерті матері немає. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] дала показання, що вона жила по сусідству із [PERSON] . В іншому свідок дала показання, аналогічні показанням свідка [PERSON] . Підстав для сумніву в достовірності таких показань свідків\~ у суду немає. Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, показання свідків, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд робить нижченаведений висновок. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України доказами у цивільному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України). Отже, у силу вимог ст. ст. 2, 4, 12, 76-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Статтею 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають юридичне значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Вирішуючи вимогу про встановлення даного юридичного факту, суд виходить з того, що відповідно до роз`яснень, викладених у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Судом установлено, що [INFO] в м. Ніжин померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а. с. 11). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, до складу якого входить право на земельну\~\~\~\~ частку\~\~\~\~ (пай)\~\~\~\~ у землі, яка перебувала в колективній власності КСП ім. Куйбишева с. Сулак Носівського району Чернігівської області, що належало її покійній матері [PERSON] , яка померла [INFO] , на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0191449, зареєстрованого 13.09.1999 в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП ім. Куйбишева за № 162, спадщину після якої фактично прийняла в силу ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР її дочка [PERSON] . Ці обставини підтверджуються: - копією повідомлення Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 05\~\~\~\~ квітня 2025 року № Н-515/0-568/6-24 (а. с. 14), яким підтверджено факт отримання [PERSON] відповідного сертифіката на право на земельну частку (пай); - копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України від 13 березня 2024 року, яким підтверджується, що матір`ю [PERSON] є [PERSON] (а. с. 15); - копією витягу з\~ Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 08 березня 2024 року, яким підтверджується, що [PERSON] після реєстрації 29 січня 1980 року шлюбу з [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а. с. 16); - копією витягу з\~ Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 08 березня 2024 року, яким підтверджується, що [PERSON] після реєстрації 19 квітня 1985 року шлюбу зі [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а. с. 17); - копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , відповідно до якого [PERSON] \~\~\~ померла [INFO] в с. Червоні Партизани Носівського району (а. с. 10); - довідкою Носівської міської ради Чернігівської області № 450/1 від 14 червня 2024 року, відповідно до якої [PERSON] на дату смерті була зареєстрована по [ADDRESS] , разом із [PERSON] , що підтверджує фактичне\~\~\~ прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (а. с. 12); - повідомленням Державного нотаріального архіву Чернігівської області від 18 вересня 2024 року (а. с. 36) та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 18 вересня 2024 року про відсутність спадкової справи до майна померлої [PERSON] (а. с. 40) Судом встановлено, що на день своєї смерті [PERSON] була зареєстрована у [ADDRESS] . За життя [PERSON] заповіту не складала, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 47). Отже, спадкування після її смерті здійснюється за законом. Судом установлено, що спадкова справа до майна померлої [PERSON] не заводилася, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а. с. 46). [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] (а. с. 8), копією свідоцтва про одруження\~\~\~ [PERSON] та [PERSON] , внаслідок чого [PERSON] присвоєно прізвище [PERSON] (а. с. 9), копією витягу з\~ Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 08 березня 2024 року, яким підтверджується, що [PERSON] після реєстрації 19 квітня 1985 року шлюбу зі [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а. с. 17). Отже, відповідно до ст. 1261 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] . Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1\~ ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї. Отже, для того, щоб набути право на спадщину, спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. У п. 23 Постанови № 7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Також передбачено, що відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Згідно з матеріалами справи на день смерті спадкодавець [PERSON] була зареєстрована у [ADDRESS] . Із копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] (а. с. 5-6) убачається, що позивач [PERSON] з 2003 року і по даний час є зареєстрованою по [ADDRESS] . Однак, судом встановлено, що на день смерті матері [PERSON] позивач постійно проживала в будинку матері в [ADDRESS] , оскільки в силу стану здоров`я та віку мати потребувала постійної допомоги та постійного стороннього догляду. [PERSON] , як дочка, забезпечувала їй необхідний та постійний догляд протягом останнього року життя. Ці обставини підтверджуються поясненнями заявника, показаннями допитаних у судовому засіданні свідків, сумнівів у достовірності яких суд не має. Отже, у силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України [PERSON] уважається такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] . Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки в позивача відсутні документи на підтвердження її спільного проживання разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини після смерті останньої, позивач позбавлена можливості оформити свої спадкові права на майно, яке залишилося після смерті її матері. При винесенні рішення суд ураховує, що відповідачами беззастережно визнано позовні вимоги [PERSON] , бере до уваги те, що встановлення факту постійного проживання позивача разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, має для позивача юридичне значення, адже дозволить їй реалізувати своє право на спадкове майно,\~ а також те, що позивач позбавлена можливості в іншому порядку, крім судового, встановити цей факт. Отже, з огляду на вищезазначене, беручи до уваги всі обставини справи, докази, надані позивачем та безпосередньо досліджені в судовому засіданні, суд робить висновок, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved