Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-21 00:00:00

В серпні 2024 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення невиплаченої орендної плати за оренду земельної ділянки. Позивач мотивує вимоги тим, що він є власником земельної ділянки товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер 6825288200:02:002:0028, загальною площею 0,9894 га, розташованої на території Хропотівської сільської ради. 04.08.2016 року між ним та ТОВ «Поділля Агрогруп» було укладено договір оренди землі, у відповідності з умовами якого ним передано орендареві у строкове платне користування земельну ділянку строком на 7 років. 04.07.2018 року між ним і ТОВ «Поділля Агрогруп», новий орендар: ТОВ «Агрокомпанія Прикарпаття» була укладена додаткова угода до договору оренди землі від 04.08.2016 року, згідно з якою були внесені зміни щодо строку дії договору та розміру орендної плати. Так, відповідач не виконав зобов`язання за договором та додатковою угодою і до цього часу не виплатив позивачу орендну плату за користування земельною ділянкою за 2023 рік у розмірі 3584,21 грн. В судове засідання позивач не з`явився, однак про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом об`єктивно встановлено, що [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 014294 є власником земельної ділянки загальною площею 0,9894 га кадастровий номер 6825288200:02:002:0028 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Хропотівської сільської ради Кам`янець-Подільського (Чемеровецького) району Хмельницької області. 04.08.2016 року між [PERSON] та ТОВ «Поділля Агрогруп» був укладений договір оренди землі №155, згідно з яким [PERSON] надав, а ТОВ «Поділля Агрогруп» прийняло у строкове платне володіння і користування належну позивачу земельну ділянку загальною площею 0,9894 га, кадастровий номер 6825288200:02:002:0028. Згідно п. 2.6 вищевказаного договору, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 44524,34 гривень. Згідно п. 3.1 вищевказаного договору, договір укладено строком на 7 років, сплив якого починається з моменту державної реєстрації права оренди. Згідно п. 4.1 вищевказаного договору, орендна плата вноситься в розмірі 4007,19 грн. за рік оренди або за згодою сторін шляхом передачі сільськогосподарської продукції 1100 кг зерна за пай. Згідно п. 4.5 вищевказаного договору, періодичність внесення орендної плати у такі строки: до 31 грудня кожного року. Даний договір був зареєстрований КП «Чемеровецьке бюро нерухомості», номер запису про інше речове право: 16340805 від 10.09.2016 року, що підтверджується довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №67870264 від 12.09.2016 року. 04.07.2018 року між [PERSON] та орендарем ТОВ «Поділля Агрогруп», новий орендар ТОВ «Агрокомпанія Прикарпаття» укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 04.08.2016 року. Право оренди на підставі додаткової угоди зареєстровано КП «Чемеровецьке бюро нерухомості». Згідно з додатковою угодою були внесені зміни щодо строку дії договору та розміру орендної плати, а саме викладено в наступній редакції п. 4.1 договору, орендна плата вноситься у грошовій та натуральній формі в розмірі 10 % нормативно грошової оцінки земельної ділянки, з 2019 року, що складає 4452,43 грн. за рік оренди. Дія договору оренди землі від 04.08.2016 року за №155 закінчилась 09.09.2023 року. Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків (стаття 11 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Відповідно до вимог частини 2 статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Таким Законом є Закон України «Про оренду землі», відповідно до статті 1 якого оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно із частиною першою статті 13 цього Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально (частина 1 статті 14 Закону). Відповідно до частин 1, 2 статті 15 Закону істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови. У відповідності до частин 1, 2, 3 статті 21 Закону орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Згідно з вимогами частин 1, 2 статті 22 Закону орендна плата справляється у грошовій формі. Відповідно до положень абзацу 7 частини 2 статті 25 Закону орендар зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку. Відповідно до частини 2 статті 24 цього Закону, орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Як вбачається із матеріалів справи та змісту укладеного договору оренди землі відповідач у порушення пунктів 4.1, 4.5 договору не виплатив узгоджений договірний розмір орендної плати за 2023 рік у сумі 3584,21 грн (орендна плата 10 % нормативно грошової оцінки земельної ділянки складає 4452,43 грн - 19,5% податків, що складає 868,22 грн = 3584,21 грн). З долученої позивачем [PERSON] довідки про надходження по картці/рахунку, яка належить [PERSON] вбачається, що за період з 01.01.2023 року по 06.06.2024 року нарахування та виплати узгодженого розміру орендної плати за 2023 рік відсутні. З огляду на наведене, враховуючи, що відповідач своїм правом спростувати доводи позивача не скористався, відзив на позов не надав, доказів виплати боргу орендної плати за 2023 рік не надав, а тому суд вважає доведеним невиконання останнім взятого на себе зобов`язання за договором оренди землі, у зв`язку з чим суд вважає за потрібне стягнути з нього на користь позивача несплачену суму орендної плати за користування земельною ділянкою за 2023 рік у розмірі 3584,21 грн. Суд вважає, що позивачем обрано неналежний та неефективний спосіб захисту порушеного права у вигляді визнаня протиправними дій товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомпанія Прикарпаття» в частині не виконання договору оренди землі по несвоєчасній сплаті орендної сплати за землю, так як за обставин даної справи такий спосіб суперечить нормам цивільного законодавства та не призведе до відновлення порушених прав позивача. Відповідно до\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та\~іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на його користь судовий збір та судові витрати в сумі 180 гривень, з них: 150 гривень за видачу довідки по рахунку ПАТ АБ «Укргазбанк» та 30 гривень послуги Ощадбанку при сплаті судового збору. Згідно ч.\~ч.\~1,\~2\~ст.\~141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи принцип розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1211,20 гривень та 150 гривень за видачу довідки по касових операціях, а у задоволенні позовних вимог в частині стягнення послуги за сплату судового збору в розмірі 30 гривень необхідно відмовити, оскільки банківська комісія - це грошові суми, що списуються з рахунків клієнтів як плата за обслуговування рахунку або за надання спеціальних послуг. Банківська комісія береться також за оплату чеків, розміщення депозитів, виконання постійних доручень, пряме дебатування. Враховуючи, що банківська комісія за своєю суттю не є частиною судового збору чи судовими витратами, який встановлюється державою відповідним нормативно-правовим актом та є обов`язковим до сплати, і комісію за обслуговування було стягнуто обраним позивачем банком за надання йому банківської послуги, суд дійшов висновку, що стягненню на його користь підлягають виключно судові витрати без врахування комісії, у зв`язку із чим вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 25 січня 2023 року у справі № 523/12032/18 (провадження № 61-6898св22).

Outcome: partial