Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-16 00:00:00

01.08.2024р. Товариства з обмеженою відповідальністю "Санфорд Капітал" (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідачка), в якому просить стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість у розмірі 35 660 грн. 08 коп., що складається з: 21 535 грн. 03 коп. - заборгованість за основним боргом, 10 761 грн. 90 коп. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками, 2 603 грн. 95 коп. - інфляційні втрати та 759 грн. 20 коп. - 3% річних. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 13.05.2019р. між ПАТ "Ідея Банк" та [PERSON] , ТОВ "Нью Файнес Сервіс" (страховий агент) було укладено договір кредиту та страхування № z62.20758.005248361, що є змішаним договором відповідно до ст. 628 ЦК України та поєднує у собі елементи кредитного договору та договору страхування. Відповідно до п.п. 3.2, 3.4 вказаного договору позичальник акцептував публічну пропозицію банку про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі - ДКБОФО), що з моменту його акцептування є невід`ємною складовою договору кредиту та страхування. Договір кредиту та страхування був підписаний позичальником власноручно. Від імені банку договір був підписаний з використанням аналогу власноручного підпису уповноваженої особи та відтиску печатки банку, відтворених за допомогою технічного пристрою. Страховий агент підписуючи Договір кредиту та страхування діяв від імені ПрАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна Страхування життя" також з використанням аналогу власноручного підпису уповноваженої особи та відтиску печатки, відтворених за допомогою технічного пристрою. За умовами якого кредитного договору банк надав позичальнику кредит на власні потреби у сумі 23 576 грн. 00 коп., включаючи витрати на страховий платіж у сумі 3 075 грн. 13 коп., а позичальник зобов`язався повернути кредит разом з процентами до дня /числа кожного місяця, згідно з графіком. Строк кредитування 24 місяці і датою повернення є 13.05.2021р. За користування кредитом позичальник сплачує змінювану процентну ставку, яка на день укладення кредитного договору становила 15% річних та в подальшому не змінювалася. У розділі 2 Договору кредиту та страхування містяться умови щодо страхування, відповідно до яких позичальник уклав з ПрАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна Страхування життя" договір добровільного страхування життя, з розміром страхового внеску 3 075 грн. 13 коп., вигодонабувачем за цим договором є банк. Саме банк зобов`язався відповідно до п.1.7 кредитного договору за рахунок наданого кредиту та від імені позичальника страховий платіж. Після укладення договору банк виконав свої зобов`язання та перерахував на банківський поточний рахунок позичальника грошові кошти в сумі 23 576 грн. 00 коп., з яких також на користь ПрАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна Страхування життя" страховий платіж від імені позичальника у сумі 3 075 грн. 13 коп. Позичальник виконав свої зобов`язання з повернення суми кредиту з процентами частково, сплативши банку лише 5 100 грн. 87 коп., останнього разу 17.09.2019р. У зв`язку з неналежним виконанням позичальницею зобов`язань за кредитним договором, станом на 13.05.2021р. (в межах строку кредитування) заборгованість позичальниці перед банком становила: 21 535 грн. 03 коп. - заборгованість за основним боргом та 10 761 грн. 90 коп. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками. Вказаний розмір заборгованості станом на 16.11.2023р. не змінився. 16.11.2023р. між АТ "Ідея банк" та ТОВ "Фінансова компанія "Сонаті" був укладений договір факторингу № 16/11-23, відповідно до умов якого клієнт відступив фактору, а фактор прийняв права вимоги та в їх оплату зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. За вказаним договором, фактор набув право вимоги до боржників за первинними договорами, серед яких і право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № z62.20758.005248361. 29.12.2023р. ТОВ "Фінансова компанія "Сонаті" уклало з позивачем договір факторингу № 29/12-23, за умовами якого клієнт відступив фактору, а фактор прийняв права вимоги та в їх оплату зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. За вказаним договором, фактор набув право вимоги до боржників за первинними договорами, серед яких і право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № z62.20758.005248361. Також посилався на ст. 625 ЦК України та вказував, що відповідачка прострочила узгоджені строки платежів за кредитним договором, а тому має нести відповідальність щодо сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за ввесь час прострочення та 3% річних від простроченої суми. За такого, позивачем, з врахуванням п. 18 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України, здійснено нарахування, за період з 14.05.2021р. (з наступного дня після закінчення кредитного договору) до 23.02.2022р. включно: інфляційні втрати в сумі 2 603 грн. 95 коп. та 3% річних у сумі 759 грн. 20 коп. Тож, посилаючись на вищевикладене, позивач просив стягнути з відповідачки на свою користь грошові кошти у заявленому розмірі. Ухвалою суду від 27.09.2024р. про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження витребувано від Товариства з обмеженою відповідальністю "Санфорд Капітал": 1) читабельні копії договору кредиту та страхування № z62.20758.005248361 від 13.05.2019р., паспорту споживчого кредиту. 2) первинні документи бухгалтерського обліку на підтвердження факту та сум отриманих і повернутих відповідачкою кредитних коштів та розрахунку позовних вимог за весь період існування кредитних відносин з відповідачкою щодо договору кредиту та страхування № z62.20758.005248361 від 13.05.2019р., а саме: за період з 13.05.2019р. по 23.02.2022р.(дату, станом на яку позивачем визначена заборгованість); 3) розрахунок позовних вимог в частині нарахування заборгованості за основною сумою боргу, за відсотками та плати за обслуговування кредиту, згідно договору кредиту та страхування № z62.20758.005248361 від 13.05.2019р., а саме: за період з 13.05.2019р. по 23.02.2022р. (дату, станом на яку позивачем визначена заборгованість), з вказанням: - окремим рядком суми фактично отриманих відповідачем кредитних коштів та суми коштів зарахованих позивачем на погашення тіла кредиту без урахування комісій, відсотків, штрафних санкцій та інших платежів; - окремими рядками суми нарахованих комісій, відсотків, штрафних санкцій та інших платежів та суми коштів зарахованих позивачем по вказаним платежам, окремо по кожному із виду платежів, не залежно від заявлених позовних вимог. 16.01.2025р. представник позивача Маслюженко М.П. на виконання ухвали суду надав письмові пояснення, до яких долучив читабельні копії документів, виписку по рахунку позичальника з 13.05.2019р. по 16.11.2023р. аналогічну наявній у матеріалах справи, яка фактично містить інформацію за кредитом до періоду часу 13.09.2019р., зокрема про видачу коштів, та про внесені 07.06.2019р., 13.06.2019р. та 15.07.2019р. позичальницею кошти на погашення кредиту, їх спрямування. Також у змісті письмових пояснень, представник вказав, що механізм нарахування суми заборгованості визначений умовами кредитного договору, у якому зазначено сума кредиту 23 576 грн., процентна ставка 15% річних, умови про плату за щомісячне обслуговування кредитної заборгованості. В цих же поясненнях зазначив, що проценти за користування кредитом нараховувалися на суму неповернутого основного боргу (21 535 грн. 03 коп.) за ставкою 15% річних за відповідні періоди до дати закінчення строку кредитування 13.05.2021р. А сума основного боргу складає 21 535 грн. 03 коп. (23 576 грн. - 2 040 грн. 97 коп. (сплачені в рахунок основного боргу кошти). Представник позивача Маслюженко М.П. в судові засідання 05.11.2024р., 04.12.2024р. та 17.01.2025р. не з`явився, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлений про час, дату і місце судового розгляду шляхом направлення судових повісток про виклик у судові засідання з прикріпленими до них файлами одержувачу ТОВ "Санфорд Капітал" та представнику Маслюженко М.П. в їх електронні кабінети. Водночас, у письмових поясненнях наданих до суду 16.01.2025р. просив розглядати справу за відсутності представника позивача, та не заперечував проти заочного рішення. Відповідачка в судові засідання 05.11.2024р., 04.12.2024р. та 17.01.2025р. не з`явилася, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлена про час та місце судового розгляду шляхом направлення поштовим зв`язком судових повісток за адресою реєстрації місця проживання, а також через розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про виклик відповідачки до суду. Відзив на позов не подала, з заявами чи клопотаннями на адресу суду не зверталася. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 17.01.2025р. судом в порядку, визначеному ст.ст. 280, 281 ЦПК України, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. З огляду на приписи ст.ст. 211 та 223 ЦПК України суд визнав за можливе розглянути справу по суті без учасників судового розгляду, які не з`явилися у судове засідання, за наявними у справі доказами. Дослідив письмові докази, судом встановлено наступне. 13.05.2019р. між АТ "Ідея Банк", ТОВ "Нью Файнес Сервіс" (страховий агент) та [PERSON] (споживач/страхувальник) укладено договір кредиту та страхування № Z62.20758.005248361 (далі по тексту - кредитний договір), відповідно до якого, відповідач отримала кредит типу "ідеальний", у сумі 23 576 грн. 00 коп., з процентною ставкою 15 % річних типу "змінювана", з визначенням строку кредитування 24 місяці. У договорі сторони погодили, що під час користування кредитом банк надає позичальнику послуги зі щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначена цим договором та договором КБОФЗО, за надання яких встановлена плата відповідно до п. 5 Додатку № 1. Дата повернення кредиту 13.05.2021р. Повернення заборгованості за договором здійснюється через рахунок № 929095000485051 відкритий у банку, відповідно до Графіку викладеного у додатку № 1 до даного договору. Банк надає позичальнику кредит для власних потреб шляхом переказу коштів в розмірі 23 576 грн. 00 коп. на рахунок № [NUMBER] позичальника, який відкритий в АТ "Ідея Банк" та позичальник доручає банку оплатити страховий внесок за рахунок кредиту в розмірі 3075 грн. 13 коп. згідно з умовами договору добровільного страхування життя укладеного відповідно до п. 2 вказаного договору, у спосіб - шляхом переказу на рахунок ПрАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна Страхування життя". Також у розділі 2 кредитного договору №Z62.20758.005248361 зазначено, що нанесенням власноручного підпису під цим договором страхувальник акцептує оферту ПрАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна Страхування життя" та укладає договір добровільного страхування життя. Страховий внесок одноразовий - 3 075 грн. 13 коп., вигодонабувач АТ "Ідея Банк". У розділі 3 кредитного договору №Z62.20758.005248361 позичальник погодився з тим, що договір КБОФО, Тарифи та Паспорт споживчого кредитує невід`ємними частинами цього договору, та зобов`язався виконувати їх, а також підтвердив, що ознайомлений з ними. Також підтвердив, що акцептує Публічну пропозицію про приєднання до договору КБОФО АТ "Ідея Банк" яка розміщена на офіційному сайті банку. У ньому ж просить відкрити поточний рахунок в Банку на своє ім`я , у валюті - гривні, № [NUMBER] та [NUMBER] . Невід`ємною частиною договору є Додаток № 1. В додатки до позовної заяви позивач надав "Публічну пропозицію АТ "Ідея Банк" про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб» (ДКБОФО) введену у дію з 08.04.2019р., Договір КБОФО, Паспорт споживчого кредиту (він же додаток № 1 до договору кредиту та страхування №Z62.20758.005248361від 13.05.2019р.). У Паспорті споживчого кредиту (додаток № 1 до договору кредиту та страхування №Z62.20758.005248361 від 13.05.2019р.) визначені умови кредитування аналогічні умовам договору кредиту та страхування №Z62.20758.005248361, а також міститься Графік платежів у якому визначено початкову дату платежу як 13.06.2019р. та кінцеву як 13.05.2021р., сума платежу за розрахунковий період у помісячному розрізі, реальна процентна ставка та реальна вартість кредиту. А також у Графіку платежів розміщеному у п. 5 Паспорту споживчого кредиту наявна графа "інші послуги банку" та сума таких у помісячному розрізі, яка в загальному за період кредитування орієнтовно складає 11 599 грн. 39 коп. Відповідно п.п. 9.8.2 розд. 9 Договору КБОФО за користування кредитом позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та в розмірах, визначених згідно Графіку за Договором кредиту, що включає в себе: - надання інформації за рахунками позичальника з використанням телефонних каналів зв`язку, а саме зі стаціонарних телефонів в Україні, в Контакт-центрі Банку, шляхом направлення sms-повідомлень щодо суми платежу за Договором кредиту, щодо зарахування платежу в погашення заборгованості за кредитом тощо; - надання інформації по рахунку позичальника із використанням засобів електронного зв`язку шляхом направлення інформації про стан рахунку на адресу електронної пошти позичальника; - опрацювання запитів позичальника, що направлені банку позичальником із використанням різних каналів зв`язку тощо. Пунктами 9.9, 9.12, 9.13 розд. 9 Договору КБОФО за користування кредитом позичальник сплачує проценти до дня/числа кожного місяця , що вказаний у договорі кредиту. Нарахування процентів здійснюється 2 рази на місяць за методом факт/факт. Базою для нарахування процентів є неповернена сума кредиту. Згідно ордеру-розпорядження № 1 про видачу кредиту від 13.05.2019р. відбулося перерахування коштів з рахунку № [NUMBER] на рахунок № [NUMBER] в розмірі 20 500 грн. 87 коп. Підстава - договір №Z62.20758.005248361 від 13.05.2019р., [PERSON] (перерахуйте кошти з рахунку № [NUMBER] ). З ордеру-розпорядження № 2 про сплату страхового платежу вбачається, що 13.05.2019р. відбулося перерахування коштів з рахунку № [NUMBER] на рахунок № [NUMBER] в розмірі 3 075 грн. 13 коп. Підстава - страховий платіж від [PERSON] . Також 13.05.2019р., згідно цих же ордерів, було вчинено платіж у розмір 1 грн. 00 коп., підставою якого стала видача кредиту [PERSON] №Z62.20758.005248361, рахунок дебет 98197990010 та кредит 9910390016. З виписки від 16.11.2023р. складеної директором департаменту кредитного адміністрування АТ "Ідея Банк" за період з 13.05.2019р. по 16.11.2023р. по рахунку [NUMBER] вбачається, що 13.05.2019р. відбулася видача кредиту згідно кредитного договору №Z62.20758.005248361 у сумі 23 576 грн. 00 коп. на рахунок [NUMBER] . З неї ж вбачається, що відповідачкою вказаної дати було вчинено оплату у сумі 3 075 грн. 13 коп. на рахунок [NUMBER] згідно вказаного ж договору, страхувальник [PERSON] . Після вказаної дати, позичальницею [PERSON] були внесено кошти на погашення заборгованості по кредиту: 07.06.2019р. в сумі 1 700 грн.; 11.07.22019р. в сумі 1 700 грн. 00 коп.; 12.08.2019р. у сумі 1 700 грн. 00 коп. З цієї ж виписки вбачається, що частина коштів внесених відповідачкою на погашення кредиту, з 5 100 грн. 00 коп., були спрямовані на погашення плати за обслуговування кредиту по кредитному договору №Z62.20758.005248361 в сумі 2 192 грн. 57 коп. З довідки-розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором №Z62.20758.005248361 від 13.05.2019р. станом на 16.11.2023р., складеної директором департаменту кредитного адміністрування АТ "Ідея Банк", вбачається, що заборгованість за основним боргом становить 21 535 грн. 03 коп., заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками становить 10 761 грн. 90 коп. та заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями 18 813 грн. 72 коп. Позивачем нараховано на суму заборгованості у розмірі 32 296 грн. 93 коп. інфляційні втрати та 3% річних, за період з 14.05.2021р. по 23.02.2022р., зокрема: - інфляційні втрати розраховані наступним чином: суму боргу х (сукупний індекс інфляції (добуток щомісячних індексів за відповідний період, а саме виходячи із індексу інфляції за травень 2021р. як 101.30, за червень 2021р. як 100.20, за липень 2021р. як 100.10, за серпень 2021р. як 99.80, за вересень 2021р. як 101.20, за жовтень 2021р. як 100.90, за листопад 20121р. як 100.80, за грудень 2021р. як 100.60, за січень 2022р. як 101.30, за лютий 2022р. як 101.60) / 100% - суму боргу. Всього інфляційні втрати за розрахунком позивача становлять - 2 603 грн. 95 коп.; - 3% річних у вказаний період (286 днів) склали 759 грн. 20 коп. Доказів які б спростовували наданий позивачем розрахунок та доводили б повне виконання боржником кредитних зобов`язань відповідачкою суду не надано. Також з матеріалів справи вбачається, що 16.11.2023р. між АТ "Ідея Банк" (клієнт) та ТОВ "ФК "Сонаті" (фактор) укладено Договір факторингу № 16/11-23, відповідно до п.п. 2.1, 2.2 якого клієнт відступив фактору права вимоги до боржників у розмірі їх заборгованості перед АТ "Ідея банк", що визначені у друкованому реєстрі боржників, а фактор прийняв їх та в їх оплату зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта. Згідно наданого Друкованого реєстру боржників, до ТОВ "ФК "Сонаті" перейшло право вимоги до [PERSON] (порядковий номер 2804) за кредитним договором №Z62.20758.005248361 від 13.05.2019р. (дата початку договору) у загальній сумі 51 110 грн. 65 коп. (заборгованість за основним боргом становить 21 535 грн. 03 коп., заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками становить 10 761 грн. 90 коп. та заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями 18 813 грн. 72 коп.) До матеріалів справи також долучено платіжну інструкцію про сплату гарантійного внеску згідно договору про участь у торгах від 17.10.2023р., та платіжну інструкцію від 17.11.2023р. про фінансування відступлення права вимоги згідно Договору факторингу № 16/11-23. 29.12.2023р. ТОВ "ФК "Сонаті" (клієнт) та ТОВ "Санфорд Капітал" (фактор) укладено Договір факторингу № 29/12-23, відповідно до п.п. 2.1, 2.2 якого клієнт відступив фактору права вимоги до боржників у розмірі їх заборгованості перед клієнтом, що визначені у друкованому реєстрі боржників, а фактор прийняв їх та в їх оплату зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта. Відповідно до наданого Друкованого реєстру боржників № 1, до ТОВ "Санфорд Капітал" перейшло право вимоги до [PERSON] (порядковий номер 2804) за кредитним договором №Z62.20758.005248361 від 13.05.2019р. (дата початку договору) у загальній сумі 51 110 грн. 65 коп. (заборгованість за основним боргом становить 21 535 грн. 03 коп., заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками становить 10 761 грн. 90 коп. та заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями 18 813 грн. 72 коп.) 29.12.2023р., 28.02.20.24р., 29.02.2024р. ТОВ "Санфорд Капітал" проведено оплату на рахунок ТОВ "ФК "Сонаті" за договором факторингу № 29/12-23 від 29.12.2023. за права вимоги, що підтверджується платіжними інструкціями № 13 від 29.12.2023р., № 1 від 28.02.2024р., № 3 від 29.02.2024р., № 4 від 29.02.2024р., № 5 від 29.02.2024р. 01.04.2024р. між позивачем та адвокатським об`єднанням "Альянс ДЛС" укладено договір про надання правничої допомоги № 1/04 відповідно до умов якого (п.п. 1.1, 1.2, 1.3 розд. 1, п.п. 3.2, 3.3 розд. 3) об`єднання взяло на себе зобов`язання по наданню клієнту правничої допомоги, в тому числі щодо вчинення дій спрямованих на стягнення проблемної заборгованості, щодо представництва клієнта у місцевих судах, для проведення юридичного та фінансового аналізу боржника, складання, підписання та відправлення боржникам претензій, складання та подання до суду позовних заяв щодо стягнення заборгованості з боржників, участь у судових засіданнях судів усіх юрисдикцій, збирання та подання необхідних доказів до суду, надання письмових та усних клопотань, тощо. Перелік боржників щодо яких доручається вчинення дій стосовно стягнення заборгованості зазначається у реєстрі боржників. Сума гонорару за фактичне стягнення заборгованості за цим договором визначається виходячи із фактичного обсягу наданих послуг та вартості послуг та зазначається об`єднанням у Акті приймання-передачі наданих послуг. У додатку № 1 до договору про надання правничої допомоги № 1/04 - Реєстрі боржників від 09.04.2024р. зазначено, що на виконання умов договору клієнт передав,а об`єднання отримало в роботу наступний реєстр прав вимог щодо боржників, у тому числі щодо боржника [PERSON] . У Акті № 2 приймання-передачі послуг з правничої допомоги який складено 10.06.2024р. сторони підтвердили, що Об`єднання надала клієнту наступні послуг по відношенню до боржника [PERSON] : проведення юридичного та фінансового аналізу боржника вартість 1 200 грн. та складання, підписання, подання до суду позовної заяви щодо стягнення заборгованості з боржника - 6 000 грн., всього у сумі 7 200 грн. 00 коп. З форми 103А згрупованих поштових відправлень "Укрпошта Стандарт" вбачається що відправником ТОВ "Санфорд Капітал" на адресу одержувача (порядковий номер у реєстрі 14) [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , 26.07.2024р. направлено рекомендоване поштове відправлення № 0504018772955, вартість плати за пересилання якого становить 45 грн., вага відправлення 200 грам. Всього боржників у списку - 22. Загальна вартість за пересилання відправлення боржникам у кількості 22 - становить 975 грн., про що долучено фіскальний чек Укрпошти ПН 215600426655 від 26.07.2024р. Згідно відповіді про реєстрацію місця проживання № 548-15-01 від 02.08.2024р. відбулася зміна прізвища відповідачки з [PERSON] на [PERSON] . Встановив вказані обставини, суд вважає, що зі сторони відповідача порушені вимоги чинного законодавства, що регулює кредитні правовідносини. Щодо обґрунтованості позовних вимог з огляду на приписи чинного законодавства в сфері кредитних правовідносин слід зазначити таке. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому ст.ст. 76-80 та 82 ЦПК України визначено поняття доказів, їх належності, допустимості, достатності та достовірності, а також підстави звільнення від доказування. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України (в редакції чинній на час виникнення правовідносин між сторонами) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 513 ЦК України визначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. За змістом ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник у зобов`язанні не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ч. 2 ст. 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Щодо заявлених вимог банку про стягнення з відповідачки на свою користь заборгованості за відсоткам у розмірі 10 761 грн. 90 коп., які були розраховані АТ "Ідея Банк" станом на 16.11.2023р., то слід зазначити наступне. У п.п. 1.3, 1.4 та 1.8 кредитного договору зазначено, що процентна ставка та тип, % річних - 15%. Змінювана процентна ставка визначається як змінна частина ставки у розмірі 9,50%, що разом з маржею банку розміром 5,5% складало змінювану процентну ставку у розмірі 15%. Строк кредитування 24 місяці. Пунктами 9.9, 9.11, 9.12, 9.13 розд. 9 Договору КБОФО за користування кредитом позичальник сплачує проценти до дня/числа кожного місяця, що вказаний у договорі кредиту. Нарахування процентів здійснюється 2 рази на місяць за методом факт/факт. Базою для нарахування процентів є неповернена сума кредиту. Як вбачається з наданих банком доказів, позичальницею [PERSON] були внесено кошти на погашення заборгованості по кредиту: 07.06.2019р. в сумі 1 700 грн.; 11.07.2019р. в сумі 1 700 грн. 00 коп.; 12.08.2019р. у сумі 1 700 грн. 00 коп. З цієї ж виписки вбачається, що частина коштів внесених відповідачкою на погашення кредиту, з 5 100 грн. 00 коп., були спрямовані на погашення плати за обслуговування кредиту по кредитному договору №Z62.20758.005248361 в сумі 2 192 грн. 57 коп., та частина в сумі 2 040 грн. 97 коп. на погашення строкового основного боргу, а також 866 грн. 46 коп. на погашення строкових процентів. Також мало місце списання банком 17.09.2019р. коштів у розмірі 0 грн. 87 коп. на погашення прострочених процентів. Після 13.08.2019р. сума строкового основного боргу залишалася незмінною 21 535 грн. 03 коп. (23 576 (початкова сума боргу) - 2 040 грн. 97 коп. (сума коштів внесена на погашення строкового боргу з 07.06.2019р. по 13.08.2019р.). У Графіку платежів розміщеному у п. 5 Паспорту споживчого кредиту наявна графа "інші послуги банку" та сума таких у помісячному розрізі Відповідно п.п. 9.8.2, п. 9.8 Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за користування кредитом позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та в розмірах, визначених згідно Графіку за Договором кредиту, що включає в себе: - надання інформації за рахунками позичальника з використанням телефонних каналів зв`язку, а саме зі стаціонарних телефонів в Україні, в Контакт-центрі Банку, шляхом направлення sms-повідомлень щодо суми платежу за Договором кредиту, щодо зарахування платежу в погашення заборгованості за кредитом тощо; - надання інформації по рахунку позичальника із використанням засобів електронного зв`язку шляхом направлення інформації про стан рахунку на адресу електронної пошти позичальника; - опрацювання запитів позичальника, що направлені банку позичальником із використанням різних каналів зв`язку тощо. Згідно ч. 1 ст. 11 Закону України "Про споживче кредитування", в редакції чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин, після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Надання інформації щодо кредиту відповідача має бути безоплатна. Всупереч вказаного положення Закону позивачем, у п.п 9.8.2 п. 9.8 Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, який відповідає п. 3.3 Договору кредиту та страхування №Z62.20758.005248361 від 13.05.2019р. і є невід`ємною складовою цього договору, Банком, було встановлено плату за надання такої інформації. Та ним же, частина коштів внесених відповідачкою на погашення кредиту, з 5 100 грн. 00 коп., була спрямована на погашення плати за обслуговування кредиту по кредитному договору №Z62.20758.005248361 в сумі 2 192 грн. 57 коп. Таким чином, з огляду на внесення позивачем коштів на погашення заборгованості у сумі 5 100 грн. 87 коп., частина з яких була спрямована на погашення плати за обслуговування кредиту по кредитному договору №Z62.20758.005248361 в сумі 2 192 грн. 57 коп., з врахуванням умов договору, згідно якого базою для нарахування процентів є неповернена сума кредиту, суд вважає, що сумою для нарахування процентів має бути неповернена сума кредиту у розмірі 19 342 грн. 46 коп. (21 535 грн. 03 коп. - 2 192 грн. 57 коп.). Отже, сума процентів, яка підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача, починаючи після 13.08.2019р. по 13.05.2021р. (у межах строку кредитування), всього 639 днів, становить 5 079 грн. 38 коп., а саме: 21 535 грн. 03 коп. (сума боргу по тілу кредиту після 13.08.2019р.) - 2 192 грн. 57 коп. (кошти спрямовані на погашення плати за обслуговування кредиту) * 15% (змінювану відсоткову ставку) / 365 (кількість днів у році) * 639 (залишок кількості днів строку кредитування 24 місяці, починаючи після 13.08.2019р. і до 13.05.2021р.). Таким чином вимоги позивача про стягнення з відповідачки заборгованості за основним боргом у розмірі 21 535 грн. 03 коп. та за процентами у розмірі 10 761 грн. 90 коп. підлягають частковому задоволенню, а саме: сума заборгованості за основним боргом у розмірі 19 342 грн. 46 коп. та за процентами у розмірі 5 079 грн. 38 коп. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на вищевикладене з відповідачки на користь позивача також підлягають стягненню 3% річних розраховані за формулою: сума боргу (24 421 грн. 84 коп.) х процентну ставку (3) / 100% х кількість днів прострочення / кількість днів у році. А тому їх розмір у період з 14.05.2021р. по 23.02.2022р. становитиме 574 грн. 08 коп. (24 421 грн. 84 коп. х 3% / 100% х 286 (кількість днів прострочення) / 365 (кількість днів у році)). Інфляційні втрати розраховані наступним чином: суму боргу (24 421 грн. 84 коп.) х сукупний індекс інфляції як 1,08062530 (добуток щомісячних індексів за відповідний період, а саме виходячи із індексу інфляції за травень 2021 як 101.30, за червень 2021р. як 100,20, за липень 2021р. як 100.10, за серпень 2021р. як 99.80, за вересень 2021р. як 101.20, за жовтень 2021р. як 100,90, за листопад 2021р. як 100,80, за грудень 2021р. як 100,60, за січень 2022р. як 101,30, за лютий 2022р. як 101,60) - суму боргу. Всього інфляційні втрати у період з 14.05.2021р. по 23.02.2022р. склали 1 969 грн. 02 коп. Тому вимоги позивача про стягнення з відповідачки на його користь 3% річних у розмірі 759 грн. 20 коп. та інфляційних втрат у розмірі 2 603 грн. 95 коп. підлягають частковому задоволенню в сумах 574 грн. 08 коп. та 1 969 грн. 02 коп., відповідно. Позивачем також було заявлено про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на правничу допомогу у розмірі 7 200 грн. 00 коп. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) закріплено принцип доступу до правосуддя. Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) розуміють здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права. Здійснюючи тлумачення положень Конвенції, ЄСПЛ у своїх рішеннях указав, що право на доступ до правосуддя не має абсолютного характеру та може бути обмежене: держави мають право установлювати обмеження на потенційних учасників судових розглядів, але ці обмеження повинні переслідувати законну мету, бути співмірними й не настільки великими, щоб спотворити саму сутність права (рішення від 28.05.1985р. у справі "Ашингдейн проти Сполученого Королівства"). Щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права (рішення ЄСПЛ від 04.12.1995р. у справі "Белле проти Франції"). Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009р. № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268). У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002р. "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"). Відповідно до ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; - складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; - представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. У ст. 133 ЦПК України перелічено види судових витрат. Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до положень ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"). Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Тож наданими представником позивача доказами у справі (договір про надання правничої допомоги № 1/04, Акт № 2 приймання-передачі послуг з правничої допомоги який складено 10.06.2024р.) підтверджується понесення позивачем судових витрат на правничу допомогу в сумі 7 200 грн. 00 коп. Відповідачка не надала доказів нерозумності цих витрат, їх не співмірності з ціною позову, складністю справи. При цьому, загальна сума витрат на адвокатські послуги, передбачена договором, складає 7 200 грн., що не виходить за розумні межі визначення розміру гонорару. А тому з відповідачки на користь позивача слід стягнути витрати на правничу допомогу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме 75,62%, тобто в сумі 5 444 грн. 64 коп. Формою 103А згрупованих поштових відправлень "Укрпошта Стандарт" та фіскальним чеком Укрпошти ПН 215600426655 від 26.07.2024р. підтверджують поштові витрати понесені позивачем на відправку документів у справі відповідачці, вартість яких склала 45 грн. 00 коп. За приписами ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. З огляду на що, вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат пов`язаних з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (поштових витрат) підлягають задоволенню пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме 75,62%, тобто в сумі 34 грн. 03 коп. На підставі вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422 грн. 40 коп., понесені позивачем при подачі позову слід стягнути з відповідачки на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1 831 грн. 82 коп. (75,62%).

Outcome: partial