Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-16 00:00:00

В провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя перебувала дана цивільна справа. Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12.12.2024 р. у цій справі позовні вимоги [PERSON] до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги: приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Якименко Андрій Олександрович, про визнання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом, таким, що не підлягає виконанню, стягнення безпідставно набутих грошових коштів, задоволено частково. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 12.06.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, зареєстрований в реєстрі за №74843, про стягнення зі [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», код ЄДРПОУ 36799749, грошових коштів в сумі 25832,08 гривень. Присуджено стягнення ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» на користь [PERSON] , витрати на сплату судового збору за пред`явлення заяви про забезпечення позову у розмірі 536.80 грн. В іншій частині, заявлені вимоги, - залишено без задоволення. 14.08.2024 р. через систему «Електронний суд» представником позивача подана заява про ухвалення додаткового рішення у справі, оскільки у вищевказаному судовому рішенні не було вирішено питання щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу надану Позивачу адвокатом Ярошенко О.О. у розмірі 4800,00 грн. В судове засідання 17.01.2025 р. сторони по справі чи їх представники, треті особи, які повідомлялися про час, дату та місце слухання справи, не з`явилися. Заяв про відкладення розгляду питання про ухвалення додаткового рішення ними не заявлялося. Враховуючи положення ст. 270 ЦПК, їх неявка не перешкоджає розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у справі необхідно постановити додаткове рішення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, в тому числі питання про те, як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України,\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ч. 1\~ст. 270 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. В позові позивачем зазначалося, що під час розгляду даного позову попередньо (орієнтовно) планується понести ним витрати на правничу допомогу у розмірі 4800,00 грн. До позову додані документи на підтвердження заявлених витрат на правову допомогу, але заявлені вимоги щодо вирішення питань про стягнення цих витрат в судовому рішенні не вирішено, що є підставою для ухвалення додаткового рішення у цій справі. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Положеннями статті 59\~Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Судові витрати складаються також з витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша, третя статті 133 ЦПК України). Згідно з положенням частини другої статті 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1\~Закону України\~«Про адвокатуру\~та адвокатську\~діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 частини першої статті 1\~Закону України\~«Про адвокатуру\~та адвокатську\~діяльність» встановлено, що представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої\~статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Відповідно до статті 19\~Закону України\~«Про адвокатуру\~та адвокатську\~діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; - складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; - представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). За змістом статті 137 ЦПК України, для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З огляду на зазначене, положеннями ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи і наданих послуг та фінансового стану учасників справи. У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137\~ЦПК України суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу надано: копію договору №1-С від 14.08.2023 р між позивачем та адвокатом Ярошенко О.О. (копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю міститься в матеріалах цієї справи) про надання правничої допомоги та додаткової угоди №1 від 14.08.2023 р., відповідно до якого обумовлена вартість правничих послуг на загальну суму 4800,00 грн., в тому числі: направлення запиту приватному виконавцю 500 грн.; підготовка та складання даного позову 3500,00 грн.; підготовка та складання заяви про забезпечення позову 600,00 грн.; відстеження стадії судового розгляду 200,00 грн. Також додано акт про прийняття позивачем, наданих адвокатом Ярошенко О.О. вищевказаних правничих послуг та розрахунок для оплати цих послуг на суму 4800,00 грн. та квитанцію про оплату позивачем цих послуг. Таким чином позивачем підтверджені понесені ним витрати на сплату правничих витрат у заявленій сумі. При цьому, враховуючи, що судом задоволена лише половина позовних вимог позивача, з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем витрати на правничу допомогу у розмірі 2400,00 грн.

Outcome: partial