Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-20 00:00:00

У листопаді 2022 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначивши, що відповідно до Договору №480 від 04.09.2007 на відпуск теплової енергії для потреб опалення та гарячого водопостачання [PERSON] отримує послуги за адресою - [ADDRESS] . У зв`язку із невиконанням відповідачем покладеного обов`язку по оплаті послуг з постачання теплової енергії виникла заборгованість в розмірі 39\~719,92 грн., яку позивач, а також судові витрати просить стягнути з відповідача на свою користь. Ухвалою суду від 27.12.2022 відкрито провадження та визначено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 травня 2023 року позов Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено в повному обсязі. Стягнуто з [PERSON] на користь Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради заборгованість за договором №480 від 04.09.2007 у розмірі 39 719 (тридцять дев`ять тисяч сімсот дев`ятнадцять) грн. 92 коп., з яких: 26 192,21 грн. основний борг; 710,55 грн. 3% річних; 4 361,16 грн. інфляційні витрати; 8 456,00 грн. пеня та судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн. 00 коп. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2024 року поновлено [PERSON] \~строк подачі заяви про скасування заочного рішення суду. Заяву [PERSON] представника відповідача\~ [PERSON] \~про перегляд заочного рішення суду задоволено. Скасовано заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 травня 2023 року по цивільній справі за позовом\~Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради до [PERSON] про стягнення заборгованості. У судове засідання представник позивача не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином, до суду надано клопотання з проханням розглядати дану справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представником позивача Ляшенко А.С. до суду надані письмові пояснення, в яких остання звертає увагу суду на наступне. Так, між сторонами укладено Договір № 480 на відпуск теплової енергії для потреб опалення та гарячого водопостачання від 04 вересня 2007 року. Зазначений Договір набув чинності з моменту підписання та діяв до 31.12.2010 (п 11.1 Договору), однак відповідно до п 11.6 Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін. Оскільки жодних заяв про припинення Договору не надходило, Договір продовжував свою дію та є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно до Договору та його додатків, відповідач використовує опалювальне приміщення для цілей, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням - як адміністративне приміщення (офіс). Також тарифи, які застосовані при розрахунках із Відповідачем відносяться до категорії «інші споживачі (крім населення)». Так, відповідно до п.1.5. Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, затвердженого Постановою НКРЕКП від 25.06.2019 № 1174, тарифи формуються для таких категорій споживачів: населення, бюджетні установи, релігійні організації (крім обсягів, що використовуються для провадження виробничо-комерційної діяльності), інші споживачі. Відповідно до роз`яснення НКРЕКП від 22.04.2013: «Згідно зі статтею 2 Бюджетного кодексу України, бюджетні установи - органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також організації, створені ними у встановленому порядку, що повністю утримуються за рахунок відповідно державного бюджету чи місцевого бюджету. Бюджетні установи є неприбутковими. До категорії споживачів "населення" відносяться споживачі, що проживають в будинках житлового фонду незалежно від відомчого підпорядкування, в кооперативних будинках, у гуртожитках підприємств, організацій, установ та учбових закладів, а також у будинках, квартирах, що належать громадянам на правах приватної власності. Всі інші споживачі, які не підпадають під вище зазначені категорії, відносяться до категорії споживачів "інші".». Дане кореспондується із висновками Верховного суду, що викладені у постанові від 26.04.2018 у справі №904/6293/17. Оскільки Відповідачем укладено договір постачання, за яким вона отримує теплову енергію як товарну продукцію для цілей, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням та не являється споживачем поставленої теплової енергії, як житлово-комунальної послуги, а тому на неї не розповсюджується дія ст.26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», згідно з якою у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу та дія п. 4 ч. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 17.03.2020, згідно з якою на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги, на Відповідача в частині правовідносин, що виникли на підставі Договору купівлі-продажу (постачання) теплової енергії. За таких обставин, правовідносини між сторонами існують саме у сфері теплопостачання, а не у сфері житлово-комунальних послуг, відповідно чому між сторонами діє договір постачання (купівлі-продажу) теплової енергії, а не договір надання житлово-комунальних послуг. З огляду на викладене, розрахунки Відповідачки, наведені у заяві, є невірними у зв`язку із неправильним визначенням періоду порушення зобов`язання через безпідставне його обмеження. Щодо застосування Постанови КМУ від 05.03.2022 № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», то Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 №206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», зокрема, установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Оскільки відповідач відноситься до категорії «інших споживачів», то на неї не розповсюджується дана постанова. Таким чином, позовні вимоги підлягають до повного задоволення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, її представником Агашаріфовою В.А. подано до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності та відзив на позов. Зокрема, сторона відповідача зазначає, що відповідно до постанови КМУ від 05.03.2022 № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», позивач неправомірно нарахував неустойку (штрафи, пеню), інфляційні нарахування та проценти. Відповідач погоджується із сумою заборгованості в розмірі 26192,25 грн., проте вважає, що стягненню підлягає 3% річних в розмірі 205,30 грн., інфляційні втрати - 610,98 грн., що утворилися з заборгованості, яка виникла за період часу з листопада 2019 рогку по березень 2022 року. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що\~КП «Теплоенерго» Дніпровської міської ради є комунальним підприємством, основним видом діяльності якого є виробництво, транспортування та постачання теплової енергії у вигляді гарячої води для задоволення потреб опалення та гарячого водопостачання населення та інших груп споживачів. КП «Теплоенерго» Дніпровської міської ради надає послуги з централізованого опалення, в тому числі за адресою: [ADDRESS] , за якою послуги отримує в ідповідач [PERSON] . Відповідно до ст. 1 Закону України «Про теплопостачання теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфер теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу, а спожива теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію н. підставі договору. Згідно ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, як користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Як вбачається із Договору, укладеному між сторонами, відповідач використовує теплову енергію і відноситься до категорії «інших споживачів». Відповідно до п.1.5. Порядку формування тарифів на теплову енергію, і виробництво, транспортування та постачання, затвердженого Постановою НКРЕКП від 25.06.2019 № 1174, тарифи формуються для таких категорій споживачів населення, бюджетні установи, релігійні організації (крім обсягів, ще використовуються для провадження виробничо-комерційної діяльності), інші споживачі. Відповідно до роз`яснення НКРЕКП від 22.04.2013: «Згідно зі статтею 2 Бюджетного кодексу України, бюджетні установи - органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також організації, створені ними у встановленому порядку, ще повністю утримуються за рахунок відповідно державного бюджету чи місцевого бюджету. Бюджетні установи є неприбутковими. До категорії споживачів "населення" відносяться споживачі, що проживають у будинках житлового фонду незалежно від відомчого підпорядкування, і кооперативних будинках, у гуртожитках підприємств, організацій, установ та учбових закладів, а також у будинках, квартирах, що належать громадянам на правам приватної власності. Всі інші споживачі, які не підпадають під вище зазначені категорії, відносяться де категорії споживачів "інші".». Така правова позиція також викладена у Постанові Верховного Суду від 26.04.2018 у справі № 904/6293/17, відповідно до якої визначальним для вибору виду договору для укладення з теплопостачальною організацією та споживачем, і. як наслідок, тарифу, яка застосовуватиметься у розрахунках між сторонами, є саме визначення категорії, до якої відноситься споживач: населення, яке є власниками, орендарями житловий приміщень (квартир) і отримує послуги з централізованого опалення, укладає із теплопостачальною організацією договір про надання послуг з централізованого опалення із зазначенням встановленого тарифу на послугу з централізованого опалення; фізичні особи-підприємці, які використовують, зокрема, нежитлові приміщення у структурі багатоквартирних житлових будинків для здійснення у них підприємницької діяльності, укладають з теплопостачальними організаціями договори купівлі-продажу теплової енергії із зазначенням у них встановленого тарифу для "інших споживачів". Таким чином, відповідач відноситься до категорії «інші споживачі». З наданого\~КП «Теплоенерго» Дніпровської міської ради розрахунку вбачається, що [PERSON] має заборгованість\~за надані послуги з теплопостачання, що визнає і відповідач [PERSON] . Згідно зі ст. ст.\~13,\~14 ЦК України\~цивільні права і цивільні обов`язки здійснюються і виконуються особою у межах, установлених договором або актами цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з нормою\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою\~статті 598 ЦК України\~визначено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Оскільки відповідач є споживачем послуг і відноситься до категорії «інші споживачі», то постанова Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 №206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», не підлягає застосуванню у цих правовідносинах. Враховуючи зазначене, позовні вимоги\~КП «Теплоенерго» Дніпровської міської ради до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію в розмірі 39\~719,92 грн., з яких: 26\~192,21 грн. основний борг; 710,55 грн. - 3% річних; 4\~361,16 грн. - інфляційні витрати; 8\~456,00 грн. пеня, є обґрунтованими та такими, що підлягають ждо задоволення. вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вирішуючи відповідно до вимог ст.141 ЦПК України питання розподілу судових витрат, з урахуванням результату розгляду справи, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 2 481,00 грн.

Outcome: approved