Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-26 00:00:00

Державне підприємство «Харківська лісова науково-дослідна станція» звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з [PERSON] 4 362, 86 грн на відшкодування завданої ним шкоди. В обґрунтування позову представник позивача зазначає, що 04.03.2023 орієнтовно о 14.00 годині посадовими особами Державної лісової охорони Дергачівського лісництва ДП «Харківська лісова науково-дослідна станція» у кварталі номер [NUMBER] виділ номер 17 Дергачівського лісництва в особі майстра лісу [PERSON] та старшого майстра лісу [PERSON] разом із посадовими особами Національної поліції України затримали під час вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 65 КУпАП України, у формі незаконного порубу дерев [PERSON] 04.03.2023 складено акт огляду місця вчинення правопорушення лісового законодавства та встановлено, що сума збитків завданих даним правопорушенням становить 4 362, 86 грн, яка підлягає відшкодування в повному обсязі відповідачем. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, причину неявки не повідомив, про місце, дату та час судового засідання за зареєстрованим місцем проживання був належним чином повідомлений, шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення, проте судова повістка не була вручена під час доставки та була повернута до суду, з відміткою адресат відсутній за вказаною адресою. Виклик відповідача також було здійснено оголошенням, яке розміщено на сторінці веб-сайту суду офіційного веб-порталу «Судова влада України». Відповідач відзив на позовну заяву не подав. У зв`язку з неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд за згодою представника позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, оцінивши кожний доказ окремо та у їх сукупності та взаємозв`язку, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 04.03.2023 орієнтовно о 14.00 годині посадовими особами Державної лісової охорони Дергачівського лісництва ДП «Харківська лісова науково-дослідна станція» у кварталі [NUMBER] виділ [NUMBER] Дергачівського лісництва в особі майстра лісу [PERSON] та старшого майстра лісу [PERSON] разом із посадовими особами Національної поліції України було затримано під час вчинення правопорушення [PERSON] , який у своїй протиправній діяльності використовував бензопилу. Відповідно до акту огляду місця вчинення правопорушення лісового законодавства від 04 березня 2023 року складеного майстром лісу Дергачівського лісництва [PERSON] та старшим майстром лісу [PERSON] , встановлено, що 24 березня 2023 року у кварталі 179 виділ 17 Дергачівського лісництва ДП Харківська ЛНДС було виявлено незаконний поруб дерев породи сосна (сухостій), яким спричинено шкоду у розмірі 4 362 грн 86 коп (а.с. 11). Згідно з протоколом № 1 про адміністративне правопорушення від 23.03.2023 складеного майстром лісу Дергачівського лісництва [PERSON] встановлено, що 04.03.2023 року у ДП Харківська ЛНДС в Дергачівському лісництві в кварталі [NUMBER] виділ [NUMBER] , [PERSON] здійснив незаконну порубку сосни звичайної (сухостій), чим порушив ст. 105 Лісового кодексу України за яке передбачене покарання ст. 65 КУпАП (а.с. 10). Відповідно до довідки про результат розгляду звернення оператора 102 ІТС «ІП НП України» за № 2251 від 04.03.2023 за фактом затримання [PERSON] , який у лісі, що належить Державному підприємству «Харківська лісова науково-дослідна станція» неподалік будинку [ADDRESS] спиляв дерево припинено. Матеріали направлено до ДП «ХЛДС» для складання відповідних матеріалів (а.с. 15). Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення від 23.03.2023 складеної в.о лісничого [PERSON] вбачається, що [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність, за яке передбачена ст. 65 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510, 00 грн (а.с 9). Відповідачем [PERSON] завдана майнова шкода на загальну суму 4 362 грн 86 коп, що підтверджується розрахунком розміру шкоди, проведеним позивачем на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 665 від 23 липня 2008 року «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу» (а.с. 11). В добровільному порядку майнова шкода [PERSON] не відшкодована. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 66 Конституції України, кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і не використовувані в економіці в даний період (земля, надра, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси. Стаття 7 ЛК України передбачає, що ліси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Ліси можуть перебувати в державній, комунальній та приватній власності. Суб`єктами права власності на ліси є держава, територіальні громади, громадяни та юридичні особи. Відповідно до ст. 17 ЛК України у постійне користування ліси на землях державної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам, іншим державним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи. Відповідно до ст. 19 ЛК України на постійних лісокористувачів покладено обов`язки із забезпечення охорони, захисту, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень; дотримання правил і норм використання лісових ресурсів; ведення лісового господарства на основі матеріалів лісовпорядкування, здійснення використання лісових ресурсів способами, які забезпечують збереження оздоровчих і захисних властивостей лісів, а також створюють сприятливі умови для їх охорони, захисту та відтворення. Згідно зі ст. 41 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища передбачають, зокрема, відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища (пункт «е»). Відповідно до ч. 1, 4, 5 ст. 68, ч. 1 ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 105, 107 ЛК України порушення лісового законодавства у виді незаконного вирубування та пошкодження дерев і чагарників тягне для винних у цьому осіб за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. Врегульовані вищевказаними нормами наслідки порушення вимог природоохоронного (в т. ч. лісового) законодавства у вигляді обов`язку винної особи відшкодувати заподіяні збитки відповідають загальним положенням Цивільного кодексу України, які визначають поняття та порядок відшкодування збитків. Статтею 22 ЦК України встановлено загальні правила відшкодування збитків та передбачено, зокрема, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. У даному випадку спірні правовідносини щодо відшкодування збитків, заподіяних порушенням лісового законодавства, кваліфікуються як відносини із відшкодування позадоговірної шкоди. Статтею 1166 ЦК України встановлено загальні підстави відшкодування шкоди у позадоговірних (деліктних) зобов`язаннях та передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Отже для відшкодування шкоди за правилами ст.1166 ЦК України необхідно довести такі факти: а) неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії; б) наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров`я тощо). У відносинах, що розглядаються, шкода це не тільки обов`язкова умова, але і міра відповідальності, оскільки за загальним правилом вищенаведеної статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі (мова йдеться про реальну шкоду та упущену вигоду); в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди; г) вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. Наявність всіх вищезазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди. Вказані обставини підлягають встановленню на підставі належних та допустимих доказів, які оцінюються судом в їх сукупності. Надані позивачем докази підтверджують завдання відповідачем державі шкоди в сумі 4 362 гривні 86 коп. внаслідок незаконної порубки дерев, водночас відповідач не надав суду жодного доказу на спростування доводів позивача. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позовної заяви сплачений судовий збір в сумі 3 028,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням. У зв`язку з тим, що позовні вимоги задоволено у повному обсязі, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 3 028,00 грн.

Outcome: approved