Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-20 00:00:00

У листопаді 2024 року позивач через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою. В обґрунтування позову посилаючись на те, що 24.01.2024 приблизно о 16:10 годині в районі перехрестя вул. Широкої та пров. Райніса у м. Дніпро сталася дорожньо-транспортна пригода за участі кількох автомобілів, а саме транспортного засобу марки «Фольксваген», державний номерний знак [NUMBER] , який належить Приватному акціонерному товариству «Дружківський завод металевих виробів», за кермом якого перебував генеральний директор [PERSON] , і транспортного засобу марки «ВАЗ», державний номерний знак [NUMBER] , за кермом якого перебував [PERSON] . Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14.02.2024 по справі 199/912/24 відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Внаслідок ДТП\~автомобілю «Фольксваген»,\~який належить\~позивачу,\~було завдано\~технічних пошкоджень.\~Розмір завданої\~шкоди автомобілю\~«Фольксваген» дорівнює\~вартості відновлювального\~ремонту транспортного\~засобу та\~згідно рахунку\~ТОВ «АВТОДІМ\~АТЛАНТ ДНІПРО»\~№КС00009812\~від 30.01.2024,\~яке проводило\~ремонт,\~складає 222\~314,45\~грн.,\~в тому\~числі виконані\~роботи на\~суму 45\~333,00\~грн.\~та перелік\~запасних частин\~та витратних\~матеріалів на\~суму 176\~981,45\~грн.\~Даний рахунок\~був виставлений\~для оплати\~Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «УНІКА», оскільки на момент ДТП транспортний засіб позивача, державний номерний знак [NUMBER] , був забезпечений згідно з електронним договором добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО Corporate» №005055/4100/0000110 від 10.01.2024, укладеним між ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» та ПрАТ «ДРЗМВ. ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» здійснило часткову оплату рахунку ТОВ «АВТОДІМ АТЛАНТ ДНІПРО» №КС00009812 від 30.01.2024, в межах страхової суми, перерахувавши суму страхового відшкодування ТОВ «АВТОДІМ АТЛАНТ ДНІПРО» у розмірі 95 591,02 грн. Залишок суми, яка підлягала сплаті за рахунком ТОВ «АВТОДІМ АТЛАНТ ДНІПРО» №КС00009812 від 30.01.2024, склав 126 723,43 грн. та був повністю оплачений позивачем, що підтверджується наступними платіжними інструкціями №203 від 14.02.2024, №305 від 05.03.2024. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу марки «ВАЗ», реєстраційний номер № [NUMBER] , була застрахована у ТДВ СК «Альфа-Гарант» згідно полісу №AT3665290. Позивач звернувся до страхової компанії відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування №24/04-59 від 02.04.2024 і отримав у відповідь лист ТДВ СК «Альфа-Гарант» від 16.04.2024 №12/2206, в якому страхова компанія повідомила, що найближчим часом буде відшкодована сума франшизи в розмірі 2 836,42 грн. 18.04.2024 ТДВ СК «Альфа-Гарант» відшкодувало позивачу суму франшизи у розмірі 2 836,42 грн., що підтверджується інформаційним повідомленням про зарахування коштів №45957 від 18.04.2024. У зв`язку з вищевикладеним, утворилася від`ємна різниця між фактичним розміром майнової шкоди та страхової виплати (страхового відшкодування) у розмірі 123 887,01 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача разом із судовими витратами по справі. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 13.11.2024 заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у зазначеній цивільній справі, розгляд (формування та зберігання) судової справи проводиться в змішаній (паперовій та електронній) формі. Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач [PERSON] повідомлявся судом про наявність цивільної справи на розгляді у суді, стороною якої він є, шляхом направлення поштової кореспонденції суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання. Клопотань до суду про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надходило. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). За висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 10 травня 2023 року у справі №755/17944/18, довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони, зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини. Судом встановлено, що позивачу Приватному акціонерному товариству «Дружківський завод металевих виробів» на праві власності належить автомобіль «VOLKSWAGEN», реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . 24.01.2024 приблизно о 16:10 годині в районі перехрестя вул. Широкої та пров. Райніса у м. Дніпро сталася дорожньо-транспортна пригода за участі кількох автомобілів, а саме транспортного засобу марки «Фольксваген», державний номерний знак [NUMBER] , який належить Приватному акціонерному товариству «Дружківський завод металевих виробів», за кермом якого перебував генеральний директор [PERSON] , і транспортного засобу марки «ВАЗ», державний номерний знак [NUMBER] , за кермом якого перебував [PERSON] . Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14.02.2024 по справі 199/912/24 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Внаслідок ДТП автомобілю «Фольксваген», державний номерний знак [NUMBER] , було завдано технічних пошкоджень. Розмір завданої шкоди автомобілю «Фольксваген», державний номерний знак [NUMBER] , дорівнює вартості відновлювального ремонту транспортного засобу та згідно рахунку ТОВ «АВТОДІМ АТЛАНТ ДНІПРО» №КС00009812 від 30.01.2024, яке проводило ремонт, складає 222 314,45 грн. Даний рахунок був виставлений для оплати Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «УНІКА», оскільки на момент ДТП транспортний засіб позивача, державний номерний знак [NUMBER] , був забезпечений згідно з електронним договором добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО Corporate» №005055/4100/0000110 від 10.01.2024, укладеним між ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» та ПрАТ «Дружківський завод металевих виробів». ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» здійснило часткову оплату рахунку ТОВ «АВТОДІМ АТЛАНТ ДНІПРО» №КС00009812 від 30.01.2024, в межах страхової суми, перерахувавши суму страхового відшкодування ТОВ «АВТОДІМ АТЛАНТ ДНІПРО» у розмірі 95 591,02 грн., що підтверджується копією страхового акту №16313932213. Залишок суми, яка підлягала сплаті за рахунком ТОВ «АВТОДІМ АТЛАНТ ДНІПРО» №КС00009812 від 30.01.2024, склав 126 723,43 грн. та був повністю оплачений позивачем, що підтверджується наступними платіжними інструкціями №203 від 14.02.2024 та №305 від 05.03.2024. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу марки «ВАЗ», реєстраційний номер № [NUMBER] , на момент ДТП була застрахована у ТДВ СК «Альфа-Гарант» згідно полісу №AT3665290. 02.04.2024 позивач звернувся до страхової компанії відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування №24/04-59 та отримав у відповідь лист ТДВ СК «Альфа-Гарант» від 16.04.2024 за вих. №12/2206, в якому страхова компанія повідомила, що найближчим часом буде відшкодована сума франшизи в розмірі 2 836,42 грн. 18.04.2024 ТДВ СК «Альфа-Гарант» відшкодувало позивачу суму франшизи у розмірі 2 836,42 грн., що підтверджується інформаційним повідомленням про зарахування коштів №45957 від 18.04.2024. Згідно статті 16 ЦК України відшкодування збитків є одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів. За приписами статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до положень частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За загальним принципом, відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Разом з тим винна особа - володілець транспортного засобу має право застрахувати свою відповідальність, передавши обов`язок відшкодування шкоди, спричиненої за участю його транспортного засобу, страховій компанії (страховику). Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладення обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності що передбачено статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Зазначена правова позиція закріплена і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц, провадження № 14-316цс18, з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17, провадження № 14-95цс20. Відповідно до пункту 1.7 статті 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. Зважаючи на ці обставини, суд приходить до висновку щодо правомірності звернення позивача з позовом про відшкодування майнової шкоди саме до [PERSON] . Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача майнової шкоди за пошкодження транспортного засобу «Фольксваген», державний номерний знак [NUMBER] , у розмірі 123\~887,01 грн. З урахуванням результату розгляду справи та у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 3\~028,00 грн.

Outcome: approved