Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №00-7921628 від 11.05.2023 у розмірі 20782,50 грн., де 5355,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 15427,50 грн. - заборгованість за відсотками, сплачену суму судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 6000 грн. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 11.05.2023 між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» (кредитодавець) та відповідачем (позичальником) укладено кредитний договір у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідно до вказаного договору, відповідачу (позичальнику) надано грошові кошти у розмірі 5100,00 грн. строком на 120 днів з відсотковою ставкою 2,5%. Зі змісту позовної заяви вбачається, що 11.05.2023 ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» було здійснено переказ коштів згідно договору безготівковим зарахуванням через компанію ТОВ «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» на платіжну картку відповідача [NUMBER], що в свою чергу свідчить про те, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ», а тому умови кредитного договору виконані. 30.10.2023 між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладений договір факторингу№30102023, за умовами якого ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» передає, а ТОВ «ФК «ЕЙС» приймає права вимоги до боржників. Відповідно до реєстру боржників за кредитними договорами, укладений між Боржником та ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» до договору факторингу №30102023 від 30.10.2023, ТОВ ФК «ЕЙС» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 20782,50 грн., з яких 5355,00 грн. заборгованість за кредитом, 15427,50 грн. заборгованість за відсотками. Всупереч умовам кредитного договору №00-7921628 від 11.05.2023, відповідач взяті на себе зобов`язання не виконував, через що утворилася заборгованість у розмірі 20782,50 грн. Звертаючи увагу на нормативне врегулювання правовідносин, пов`язаних із підставами набуття цивільних прав та обов`язків, зокрема, у зв`язку з укладенням договору кредиту у передбачений Законом України «Про електронну комерцію» спосіб, шляхом використання електронного ідентифікатора, пов`язані із цим зобов`язання у вигляді повернення суми кредиту та нарахованих відсотків, позивач просить стягнути з відповідача загальну суму заборгованості, відшкодувати судові витрати зі сплати судового збору та витрат на правничу допомогу. Ухвалою суду від 21.10.2024 по справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.05.2023 між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та відповідачем укладений кредитний договір №00-7921628 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Як зазначено у п.1.1. договору, Кредитодавець надає Позичальнику Кредит у національній валюті у вигляді Кредитної лінії на умовах, передбачених Договором, а Позичальник зобов`язується одержати та повернути Кредит, сплатити проценти за користуванням ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Відповідно до п.1.2 договору, сума Кредитного ліміту складає: 5355,00 грн. Згідно з п. 1.3 договору, строк дії кредитної лінії - 120 днів. Позичальник зобов`язаний повернути Кредит Кредитодавцю 08.09.2023 року або достроково. Позичальник зобов`язаний оплатити проценти в рекомендовану дату оплати 31.05.2023 протягом дії кредитної лінії на кожний 20 день після рекомендованої дати погашення процентів за факом користування грошовми коштами (п. 1.3.1). Пунктом 1.4 договору визначено фіксовану процентну ставку. У п. 1.4.1 договору вбачається знижена процентна ставка, яка становить 2,5% від суми Кредиту за кожний день користування Кредитом, яка надається Позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше 31.05.2023 та застосовується виключно в межах строку надання Кредиту, але не більше перших 20 днів користування Кредитом, з 1 по 20 день включно. Відповідно до п. 1.4.2 договору, стандартна ставка складає 2,5% від суми Кредиту за кожний день користування, застосовується в межах строку надання Кредиту, після 20 дня користування Кредитом, починаючи з 21 дня користування Кредитом по день повернення Кредиту. Відповідно до п.1.6 договору, орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладання Договору становить 6941,67 %. Згідно з п. 1,7, орієнтовна загальна вартість Кредиту на дату укладання Договору складає 20655,00 грн. Відповідно до п. 2.2 договору, дата надання/видачі Кредиту - дата перерахування Кредитодавцем зі свого поточного рахунку коштів Кредиту в сумі 5355,00 грн. на карту Позичальника №№ [NUMBER] . За надання Кредиту, Позичальник зобов`язаний сплатити Кредитодавцю комісію у розмірі 255,00 грн. Позичальнику перераховується сума Кредиту 5100,00 грн., за вирахуванням суми комісії, сплаченої за надання кредиту (п. 2.2.1). 11.05.2023, ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» здійснило переказ коштів, відповідно до договору №00-7921628, безготівковим зарахуванням через компанію ТОВ «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ», на платіжну картку відповідача [NUMBER], що свідчить про виконання умов кредитного договору. Крім того, між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ТОВ «ФК «ЕЙС» 30.10.2023 укладено договір факторингу №30102023 від 10.10.2023, згідно з яким до останнього перейшло право вимоги до боржників, а тому, враховуючи вказаний факт, відповідна вимога перейшла до відповідача за кредитним договором у сумі 20782,50 грн. Невиконання договору відповідачем призвело до заборгованості, яка складається із заборгованості по кредиту у сумі - 5355,00 грн. та заборгованості несплачених відсоткам за користування кредитом у розмірі - 15427,50 грн., що створило загальну суму - 20782,50 грн. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами ст. 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору - пункт 5 частини 1 статті 3 Закону № 675-VIII. Обставини укладення договору та погодження його умов підтверджуються дослідженими судом копією договору № 00-7921628 від 11.05.223 з даними про застосування позичальником одноразового ідентифікатора 2102F. Відповідно до довідки ТОВ «ФК«КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» від 10.11.2023 у період 11.05.2023 об 11:21 год. зафіксовано операцію з переказу коштів на банківську карту № [NUMBER] в сумі 5100,00 грн. Отже, суд приходить до висновку про виникнення між учасниками правовідносин, заснованих на договорі кредиту. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. За положеннями ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Надаючи оцінку змісту договору кредиту, доданим до матеріалів позову доказам, зокрема, виписці по особовому рахунку, суд погоджується з твердженнями позивача щодо існування заборгованості за договором кредиту в розмірі 20782,50 грн. Відповідна сума заборгованості відповідає порядку математичного обрахунку за показниками розміру тіла кредиту, строку кредитування у 120 днів. Суд звертає увагу, що відповідачем не надано заперечень відносно коректності здійснених нарахувань, а тому, діючи за принципом jura novit curia, згідно з яким суд зобов`язаний застосувати правильні норми права, заявлений позивачем розмір заборгованості слід визнати грунтовним. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). У відповідності до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За результатами вирішення спору знайшли свого підтвердження обставини порушення відповідачем взятих на себе згідно договору кредиту зобов`язань, що виявляє порушення прав кредитора. За таких обставин, поданий позов підлягає до задоволення. На підставі ст. 141 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача витрати з оплати судового збору. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Верховний Суд у своїй постанові від 24 листопада 2021 року по справі № 420/1109/20 зазначив: «Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Cуд також має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес тощо. Визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved