Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

Стислий виклад позицій учасників справи 25.07.2024 до Котовського міськрайонного суду Одеської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з продовженням навчання до досягнення 23 років. В обґрунтування позовної заяви позивач вказав, що сторони проживали у зареєстрованому шлюбі з 2004 року до 2011 року. Від даного шлюбу народилась дитина [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що [INFO] [PERSON] виповнилося 18 років та в даний час він є студентом 1 року стаціонарного навчання першого ступеня, на напрямі Міжнародні відносини, спеціальність «Бізнес і міжнародний маркетинг», в Колегіумі Цівітас м. Варшава. Зазначає, що навчання розпочато 01.10.2023, планова дата закінчення навчання 21.01.2017, розмір оплати за 1 курс стаціонарного навчання становить 5 175 злотих, оплата за 2 курс стаціонарного навчання становить 5 690 злотих. Позивач посилається на те, що є військовослужбовцем, отримує грошове утримання, але одній тяжко утримувати сина, зазначає, що відповідач працює, але місце роботи приховує, добровільно надавати допомогу на утримання сина відмовляється. Також позивач посилається на те, що стан здоров`я та матеріальне становище відповідача дозволяє йому утримувати дітей. Вказує позивач, що змушена звернутись до суду із позовною заявою про стягнення на свою користь на утримання сина [PERSON] з відповідача однієї четвертої частини його заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму на одну дитину на період навчання і до досягнення [PERSON] 23 років. Відповідачем заяви по суті справи суду не подано. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі 16.08.2024 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 25.09.2024 у судове засідання з`явився представник позивача, адвокат Івасишин В.П., позивач, яка належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання у судове засідання не з`явилась. Станом на 25.09.2024 через відсутність відомостей про вручення відповідачу повідомлення про дату, час і місце судового засідання, розгляд справи на підставі п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, відкладено до 16.10.2024. 16.10.2024 від представник позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи 16.10.2024 через зайнятість представника позивача в іншому судовому засіданні, ухвалою суду розгляд справи відкладено до 28.10.2024, на підставі п. 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, через визнання судом причини першої неявки представника позивача у судове засідання поважною. У судове засідання 28.10.2024 представник позивача не з`явився, надіслав до суду заяву від 28.10.2024 про зайнятість в іншому судовому процесі, просив розглядати справу за відсутності позивача. Разом з тим, через відсутність відомостей про належне повідомлення відповідача у справі про дату, час та місце судового засідання, розгляд справи відкладено до 06.12.2024, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України. 05.11.2024 до суду надійшло клопотання представника позивача про витребування доказів у справі, яке ухвалою суду від 15.11.2024 задоволено, постановлено ухвалу про витребування з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та Подільської державної податкової інспекції Головного управління ДПС в Одеській області інформації щодо отриманих, виплачених доходів [PERSON] (відповідачем). 06.12.2024 ухвалою суду розгляд справи відкладено, через відсутність витребуваної інформації про доходи відповідача, розгляд справи відкладено до 13.01.2024. У судове засідання 13.01.2025 позивач та відповідач не з`явились, які належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання. Від представника позивача, адвоката Івасишина В.П., до суду 13.01.2024 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце проведення судових засідань у справі повідомлений належним чином, за зареєстрованим місцем проживання відповідно до ст. 128 ЦПК України, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень АТ «Укрпошта» № 6630204891236, № 6630204899024, № 6630204865022. Відповідач в судове засідання на розгляд справи не з`явився, причини неявки не повідомив, заяву до суду про розгляд справи без його участі та відзив не надав. Заява від позивача про згоду на ухвалення судом заочного рішення у справі не надходила, позиція позивача щодо можливості ухвалення такого рішення не висловлена. На підставі ч. 2 ст. 240 ЦПК України, через те, що спір, розгляд якого по суті розпочато, не можливо було вирішити в судовому засіданні, через відсутність згоди позивача на постановлення заочного рішення, судом 13.01.2025 оголошено перерву до 20.01.2025. 16.01.2025 до суду надійшла заява від представника позивача про розгляд справи за відсутності сторони позивача, та згоду на прийняття судом заочного рішення у справі. Так, відповідач в судове засідання на розгляд справи не з`явився, причини неявки не повідомив, заяву до суду про розгляд справи без його участі та відзив не надав. У судове засідання 20.01.2025 позивач та представник позивача, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не з`явились. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно заяви, позивач не заперечував проти заочного розгляду даної справи. За таких обставин, суд дійшов висновку та постановив ухвалу про проведення заочного розгляду цивільної справи. Інші заяви та клопотання від учасників справи до суду не надходили, процесуальні дії не вчинялись. Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини На підставі доказів, наданих позивачем, встановлені наступні фактичні обставини В судовому засіданні встановлено, що відповідач по справі [PERSON] , [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.12.2005, виданого Новоселівською сільською радою Котовського району Одеської області (а.с. 11). Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано 16.11.2011, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 16.11.2011, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Котовському району Котовського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, серія [NUMBER] , актовий запис № 25 (а.с. 12). [PERSON] є студентом 1 року стаціонарного навчання першого ступеня, на напрямі Міжнародні відносини, спеціальність «Бізнес і міжнародний маркетинг», в Колегіум Цівітас м. Варшава, відповідно до довідки №2328/СС/2023/2024/Z, виданої відділом з питань студентства 19.06.2024 Колегіуму Цівітас, початок навчання 01.10.2023, запланована дата закінчення навчання 31.01.2027 (а.с. 14). Вартість навчання на напрямі «Міжнародні відносини», спеціальність «Бізнес і міжнародний маркетинг», в 2023/2024 академічному році становить 5175 злотих за семестр. Необхідні оплати за навчання за два семестри були внесені 01.08.2023 та 14.06.2024 в сумі 5175 та 5175 злотих, відповідно (а.с.17). На підставі доказів витребуваних судом, за клопотанням позивача встановлені наступні фактичні обставини Відповідач [PERSON] у період з 01.01.2024 по 30.09.2024, відповідно до даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, не значиться як особа, з доходу якої здійснено відповідні відрахування найманого працівника, відповідач на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області не перебуває, пенсію, та інші соціальні виплати не отримує, що підтверджується листом Головного управління ПФУ в Одеській області № 1500-0603-7/182939 від 29.11.2024 (а.с. 55). Відповідно до даних Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, відповідач доходів за період дев`яти місяців 2024 року не мав, згідно відомостей Головного управління ДПС в Одеській області, лист № 25886/5/15-32-55-05 від 13.12.2024 (а.с. 57-58). Відповідно до змісту позовної заяви, та досліджених в судовому засідання доказів, дитина, яка продовжує навчання, проживає на території Республіки Польща, позивач проживає на території України. Отже, судом встановлено, що зміст спірних правовідносин, які виникли на даний час між позивачем та відповідачем є відносини, які пов`язані зі стягненням аліментів на утримання повнолітньої дитини у зв`язку з продовженням навчання (сімейні правовідносини). Норми права, які застосовував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ст. 18 СК України, кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін, способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є примусове виконання добровільно не виконаного обов`язку. Цивільні права або інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права чи інтересу позивача. Право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам Ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача у цивільному процесі можливий за умови, що такі права, свободи чи інтереси справді порушені, а позивач використовує цивільне судочинство саме для такого захисту, а не з іншою метою. Застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача. Тож під час розгляду справи суд має з`ясувати чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором, чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права чи інтересу позивача, чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права чи інтересу у спірних правовідносинах. Проте, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, але є ефективним та не суперечить закону (а закон або договір зі свого боку не визначають іншого ефективного способу захисту), то порушені право чи інтерес позивача підлягають захисту обраним ним способом. Разом з тим, неправильно обраний спосіб захисту зумовлює прийняття рішення про відмову в задоволенні позову незалежно від інших встановлених судом обставин. Так, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України), обов`язок доказування покладається на сторони (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК) і збирання доказів у цивільних справах за загальним правилом не є обов`язком суду (ч. 2 ст. 12 ЦПК). Так, згідно з ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ж ч. 3 вказаної статті, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Обставина проживання повнолітньої дитини окремо від позивача та позивача не оспорюється сторонами. Відтак, правом на звернення до суду у цій справі наділена сама повнолітня дитина й не наділена таким правом позивач. Відповідно до п. 20 постанови Пленума Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися, після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: - досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; - продовження ними навчання; - потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; - наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Отже, за судом встанволено обставину проживання неповнолітньої дитини окремо від позивача та позивача, відтак, з врахуванням норми ч. 3 ст. 199 СК України (право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання), позивач не наділена правом на звернення до суду із позовною вимогою про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Також, позивачем не доведено наявність обставини можливості відповідачем надавати допомогу у формі сплати аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Розподіл судових витрат Зважаючи на те, що позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, судовий збір не сплачувався, судові витрати слід компенсувати за рахунок держави, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed