Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-15 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Шепетівське підприємство теплових мереж звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та за абонентське обслуговування, посилаючись на те, що Шепетівське підприємство теплових мереж є комунальним підприємством. Власником підприємства є територіальна громада м. Шепетівка в особі Шепетівської міської ради. Майно Шепетівського підприємства теплових мереж становлять виробничі та невиробничі фонди, оборотні кошти, статутний фонд, а також інші цінності, які відображаються в самостійному балансі підприємства. Майно Шепетівського підприємства теплових мереж знаходиться в комунальній власності і закріплюється за підприємством на праві господарського відання. Підприємство створено з метою забезпечення жителів міста Шепетівка послугами з постачання теплової енергії. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцями комунальних послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальні організації. Рішенням LXII (позачергової) сесії Шепетівської міської ради VII скликання № 1 від 11.10.2019 року 11.10.2019 року Шепетівське підприємство теплових мереж, визнано виконавцем послуг з постачання теплової енергії у місті Шепетівка. Стаття 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачає те, що у разі коли співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. 06 жовтня 2021 року, на виконання вимог вище зазначеного Закону, Шепетівське підприємство теплових мереж, опублікувало на своєму сайті http://shptm.com.ua/ даний договір. Про місце розміщення такого договору було додатково зазначено на квитанціях про оплату послуг за вересень 2021 року. Оскільки співвласники багатоквартирного будинку [ADDRESS] , не звернулися в 30 денний термін до Шепетівського підприємства теплових мереж з повідомленням про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір, тому з усіма споживачами послуг з постачання теплової енергії даного будинку було укладено індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Плата за абонентське обслуговування за індивідуальними договорами включає в себе витрати: підприємства по здійсненню розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами; нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги(ведення обліку кожної квартири, внесення показників, формування та доставка квитанцій); обслуговування та повірка вузлів комерційного обліку теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача); виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами(крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньо будинкових систем теплопостачання). Плата за абонентське обслуговування сплачується споживачами один раз на місяць протягом року не залежно від відпуску теплової енергії. Граничний розмір плати за абонентське обслуговування підлягає зміні, лише у разі зміни розміру прожиткового мінімуму на законодавчому рівні. На виконання Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017 року, Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» № 2119- VIII від 22.06.2017 року, ПКМУ «Про затвердження правил надання послуги з постачання теплової енергії» № 830 від 21.08.2019 року; ПКМУ «Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами», Закону України «Про внесення змін до деяких Законів України щодо врегулювання окремих питань у сфері надання житлово-комунальних послуг» наказом підприємства встановлюється розмір плати за абонентське обслуговування за послуги з постачання теплової енергії для споживачів багатоквартирних будинків на рівні граничної, розрахованого та обґрунтованого розрахунками абонентської плати за індивідуальними (публічним) договорами за комунальну послугу з постачання теплової енергії планово-економічного відділу підприємства. В порушення своїх зобов`язань відповідачами було допущено заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії по квартирі [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] , яка згідно даних абонентської бази підприємства за період з 01.11.2019 по 01.07.2024 становить 122 503,19 грн, а заборгованість за послуги абонентського обслуговування за період з 01.10.2020 по 01.07.2024 - 1 592,12 грн, яка введена в дію згідно Закону України «Про встановлення змін до деяких законів України щодо врегулювання окремих питань у сфері надання житлово-комунальних послуг» від 03.12.2020 року; Постанови КМУ від 21.08.2019 року № 808 «Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами». Підприємством вживалися заходи щодо досудового врегулювання спору, шляхом направлення контролерами теплового господарства вимог про сплату заборгованості боржнику, однак жодних реагувань не відбулося. У зв`язку з тим, що боржники в добровільному порядку не сплачували заборгованість, в тому числі поточні платежі, 01.05.2023 підприємство направило листи-претензії № 237 від 01.05.2023 та № 563 від 23.04.2024 з вимогою про сплату в добровільному порядку даної суми заборгованості за послуги теплопостачання та абонентського обслуговування. Згідно з свідоцтвом про право власності [NUMBER] від 23.03.2012 року, частка спільної власності на квартиру [ADDRESS] [PERSON] складає частина, [PERSON] частина, [PERSON] частина; [PERSON] частина. На даний час, в даній квартирі проживають відповідачі [PERSON] , [PERSON] . Просили звернути увагу на той факт, що лише 11.10.2019 на позачерговій сесії Шепетівської міської ради звільнений майновий комплекс закріплено на праві господарського відання за Шепетівським підприємством теплових мереж. Вказаним рішенням сесії - Шепетівське підприємство теплових мереж визначено надавачем послуг з теплопостачання у м. Шепетівка, таким чином з 11.10.2019 року усі права та обов`язки перейшли від ТОВ «Шепетівка Енергоінвест» до Шепетівського підприємства теплових мереж, а рішенням сесії Шепетівського міської ради № 10 від 27.02.2020 року затверджено акти приймання дебіторської та кредиторської заборгованості. Отже, лише у 2020 році підприємство дізналося про заборгованість відповідачів. Позовна давність щодо звернення до суду з вимогою про стягнення заборгованості, що виникла за період з 01.11.2019 по 01.07.2024, переривалася у зв`язку з видачою судових наказів про стягнення заборгованості та винесенням ухвали про скасування судового наказу про стягнення боргу від 05.08.2021, тому звернення з заявою про стягнення боргу, відбулося в межах позовної давності, згідно п. 1 ст. 264 ЦК України, у зв`язку з тим, що перебіг позовної давності переривався вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Помісячний розрахунок нарахування та оплати за послуги теплопостачання складено і обраховано спеціальною комп`ютерною програмою. В розрахунку чітко вказані періоди заборгованості з 01.11.2019 по 01.07.2024; початок місяця року періоду; сальдо на початок місяця; кількість осіб; площа житла та нарахована сума; сума сплати за місяць; сальдо на кінець місяця. Відповідачі є споживачами послуг з постачання теплової енергії, що надається в квартиру [ADDRESS] . За даною адресою закріплений особовий рахунок - № [NUMBER] . Відповідно до Закону України від 22 червня 2017 року №2119-VIII «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» у будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] встановлено загальнобудинковий тепловий лічильник. Лічильник теплової енергії здійснює облік фактичного споживання теплової енергії, що отримує будинок в цілому. Щомісячно контролери підприємства та представник будинку за вищевказаною адресою знімають покази вузла обліку теплового лічильника та складають відповідний акт, який підписується сторонами. З урахуванням вищенаведеного, у підприємства є підстави для стягнення заборгованості із [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] за послуги теплопостачання за період з 01.11.2019 по 01.07.2024 в сумі 122\~503,19 грн та за послуги абонентського обслуговування за період з 01.10.2020 по 01.07.2024 в сумі 1\~592,12 грн. Просив стягнути з відповідачів солідарно на користь Шепетівського підприємства теплових мереж заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії у сумі 122\~503,19 грн, за абонентське обслуговування в сумі 1\~592,12 грн та сплачений судовий збір. Представник позивача у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, подав до суду клопотання про проведення розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідачі та представник відповідача у судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, подали до суду клопотання про проведення розгляду справи без їх участі, позовні вимоги не визнавали та просили відмовити у їх задоволенні, застосувавши строк позовної давності. 2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 23.08.2024 відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 23.09.2024. Ухвалою суду від 23.09.2024 залучено до участі в справі співвідповідачів [PERSON] та [PERSON] , зобов`язано позивача сформувати позовні вимоги до кожного відповідача, судове засідання відкладено на 29.10.2024. 25.09.2024 представник позивача надіслав до суду позовну заяву у новій редакції. 29.10.2024 судове засідання відкладено на 26.11.2024 у зв`язку з перебуванням судді у щорічній додатковій відпустці. 26.11.2024 судове засідання відкладено на 16.12.2024 за клопотанням представника відповідача [PERSON] адвоката Спеціального С.П., у якому просив долучити до матеріалів справи копії актів обстежень достатності температурного режиму у квартирі за період з 2012 по 2018 роки та копії ухвал Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 18.08.2015, 15.05.2019 та 28.08.2021. 16.12.2024 до суду надійшли заяви від відповідачів про застосування строків позовної давності, посилаючись на те, що позивач звернувся з позовом до суду лише 10.09.2024, а отже строк позовної давності сплив. 16.12.2024 судове засідання відкладено на 25.12.2024 у зв`язку з відсутністю електроенергії. 25.12.2024 судове засідання відкладено на 16.01.2025 за клопотанням представника відповідачів. 3. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Між сторонами виникли правовідносини про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України), Законами України «Про житлово-комунальні послуги», «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». Судом встановлено, що згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 395390125 від 18.09.2024, квартира [ADDRESS] на праві спільної часткової власності належить [PERSON] в частці , [PERSON] в частці та [PERSON] в частці . Інша частина квартири належить на праві спільної часткової власності [PERSON] , позовні вимоги до якого не заявлялися. Рішенням LXII (позачергової) сесії Шепетівської міської ради VII скликання №1 від 11 жовтня 2019 року, Шепетівське підприємство теплових мереж визначено виконавцем надання послуг з постачання теплової енергії у м. Шепетівка. Згідно акта комісії з приймання цілісного майнового комплексу Шепетівське підприємство теплових мереж, що є додатком №1 до вищевказаного рішення, комісія прийняла майно від ТОВ «Шепетівка Енергоінвест», об`єкти якого розташовані у м. Шепетівка, зокрема за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку із внесенням змін до законодавства, що регулює порядок надання житлово-комунальних послуг, в т.ч. щодо вибору співвласниками багатоквартирного будинку моделі договірних відносин 06 жовтня 2021 року ШПТМ на своєму офіційному сайті опублікувало повідомлення для споживачів про можливість ознайомлення з умовами індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, що є публічним договором приєднання. У вказаному повідомленні зазначено, що фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги. Рішеннями виконавчого комітету Шепетівської міської ради за № 232 від 21 вересня 2020 року, №294 від 10 грудня 2020 року, №1 від 16 січня 2021 року, №85 від 18 березня 2021 року, №229 від 22 липня 2021 року, №307 від 21 жовтня 2021 року та №368 від 11 листопада 2021 року, №307 від 21.10.2022 року, №869 від 01.06.2021 року були встановлені тарифи на теплову енергію (її виробництво, транспортування та постачання) та послуги з постачання теплової енергії для Шепетівського підприємства теплових мереж. Відповідно до помісячного розрахунку нарахування та оплати за послуги теплопостачання по особовому рахунку № [NUMBER] , відкритого на ім`я [PERSON] , з 01.11.2019 по 01.07.2024 існує заборгованість в сумі 71\~420,95 грн. Відповідно до помісячного розрахунку нарахування та оплати за послуги абонентського обслуговування по особовому рахунку № [NUMBER] , відкритого на ім`я [PERSON] , з 01.10.2020 по 01.07.2024 існує заборгованість в сумі 1592,12 грн. 4. Норми права, які застосував суд. За положеннями частини першої статті 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Згідно ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», визначено, що індивідуальним споживачем є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Пунктом 5 ч. 1 ст. 1 Закону визначено, що житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 6 Закону України\~«Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є, зокрема споживачі (індивідуальні та колективні), виконавці комунальних послуг. Виконавцями послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація. Обов`язки індивідуального споживача визначені у ч. 2 ст. 7\~Закону України\~«Про житлово-комунальні послуги», до них, серед іншого, відносяться обов`язки: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. За вимогами п. 1 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~виконавець комунальної послуги зобов`язаний забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів. Згідно ч. 1 ст. 9 вказаного Закону, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону, згідно ст. 10 вказаного Закону. За нормами Закону споживач зобов`язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 13 цього ж Закону, договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. ч. 1, 4, 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» діяльність у сфері теплопостачання може здійснюватися суб`єктами господарської діяльності у сфері теплопостачання всіх організаційно-правових форм та форм власності, зокрема, на основі договорів оренди, підряду, концесії, лізингу та інших договорів.\~Теплогенеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу. Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до\~ст. 67 Житлового кодексу України\~плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Тлумачення як положень частини першої статті 714 Цивільного кодексу України, так і інших норм глави 54 вказаного кодексу, дозволяє стверджувати, що по своїй суті договір, на підставі якого відбувається постачання теплової енергії споживачу, є видом договору купівлі-продажу. Такий же висновок слідує при тлумаченні норм, закріплених в Законі України «Про теплопостачання». Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. 33 Правил надання послуг з постачання теплової енергії визначено плату за абонентське обслуговування, яка нараховується всім споживачам. Плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання\~ інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та\~ поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води); Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку визначено Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (далі - Закон № 417-VIII), який регулює правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління. Частиною першою статті 7 Закону № 417-VIII визначені обов`язки співвласників багатоквартирного будинку, зокрема: забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; забезпечувати технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку; додержуватися вимог правил утримання багатоквартирного будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм; виконувати рішення зборів співвласників; своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника (частина друга статті 7 Закону № 417-VIII). Зміст положення частини четвертої\~статті 319 ЦК України про те, що власність зобов`язує, яке має більш загальний характер, фактично розкривається через закріплений у наступній частині цієї статті принцип, що забороняє власникові використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. За змістом статті 322 ЦК України тягар утримання майна покладається на його власника. Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Особа, яка є власником (співвласником) квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку, зобов`язана сплачувати вартість комунальних послуг. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до положень ст. ст. 77-80 ЦПК України докази, надані сторонами на підтвердження своїх вимог та заперечень мають відповідати вимогам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 5. Оцінка суду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке. Судом встановлено, що Шепетівське підприємство теплових мереж відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України з 11 жовтня 2019 року надає населенню м. Шепетівка Хмельницької області теплову енергію для потреб опалення, у тому числі за місцем знаходження квартири [ADDRESS] , [PERSON] має у власності частину квартири, [PERSON] частину, [PERSON] частину; [PERSON] частину. [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в кв. [ADDRESS] . ШПТМ виконало свої зобов`язання щодо надання послуг централізованого опалення, а відповідачі незалежно від споживання цієї послуги, або відмови від її споживання, зобов`язані оплатити надані послуги. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначене узгоджується з висновком, викладеним у постановах Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13 та від 20 квітня 2016 року у справі №6-2951цс15. Згідно помісячного розрахунку нарахування та оплати за послуги теплопостачання по особовому рахунку [NUMBER] , відкритого на ім`я [PERSON] , з 01.11.2019 по 01.07.2024 нарахована заборгованість в сумі 71\~420,95 грн. Розрахунок заборгованості за послуги теплопостачання виконаний наростаючим підсумком, тобто станом на листопад 2019 року по особовому рахунку № [NUMBER] рахувалася заборгованість в сумі 51\~082,24 грн (сальдо на початок місяця), яка виникла за попередні роки. Таким чином, станом на день подання позову до суду заборгованість в повному обсязі не була погашена. Разом із тим, відповідно до вимог ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. У постанові ВП ВС від 04.12.2018 по справі № 910/18560/16 (12-143гс18) зазначено, що позовна давність може застосовуватися виключно, якщо позовні вимоги судом визнано обґрунтованими та доведеними: застосування положень про позовну давність та відмова в позові з цієї підстави здійснюється в разі, коли суд попередньо встановив наявність порушеного права, на захист якого подано позов, та обґрунтованість і доведеність позовних вимог. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) на всій території України з 12.03.2020 установлено карантин, правовий режим якого був неодноразово продовжений. Зокрема, постановою Кабінету Міністрів України №1423 від 23.12.2022 дію карантину продовжено до 30.04.2023. Законом України від 30.03.2020 №540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Виходячи із взаємозв`язку норм права, які були прийняті органом законодавчої влади в Україні під час дії карантину, введеного Урядом України у зв`язку із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), цілей, з метою яких ці норми впроваджені, а також з метою недопущення безпідставного звуження прав учасників цивільних правовідносин, суд дійшов висновку, що пункт 12 Перехідних і прикінцевих положень ЦК України щодо продовження під час карантину строків позовної давності, підлягає застосуванню у тому випадку, коли строк позовної давності не сплив на момент встановлення карантину на території України. Близькі за змістом висновки викладено в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07.09.2022 року у справі №679/1136/21 (провадження №61-5238св22) та від 26.09.2022 року у справі №372/3235/20 (провадження №61-6797св22). Під час розгляду справи встановлено, що сальдо заборгованості за послуги теплопостачання в квартирі відповідачів станом на листопад 2019 року становило 51\~082,24 грн, а з врахуванням боргу за період з 01.11.2019 по 01.07.2024 рахується заборгованість в сумі 122\~503,19 грн. З матеріалів справи слідує, що жодної оплати від відповідача за послуги теплопостачання станом на момент встановлення карантину на території України не здійснено, що вказує на сплив строку позовної давності за вказаний період. На вказаному наполягають також відповідачі у своїх заявах про застосування строків позовної давності. Таким чином, враховуючи вищевказані обставини, беручи до уваги встановлений законом трирічний термін застосування позовної давності, з врахуванням пункту 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України до стягнення підлягає заборгованість без урахування сальдо на початок місяця станом на листопад 2019 року. Отже, за послуги з теплопостачання з відповідачів слід стягнути солідарно 71\~420,95 грн (від загальної суми заборгованості, яка склала 122\~503,19 грн слід відняти сальдо на початок місяця станом на листопад 2019 року 51\~082,24 грн). Відповідно до помісячного розрахунку нарахування та оплати за послуги абонентського обслуговування по особовому рахунку № [NUMBER] , відкритого на ім`я [PERSON] , з 01.10.2020 по 01.07.2024 існує заборгованість в сумі 1592,12 грн. Згідно наказів Шепетівського підприємства теплових мереж №91 від 30.09.2020, №91 від 25.10.2021, №111 від 23.12.2022, № 112 від 12.12.2023 встановлено плату за абонентське обслуговування за послуги з постачання теплової енергії, що надаються споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами Шепетівському підприємству теплових мереж в розмірі: 30,34 грн з ПДВ з абонента на місяць з 01.10.2020; 35,19 грн з ПДВ з абонента на місяць з 01.12.2021; 38,07 грн з ПДВ з абонента на місяць з 01.01.2023; 42,18 грн за місяць на 1 абонента за послуги з постачання теплової енергії без вузлів комерційного обліку та без обслуговування вузлів комерційного обліку теплової комерції з 01.01.2024. Отже, за послуги з абонентського обслуговування з відповідачів слід стягнути солідарно 1592,12 грн. Статтею 360 ЦК України\~передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Згідно положень статті 541 ЦК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Частиною 1 статті 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі (ч. 2 ст. 543 ЦК України). Тлумачення наведених норм права дає підстави зробити висновок, що кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна. Співвласник, який виконав солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, має право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування (право зворотної вимоги - регрес). Якщо хтось із співвласників відмовляється брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або безпосередньо звернутись до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети. Такий правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 13 березня 2019 року у справі № 521/3743/17-ц (провадження № 61-26462св18). Отже, позивач правомірно вимагає виконання обов`язку в повному обсязі саме від боржників [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які є співвласниками квартири. Таким чином, беручи до уваги встановлені судом обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Предметом розгляду є заборгованість за період з 01.11.2019 по 01.07.2024. Відповідачі надали суду копії актів обстежень достатності температурного режиму у квартирі за період з 2012 по 2018 роки, тобто поза спірним періодом нарахування заборгованості. Отже, вказані акти є неналежними доказами у справі, не підтверджують заперечення відповідачів, не стосуються предмета доказування, а тому суд не бере їх до уваги. Доводи відповідачів про наявність судових ухвал про скасування судових наказів за попередні роки про стягнення заборгованості суд відхиляє, оскільки вони не мають правового значення у цій справі. Після скасування судового наказу позивач правомірно, в порядку передбаченому цивільним процесуальним законодавством, звернувся до суду з позовними вимогами. Само по собі скасування судового наказу не свідчить про відсутність заборгованості, а лише підтверджує наявність між сторонами спору, який суд вирішує в порядку позовного провадження. 6. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги задоволені частково на 58,8%, а тому з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог, а саме: судовий збір у сумі 1780,47 грн (58,8%*3028/100), тобто по 593,49 грн з кожного відповідача. Відповідно до ч. 9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп. Відповідач [PERSON] долучив до матеріалів справи копію довідки до акту огляду МСЕК серії 12 ААВ №376398 від 20.05.2021, в якій зазначено, що [PERSON] має першу групу інвалідності, а тому [PERSON] від сплати судового збору звільнений. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи викладене, слід стягнути з [PERSON] , [PERSON] на користь Шепетівського підприємства теплових мереж по 593,49 грн судового збору та компенсувати Шепетівському підприємству теплових мереж судовий збір у розмірі 593 грн 49 коп. за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: partial