Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-29 00:00:00

Позивач [PERSON] , через свого адвоката звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 26 листопада 2020 року вони уклали шлюб, який був зареєстрований Доманівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №22. В позові зазначає, що шлюб для позивача і для відповідача є першим, від даного шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. З кінця грудня 2023 року позивач з відповідачкою припинили спільне сімейне життя і почали мешкати окремо. Іх родина розпалася через те, що між позивачем та відповідачем зникли взаємопорозуміння та повага один до одного, у сторін різні погляди на сімейне життя та побутові питання. На цій підставі склалися неприязні відносини, внаслідок чого позивач з відповідачем втратили любов та взаємну повагу. Спільне господарство між [PERSON] та [PERSON] не ведеться, подальше спільне проживання й збереження щлюбу неможливо. Позивач вважає, що їх родина розпалася остаточно та її збереження не можливе. Ухвалою суду від 19.11.2024 року позовна заява прийнята та справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник-адвокат Гур`єва М.О. не з`явилися, надали письмову заяву в якій просили справу розглядати у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена в установленому законом порядку. Оскільки відповідач з поясненнями чи запереченнями (відзивом на позов) щодо позовних вимог до суду не звертався, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З письмових матеріалів встановлено, що 26 листопада 2020 року позивач з відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований Доманівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №22. Від даного шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. З кінця грудня 2023 року позивач з відповідачкою припинили спільне сімейне життя і почали мешкати окремо.Подальше спільне проживання й збереження щлюбу неможливо. Спірне питання регулюється ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, згідно яких суд розглядає позов одного з членів подружжя про розірвання шлюбу, з`ясувавши фактичні відносини сторін,\~постановляє\~рішення. \~ \~ \~ \~Подружжя не підтримує шлюбні стосунки та не бажає зберегти шлюб, що свідчить про відсутність підстав для надання строку на примирення. Відповідно до ч.1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до частин 3,4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що шлюбні відносини між подружжям припинені остаточно. Шлюб носить формальний характер. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу між сторонами. За таких обставин суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, оскільки позов задоволено повністю, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Частиною 3 ст. 4 Закону України Про судовий збір передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів в електронній формі-застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Таким чином, судові витрати у зв`язку з поданням даного позову складаються із судового збору, розмір якого становить 968, 96 грн. (1211,20 х 0,8 = 968,96).

Outcome: approved