Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-27 00:00:00

Стислий виклад позиції позивачів та заперечень відповідача. Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в \~інтересах \~малолітнього \~ [PERSON] звернулися до Хорольського районного суду Полтавської області із позовною заявою про зняття арешту накладений на земельну ділянку з кадастровим номером 5324883200:00:018:0049, площею 2,2955 га, цільове призначення- для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області (колишньої Мусіївської сільської ради Хорольського району) та частину житлового будинку яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] ), власник - [PERSON] , арешт майна на підставі: постанови про арешт майна боржника, ВП 67907816, виданий 23.12.2021, видавник Хорольський відділ державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції. В обгрунтування своїх вимог, позивачі вказують, що Позивач 1, [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] , що доводиться Свідоцтвом про народження серія [NUMBER] видане 16.04.2002 р Омельницькою сільською радою Кременчуцького району Полтавської області. Позивач 2, [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , що доводиться Свідоцтвом про народження серія [NUMBER] видане 10.05.2000р. Мусіївською сільською радою Лубенського (Хорольського) району Полтавської області . Позивач 3, [PERSON] , [INFO] є матір`ю та законним представником малолітнього сина [PERSON] , [INFO] який є сином [PERSON] , що доводиться Свідоцтвом про народження серія [NUMBER] видане 28 .07.2014р Мусіївською сільською радою Лубенського (Хорольського) району Полтавської області. Рішенням Хорольського районного суду Полтавської області №548/1635/13-ц від 05.09.2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Відомості щодо підтвердження дошлюбного прізвища [PERSON] , доводиться Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (№ витягу 00013500883 від 21.02.2014р.) [INFO] , [PERSON] помер, що доводиться Свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] видане 28.12.2021 року Хорольським відділом ДРАЦС у Лубенському районі Полтавської області. 12.04.2022 року, за заявою про прийняття спадщини, поданої сином спадкодавця - [PERSON] , Хорольською державною нотаріальною конторою була відкрита спадкова справа за №74/2022 щодо майна [PERSON] , що доводиться Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №74632172 від 07.11.2023 року. Відповідно до матеріалів спадкової справи №74/2022,станом на час відкриття спадщини, спадкоємцями першої черги за законом в рівних частках (на 1/3 (одна третя) частку) кожен є діти спадкодавця - [PERSON] , який подав заяву про прийняття спадщини в строки визначені ст. 1270 Цивільного кодексу України, [PERSON] , [PERSON] , які відповідно ч.4. ст. 1268 Цивільного кодексу України є такими, що прийняти спадщину на майно свого батька. За час шлюбу подружжям [PERSON] та [PERSON] ,згідно договору купівлі-продажу ВСО 126913 від 30.12.2005р за реєстровим номером 3951 було придбано житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] є тим з подружжя, яка пережила колишнього чоловіка [PERSON] і якій належить згідно закону (одна друга) частка у праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу. Свідоцтвом про право власності від 24.08.2023 року (зареєстровано в реєстрі за №466) та Витягом з Державного реєстру речових прав (індексний номер витягу:344096478) доводиться право власності [PERSON] на частки житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] . Отже, до складу спадкового майна [PERSON] входить частка житлового приміщення. Довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/ будинку осіб (вих. №15-12/93 від 06.04.2023 р), доводиться те, що за адресою [ADDRESS] зареєстровані та проживають чотири особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] 24.08.2023 року позивачами було надано нотаріусу Хорольської державної нотаріальної контори повний пакет документів на земельну ділянку з кадастровим номером 5324883200:00:018:0049,з цільовим призначенням- для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,2955 га, що знаходиться на території Мусіївської сільської ради Лубенського (Хорольського) району Полтавської області та (одна друга) частку житлового будинку (що знаходиться за адресою [ADDRESS] які належали [PERSON] для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом. У ході підготовки державним нотаріусом документів для видачі свідоцтв про право на спадщину відповідно до вимог Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, при виконанні обов`язкових перевірок по Державних та Єдиних реєстрах встановлено факт наявності арешту, накладеного Хорольським ВДВС у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції, предметом арешту є земельна ділянка з кадастровим номером 5324883200:00:018:0049 площею 2,2955 га, що розташована за адресою Хорольської міської ради (колишньої Мусіївської сільської ради) Лубенського району Полтавської області та 1/2 частка житлового будинку яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] власник якого був [PERSON] . Листом від 17.09.2024 року (вих. №422/02-14) Державний нотаріус Хорольської державної нотаріальної контори повідомила позивачів про неможливість видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, оскільки 23.12.2021 року Хорольським відділом державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON] (код РНОКПП [NUMBER] ) номер запису про обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 45877516 (спеціальний розділ). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, номер інформаційної довідки: 371871960 від 28.03.2024 року, щодо [PERSON] міститься запис про обтяження, номер запису про обтяження: 45877516, дата державної реєстрації: 23.12.2021; державний реєстратор:Тур Альона Вікторівна, Хорольський відділ державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) Полтавська область; документи подані для державної реєстрації: постанова про арешт майна боржника Серія та номер: ВП №67907816, виданий 23.12.2021р, видавник Хорольський відділ державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми). Підстава внесення запису :Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень , індексний номер :62529523 від 23.12.2021 р державний реєстратор: Тур Альона Вікторівна, Хорольський відділ державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) Полтавська область, вид обтяження: арешт нерухомого майна; відомості про суб`єктів обтяження : обтяжувач-Хорольський відділ державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми), Полтавська області; особа, майно/права якої обтяжується - [PERSON] ; опис предмета обтяження- все нерухоме майно. 27.03.2024 року адвокатом Коваленко О.А. було направлено Адвокатський запит до Хорольського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного\~міжрегіонального управління Міністерства юстиції, у якій прохала повідомити наступну інформацію так як наявність арештів є перешкодою до оформлення спадкоємцями спадщини померлого [PERSON] :- чи було здійснено в рамках виконавчого провадження ВП №67907816 погашення боргу, де боржником виступав померлий [PERSON] .- повідомити, чи скасований на даний час вказаний арешт. За результатами розгляду Адвокатського запиту, Хорольським відділом державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) ,надано відповідь за вих. №11418 від 15.04.2024 року, якою повідомлено наступне: -на виконанні у відділі перебувало провадження 16.12.2021 було накладено арешт на кошти боржника .23.12.2021р винесено постанову про звернення стягнення на майно боржника та зареєстровано обтяження за №45877516 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. -30.12.2021р виконавче провадження було закінчено за п.3 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» (смерть боржника),сума боргу ,виконавчий збір та витрати нпа проведення виконавчих дій не сплачено. -станом на 15.04.2024р інформація щодо сплати боргу до відділу ДВС не надходила, виконавчий збір та витрати на проведення виконавчих дій не сплачено. 01.08.2024р заборгованість за вказаним виконавчим листом було повністю погашено, що підтверджується квитанцією на переказ готівки АТ КБ « Приватбанк», що додається. Позивачі прохали про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали повністю. Представник відповідача Хорольського відділу\~державної виконавчої\~служби у\~ Лубенському районі\~Полтавської області\~Східного міжрегіонального\~управління Міністерства \~юстиції в судове засідання не з`явився, але при ухваленні рішення покладаються на розсуд суду. Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Процесуальні дії у справі. 19.12.2024 року ухвалою судді Хорольського районного суду Полтавської області провадження по даній справі було відкрито і постановлено провести розгляд справи за правила загального позовного провадження. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Позивач 1, [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] , що доводиться Свідоцтвом про народження серія [NUMBER] видане 16.04.2002 р Омельницькою сільською радою Кременчуцького району Полтавської області. Позивач 2, [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , що доводиться Свідоцтвом про народження серія [NUMBER] видане 10.05.2000р. Мусіївською сільською радою Лубенського (Хорольського) району Полтавської області . Позивач 3, [PERSON] , [INFO] є матір`ю та законним представником малолітнього сина [PERSON] , [INFO] який є сином [PERSON] , що доводиться Свідоцтвом про народження серія [NUMBER] видане 28 .07.2014р Мусіївською сільською радою Лубенського (Хорольського) району Полтавської області. Рішенням Хорольського районного суду Полтавської області №548/1635/13-ц від 05.09.2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Відомості щодо підтвердження дошлюбного прізвища [PERSON] , доводиться Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (№ витягу 00013500883 від 21.02.2014р.) [INFO] , [PERSON] помер, що доводиться Свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] видане 28.12.2021 року Хорольським відділом ДРАЦС у Лубенському районі Полтавської області. 12.04.2022 року, за заявою про прийняття спадщини, поданої сином спадкодавця - [PERSON] , Хорольською державною нотаріальною конторою була відкрита спадкова справа за №74/2022 щодо майна [PERSON] , що доводиться Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №74632172 від 07.11.2023 року. Відповідно до матеріалів спадкової справи №74/2022,станом на час відкриття спадщини, спадкоємцями першої черги за законом в рівних частках (на 1/3 (одна третя) частку) кожен є діти спадкодавця - [PERSON] , який подав заяву про прийняття спадщини в строки визначені ст. 1270 Цивільного кодексу України, [PERSON] , [PERSON] , які відповідно ч.4. ст. 1268 Цивільного кодексу України є такими, що прийняти спадщину на майно свого батька. За час шлюбу подружжям [PERSON] та [PERSON] ,згідно договору купівлі-продажу ВСО 126913 від 30.12.2005р за реєстровим номером 3951 було придбано житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] є тим з подружжя, яка пережила колишнього чоловіка [PERSON] і якій належить згідно закону (одна друга) частка у праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу. Свідоцтвом про право власності від 24.08.2023 року (зареєстровано в реєстрі за №466) та Витягом з Державного реєстру речових прав (індексний номер витягу:344096478) доводиться право власності [PERSON] на частки житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] . Отже, до складу спадкового майна [PERSON] входить частка житлового приміщення. Довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/ будинку осіб (вих. №15-12/93 від 06.04.2023 р), доводиться те, що за адресою [ADDRESS] зареєстровані та проживають чотири особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] 24.08.2023 року позивачами було надано нотаріусу Хорольської державної нотаріальної контори повний пакет документів на земельну ділянку з кадастровим номером 5324883200:00:018:0049,з цільовим призначенням- для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,2955 га, що знаходиться на території Мусіївської сільської ради Лубенського (Хорольського) району Полтавської області та (одна друга) частку житлового будинку (що знаходиться за адресою [ADDRESS] які належали [PERSON] для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом. У ході підготовки державним нотаріусом документів для видачі свідоцтв про право на спадщину відповідно до вимог Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, при виконанні обов`язкових перевірок по Державних та Єдиних реєстрах встановлено факт наявності арешту, накладеного Хорольським ВДВС у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції, предметом арешту є земельна ділянка з кадастровим номером 5324883200:00:018:0049 площею 2,2955 га, що розташована за адресою Хорольської міської ради (колишньої Мусіївської сільської ради) Лубенського району Полтавської області та 1/2 частка житлового будинку яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] власник якого був [PERSON] . Листом від 17.09.2024 року (вих. №422/02-14) Державний нотаріус Хорольської державної нотаріальної контори повідомила позивачів про неможливість видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, оскільки 23.12.2021 року Хорольським відділом державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON] (код РНОКПП [NUMBER] ) номер запису про обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 45877516 (спеціальний розділ). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, номер інформаційної довідки: 371871960 від 28.03.2024 року, щодо [PERSON] міститься запис про обтяження, номер запису про обтяження: 45877516, дата державної реєстрації: 23.12.2021; державний реєстратор:Тур Альона Вікторівна, Хорольський відділ державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) Полтавська область; документи подані для державної реєстрації: постанова про арешт майна боржника Серія та номер: ВП №67907816, виданий 23.12.2021р, видавник Хорольський відділ державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми). Підстава внесення запису :Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень , індексний номер :62529523 від 23.12.2021 р державний реєстратор: Тур Альона Вікторівна, Хорольський відділ державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) Полтавська область, вид обтяження: арешт нерухомого майна; відомості про суб`єктів обтяження : обтяжувач-Хорольський відділ державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми), Полтавська області; особа, майно/права якої обтяжується - [PERSON] ; опис предмета обтяження- все нерухоме майно. 27.03.2024 року адвокатом Коваленко О.А. було направлено Адвокатський запит до Хорольського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного\~міжрегіонального управління Міністерства юстиції, у якій прохала повідомити наступну інформацію так як наявність арештів є перешкодою до оформлення спадкоємцями спадщини померлого [PERSON] :- чи було здійснено в рамках виконавчого провадження ВП №67907816 погашення боргу, де боржником виступав померлий [PERSON] .- повідомити, чи скасований на даний час вказаний арешт. За результатами розгляду Адвокатського запиту, Хорольським відділом державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) ,надано відповідь за вих. №11418 від 15.04.2024 року, якою повідомлено наступне: -на виконанні у відділі перебувало провадження 16.12.2021 було накладено арешт на кошти боржника .23.12.2021р винесено постанову про звернення стягнення на майно боржника та зареєстровано обтяження за №45877516 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. -30.12.2021р виконавче провадження було закінчено за п.3 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» (смерть боржника),сума боргу ,виконавчий збір та витрати нпа проведення виконавчих дій не сплачено. -станом на 15.04.2024р інформація щодо сплати боргу до відділу ДВС не надходила, виконавчий збір та витрати на проведення виконавчих дій не сплачено. 01.08.2024р заборгованість за вказаним виконавчим листом було повністю погашено, що підтверджується квитанцією на переказ готівки АТ КБ « Приватбанк», що додається. метою зняття арешту позивач звернувся до виконавчої служби з метою зняти вказані заборони у зв`язку із відстунітстю боргу, однак останньому вербально було повідомлено, що зняти арешти в позасудовому порядку не можливо, та рекомендували звернутися до суду. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Дослідивши докази, надані сторонами, суд приходить до слідуючого. Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ст. 81 КПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти. Згідно із ст. 4 та ст.5 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України. Згідно ст. 40 цього ж закону У разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Відповідно доч.1,2ст.56ЗУ «Про виконавче провадження» арешт майна(коштів)боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Відповідно до ч. 1,2,3 ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. Відповідно до ч.5 ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках, крім випадків, вказаних в частині 4 цієї статті арешт може бути знятий за рішенням суду. Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно порушується право приватної власності позивачів, внаслідок чого вони позбавлені змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. За таких обставин єдиним способом захисту порушеного права позивачів є звернення до суду із даним позовом про зняття заборони та вилучення записів про обтяження нерухомого майна. Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Держава не втручається у здійснення власниками права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку встановлених законом. У відповідності до вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною 4 ст. 334 ЦК України передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод. Першого протоколу та протоколів № 2, 4. 7. та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Зазначені принципи сформулювало і в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Спорронг і Лоннрот проти Швеції» (23 вересня 1982 р.), відповідно до якого суд повинен визначити, чи було дотримано справедливий баланс між вимогами інтересів суспільства і вимогами захисту основних прав людини. Забезпечення такої рівноваги є невід ємним принципом Конвенції в цілому і також відображено у структурі ст. 1 Першого протоколу. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч. 4ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтями 316-320, 321, 328 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Держава - не втручається у здійснення власником права власності. Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 15.05.2013року в справі №6-26цс13, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Пунктом 9 постанови № 5 від 03 червня 2016р. Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», роз`яснено, що із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору. Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відтак аналізуючи докази в їх сукупності суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню, оскільки наявність арешту на майно позивача порушує його право, внаслідок чого він позбавлений змоги користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд.

Outcome: approved