Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

Позивач [PERSON] (далі [PERSON] , позивач) в інтересах якого діє адвокат Васянович В`ячеслав Валерійович (далі адвокат Васянович В.В., представник позивача) звернувся до Канівського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ТОВ «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ»), треті особи:приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Плесюк Олексій Степанович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову вказує, що в кінці жовтня 2024 року позивачу стало відомо, що приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Плесюком Олексієм Степановичем, було винесено постанову про арешт коштів боржника в рамках виконавчого провадження ВП № 67746848 від 25.10.2024, з якої вбачається, що виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого напису № 55458 виданого 21.05.2021 приватним нотаріусом КМНО Остапенко Є.М. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» - 7860 грн. - заборгованість по основному боргу (тіло кредиту); - 14391,6 грн. - заборгованість по відсоткам; 50 грн. - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 22301,60 грн.. Позивач вважає, що оскаржуваний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства та порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами. Зокрема, приватний нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. Пред`явлена до стягнення заборгованість не є безспірною, оскільки загальна суму боргу, вказана у виконавчому написі, є необгрунтованою, однак на даний час належним чином перевірити наведені ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості в розмірі 7979 грн. та самі нарахування неможливо в зв`язку з ненаданням будь-яких документів на підставі чого виникла заборгованість. Крім того, всупереч ст. 88 Закону України «Про нотаріат», позивачу не було надіслано вимогу відповідача, а тому він не зміг надати свої заперечення щодо наявності боргу у зазначеному розмірі, а отже вимога не може бути визнана безспірною. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Постановою КМ України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» затверджено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Позивачем не надано документів на підставі яких вчинявся виконавчий напис, в даному випадку відсутня інформація про те, чи було з`ясовано нотаріусом питання щодо строку давності, перед вчиненням виконавчого напису та на підставі яких саме документів вчинявся нотаріусом оскаржуваний виконавчий напис, що унеможливлює перевірку дій нотаріуса. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувана право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувана (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Просить визнати виконавчий напис №55458\~від 21.05.2021,\~вчинений приватним\~нотаріусом Київського\~міського нотаріального\~округу Остапенком\~Євгеном Михайловичем\~про стягнення\~з [PERSON] \~на користь\~Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів» заборгованість\~за Кредитним\~договором №232051070\~від 31.03.2019\~в розмірі\~22301\~грн.\~60\~коп.,\~-\~таким,\~що не\~підлягає виконанню.Судові витрати пов`язані з розглядом справи покласти на відповідача та стягнути витрати на правничу допомогу. Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 01.11.2024 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (а.с. 24-25). В зв`язку\~з усуненням\~недоліків,\~ухвалою Канівського\~міськрайонного суду\~від 12.11.2024\~відкрито провадження\~у справі\~за правилами\~спрощеного позовного\~провадження без\~повідомлення (виклику)\~осіб,\~які беруть\~участь у\~справі (а.с.35-36). Ухвалою судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 29.11.2024 було задоволено заяву представника позивача [PERSON] адвоката Васяновича В.В. про забезпечення позову, зупинено стягнення у виконавчому провадженні №67746848 від 02.12.2021, відкритому на підставі виконавчого напису №55458 від 21.05.2021 до завершення розгляду даної справи судом та набранням рішенням суду законної сили (а.с.57-60). 27.11.2024 представник відповідача Пивоваров П.Є. направив через систему «Електронний суд» відзив на позовну заяву, в якого вбачається, що відповідач/представник відповідача вважає позовну заяву безпідставною, необгрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне. 31.03.2019 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та Позивачем було укладено Кредитний договір № 232051070. ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» в свою чергу було переуступлено право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС». 03.01.2019 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір відступлення прав вимоги № 20190103, у відповідності до умов якого правонаступником усіх прав та обов`язків ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» є ТОВ «ФК «ЄАПБ», в тому числі і за Кредитним договором № 232051070 від 31.03.2019. 21.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 55458, щодо стягнення з Позивача на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості в розмірі 22301,60 грн. Щодо твердження позивача, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчиняючи виконавчий напис, не врахував та не перевірив факту безспірності (наявності чи відсутності) спору щодо заборгованості, чим порушив вказані норми закону. Відповідно до п. п. 1.1., 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідач зазначив, що безспірність заборгованості підтверджують документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів затверджених\~Постановою КМУ від 29.06.1999 № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Пунктом 2 Переліку документів щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, зазначено, що для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору, засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Виходячи з наведеного відповідач, вважає, що ним виконано вимоги передбачені п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та подано приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вичерпний перелік документів для вчинення виконавчого напису, а саме: 1) Оригінал кредитного договору та Розрахунок заборгованості за кредитним договором, а отже виконавчий напис, вчинений 21.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., зареєстрований в реєстрі за № 55458, щодо стягнення з Позивача на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості в розмірі 22301,60 грн. не підлягає визнанню такими, що не підлягає виконанню, оскільки зазначену в оспорюваному виконавчому написі заборгованість, можна вважати безспірною. Щодо твердження позивача, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. пропущено строк позовної давності для вчинення виконавчого напису, відповідач зазначає наступне, виконавчий напис приватного нотаріуса оспорюється, зокрема, з мотивів його вчинення з порушенням строку, встановленого статтею 88 Закону України «Про нотаріат» та підпунктом 3.1 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу (частина перша статті 88 Закону України «Про нотаріат», підпункт 3.4 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису в контексті застосування положень статті 88 Закону України «Про нотаріат» безпосередньо пов`язаний із позовною давністю, встановленою ЦК України. Фактично законом визначено, що строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису є таким самим, що й позовна давність для звернення до суду. Таким чином, різниця у правовій природі цих строків не має значення у цьому контексті. Тому і загальний строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису становить три роки. Як вбачається зі змісту виконавчого напису, вчиненого 21.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., зареєстрованого за № 55458, правонаступником усіх прав та обов`язків нового Кредитора є ТОВ «ФК «ЄАПБ» на підставі Договору № 20190103 відступлення прав вимоги від 03.01.2019, тобто строк для звернення до нотаріуса для вчинення виконавчого напису перебуває у межах трирічного терміну починаючи із 03.01.2019, а отже твердження Позивача є помилковим щодо пропуску вчинення виконавчого напису приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., адже право вимоги виникло у відповідача 03.01.2019 і до моменту звернення Відповідача до нотаріуса для вчинення виконавчого напису 21.05.2021 минуло менше трьох років. Також відповідач вважає, що що витрати на професійну правничу допомогу на суму 15\~000 грн. є не співмірними зі складністю цієї справи, не відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру, більш того позивачем не надано договору про надання правової допомоги, жодного платіжного доручення чи квитанції в підтвердження оплати правової допомоги, які б були оформлені у встановленому законом порядку, також, відсутній детальний опис послуг із зазначенням витраченого часу, а отже, суд не має підстав для стягнення з Відповідача на користь Позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000 грн., тобто в цій частині судових витрат позивачу повинно бути однозначно відмовлено (а.с.44-49). Позивач [PERSON] та представник позивача адвокат Васяновч В.В. про порядок розгляду справи повідомлені належним чином, відповіді на відзив не направляли. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. та приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Плесюк О.С., належним чином повідомлені. Направлена на адресу третіх осіб судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відмітками «вручено за довіреністю» (а.с.56) та «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.54-55), що відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судовий розгляд. Пояснень щодо позову від третіх осіб не надходило. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідач правом подачі відзиву на позовну заяву не скористався. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Станом на 31.12.2024 клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до наступних висновків. Згідно з ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з принципом диспозитивності, встановленим\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено способом захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов`язку в натурі. Відповідно до\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Згідно з ст. 89 ЦПК України,\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що 21.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, на підставі\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою КМ України від 29.06.1999 №1172\~вчинено виконавчий напис, який зареєстрований у реєстрі за №55458, щодо стягнення з [PERSON] невиплачених в строк грошових коштів на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ», якому ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», відступлено право вимоги на підставі договору факторингу №20190103 від 05.01.2019, якому ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА». На підставі договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, відступило право вимоги за Кредитним договором №232051070 від 31.03.2019, укладеному між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] заборгованість на суму 22301,60 коп. (а.с. 31). Відповідно до змісту даного виконавчого напису стягнення заборгованості проводиться за період з 26.12.2019 по 30.04.2021року. Сума заборгованості складає 22301,60 грн., в тому числі: 7860 грн.\~- заборгованість по основному боргу (тіло боргу); 14391,60 грн.\~- заборгованість по відсоткам; 50 грн. -\~плата за вчинення виконавчого напису. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка Олексія Степановича від 02.12.2021 було відкрито виконавче провадження ВП №67746848 з виконання виконавчого напису №55458 виданого 21.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем про стягнення з [PERSON] невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ», якому ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», відступлено право вимоги на підставі договору факторингу №20190103 від 05.01.2019, якому ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА». На підставі договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, відступило право вимоги за Кредитним договором №232051070 від 31.03.2019, укладеному між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] заборгованість на суму 22301,60 коп. (а.с. 32-34). Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюються\~Законом України «Про нотаріат»\~та іншими актами законодавства України. Відповідно\~ст. 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Згідно з ч.1\~ст. 39 Закону України "Про нотаріат", порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат»,\~передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Відповідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Аналіз підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, дає підстави дійти висновку про те, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, вище вказану\~Постанову КМ України № 662 від 26.11.2014\~визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14 залишено без змін. Таким чином,\~Постанову КМ України № 662 від 26.11.2014\~визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, тому кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку за\~виконавчим\~написом нотаріуса. Подібні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17. Станом на час вчинення виконавчого напису\~21.05.2021,\~постанова Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172, (з урахуванням постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14)\~передбачала вчинення виконавчих написів лише на підставі нотаріального посвідченого договору. Як вбачається з оскаржуваного виконавчого напису, кредитний договір, який був підставою для вчинення оскаржуваного виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально. Відповідачем також не надано суду доказів на підтвердження нотаріального посвідчення кредитного договору, на підставі якого було вчинено виконавчий\~напис. Отже,\~у суду\~наявні підстави для визнання оскаржуваного виконавчого напису\~таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05.07.2017 по справі №754/9711/14-ц\~безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однією з ознак безспірності вимоги, є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен впевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо одна із цих дій не виконана, заборгованість не вважається безспірною. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 13.10.2021 у справі № 554/6777/17-ц, від 30.09.2019 у справі № 357/12818/17, від 27.08.2020 у справі №554/6777/17 (з посиланням на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 30.09.2019 (справа № 357/12818/17), від 15.01.2020 (справа №305/2082/14-ц). Відповідачем не надано доказів направлення стягувачем листа-вимоги про повернення боргу та отримання боржником такого листа,\~що\~свідчить про порушення процедури стягнення\~та про\~відсутність безспірності\~вимог, що також є підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Згідно ст.ст.12,81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріуса вчинено з порушенням вищенаведених положень законодавства, а тому має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Щодо вимоги позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. При подачі позову представником позивача адвокатом Васяновичем В.В. було заявлено клопотання про стягнення судових витрат. Як визначено ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. В зв`язку з тим, що справа розглядалася в порядку спрощеного провадження без виклику учасників, тому представнику позивача адвокату Васяновичу В.В. необхідно подати докази щодо розміру понесених позивачем судових витрат на правову допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення. Судові витрати у виді судового збору слід стягнути з відповідача в такому порядку. Позивач при зверненні до суду з цим позовом та заявою про забезпечення позову не сплачував судовий збір в сумі 1816,80 грн., як такий, що звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 12,13 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір", як учасник бойових дій. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з задоволенням позову з відповідача на користь держави потрібно стягнути судовий збір в розмірі 1816,80 грн. (1211,20 грн. + 605,60 грн.). Заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області 29.11.2024 підлягають скасуванню після набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved