Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-28 00:00:00

31.10.2024 р. до Заводського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, яка обґрунтована наступним. [PERSON] , [INFO] , має двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька в свідоцтві про народження [PERSON] записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Батьком [PERSON] є [PERSON] , який помер [INFO] . На профілактичному обліку в службі (управлінні) у справах дітей Запорізької міської ради з 05.12.2018 року перебувають [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , як такі, що опинились у складних життєвих обставинах, по причині проживання в сім`ї, у якій батьки або особи, які їх замінюють, ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. Фактичне місця проживання матері дітей - [PERSON] невідомо. 03.10.2024 року бабуся дітей - [PERSON] , 1969 р.н., повідомила, що її онучки [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , залишилися без батьківського піклування, оскільки матір вихованням доньок не займається, ухиляється від виконання батьківських обов`язків, зловживає спиртними напоями, наркотичними речовинами, місце її проживання та перебування невідоме. Діти наразі мешкают з нею за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] та [PERSON] було тимчасово влаштовано в родину бабусі [PERSON] . Матір [PERSON] згідно з рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 30.03.2023 року була позбавлена батьківських прав відносно малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який перебуває під опікою [PERSON] , 1961 р.н. 04.10.2024 до відділу по Заводському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради з`явилася матір дітей - [PERSON] , [INFO] , і написала заяву про те, що вона згодна з позбавленням її батьківських прав відносно двох дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Матір перебувала з ознаками алкогольного сп`яніння, мала неохайний вигляд, просила розглядати дане питання без її присутності. Питання щодо стану виконання матір`ю [PERSON] батьківських обов`язків відносно двох дітей було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району 17.10.2024 року (протокол № 27), на якому одноголосно було вирішено звернутися до суду з позовом про позбавлення матері батьківських прав. З огляду на вказане, Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району просив позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , і стягнути з неї аліменти на утримання дітей в розмірі по заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, на кожну дитину окремо, починаючи з дня подачі позову і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 07.11.2024 року у вказаній справі відкрито провадження і її призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження, в підготовче судове засідання на 12 год. 30 хв. 25.11.2024 року. В подальшому підготовче судове засідання було відкладено на 15 год. 00 хв. 10.12.2024 р. Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 10.12.2024 року підготовче провадження по справі було закрито і її призначено до судового розгляду по суті на 11 год. 30 хв. 25.12.2024 р. В подальшому розгляд справи відкладено на 10 год. 00 хв. 15.01.2025 р. та 09 год. 00 хв. 29.01.2025 року. Представник позивача - Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, в якій також зазначив, що позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі за наявності для цього правових підстав. Відповідачка [PERSON] , будучи повідомленою, про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явилась, про причини неявки суду не повідомила. Відзив не подала. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд доходить висновку про можливість здійснення судового розгляду за відсутності відповідача та за згоди представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За приписами частин 1, 2 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право ї зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ч.ч. 1, 2, 3 ст. 150 СК України). Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ч.ч. 2, 4 ст. 155 СК України). Частиною 4 наведеної вище статті СК України передбачено, що під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Відповідно до пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. [PERSON] , [INFO] , має двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька в свідоцтві про народження [PERSON] записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Батьком [PERSON] є [PERSON] , який помер [INFO] . На профілактичному обліку в службі (управлінні) у справах дітей Запорізької міської ради з 05.12.2018 року перебувають [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , як такі, що опинились у складних життєвих обставинах, по причині проживання в сім`ї, у якій батьки або особи, які їх замінюють, ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дітей. 03.10.2024 року бабуся дітей - [PERSON] , 1969 року народження, повідомила, що її онучки [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , залишилися без батьківського піклування, оскільки матір вихованням доньок не займається, ухиляється від виконання батьківських обов`язків, зловживає спиртними напоями, наркотичними речовинами, місце її проживання та перебування не відоме. Інспекторами СЮП Відділення поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області 03.10.2024 року на [PERSON] та [PERSON] було складено акти органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку (а.с.18-19). [INFO] дітей [PERSON] та [PERSON] було тимчасово влаштовано в родину бабусі [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , на підставі наказів начальника служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради № 4186 та 4187 від 03.10.2024 року (а.с. 22-23). З повідомлення Центрального відділу освіти і науки Запорізької міської ради від 27.09.2024 року за № 119 вбачається, що адміністрація Запорізької гімназії № 47 повідомляє, що мама дівчинки [PERSON] - [PERSON] навчанням і вихованням дитини не займається (а.с. 20). Спеціалістами відділу по Заводському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради було обстежено умови проживання дівчат за адресою [ADDRESS]. Встановлено, що діти проживають разом з бабусею в будинку, який складається з однієї кімнати, коридору, кухні та сумісного санвузла. Наявні водо -, електропостачання, газовий балон. В кімнаті наявні два великих розкладних дивани, письмовий стіл, шафа для одягу, шафа для книжок, тумба, телевізор. У дітей є спальні місця, одяг, взуття, канцелярія, продукти харчування, приготовані страви, санітарний стан помешкання добрий, речі впорядковані. Матір [PERSON] , згідно з рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 30.03.2023 року, позбавлена батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який перебуває під опікою [PERSON] , 1961 року народження та з неї стягнуто аліменти на дитину в розмірі частини з усіх видів доходів але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 15-16). 04.10.2024 року у відділі по Заводському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради матір дітей [PERSON] написала заяву про те, що вона згодна з позбавленням її батьківських прав відносно дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 25). З урахуванням вказаних обставин, органом опіки та піклування 29.10.2024 року за № 18.03/01-27-666, складено висновок про доцільність позбавлення [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Аналізуючи наведені докази, суд доходить висновку, що [PERSON] , не створила належних умов для проживання, виховання та розвитку своїх дітей, не цікавиться їх долею, покинувши дітей. Отже, суд вважає, що позивачем були доведені обставини щодо ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків, а тому вважає необхідним позов в цій частині задовольнити та позбавити останню батьківських прав по відношенню до її дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). Згідно до частини 2 статті 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Частиною 3 статті 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України). Частиною 2 наведеної статті СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину визначається судом. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує, що діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , на даний час знаходяться у бабусі. Відповідачка перебуває в працездатному віці, згідно до рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 30.03.2023 року з останньої стягуються аліменти на малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини з усіх видів доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відповідачка за станом здоров`я в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання своїх дітей. Відповідно до частини 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу, - із дня подання такої заяви. За таких обставин, суд вважає, що позов в частині стягнення аліментів слід задовольнити частково та стягнути з [PERSON] , на користь особи чи установи, на утриманні якої будуть знаходитись діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову - 31 жовтня 2024 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За положеннями Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви юридичною особою ставка судового збору становить за вимогою немайнового характеру один розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та за вимогою майнового характеру 1,5 відсотка ціни позову, але не менше одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Позивач, згідно до п. 14 ч. 2 ст. 3 наведеного Закону, звільнений від сплати судового збору за подання наведеного позову. Враховуючи наведене, суд присуджує стягнути з відповідачки [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 6 056, 00 грн. (3 028 грн. за вимогу немайнового характеру та 3028 грн. за вимогу майнового характеру).

Outcome: partial