Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-23 00:00:00

Позивач 08.07.2024 року звернувся до суду з позовом до Київської міської ради, третя особа: Дванадцята Київська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , яка була матір`ю позивачки. Позивачка 05.07.2024 року звернулася до Дванадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] . На підставі зазначеної заяви нотаріусом було заведено спадкову справу №72669968, номер у нотаріуса 739/2024. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно - квартира [ADDRESS] . Дванадцятою київською державною нотаріальною конторою від 05.07.2024 року, листом №3601/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на згадану квартиру у зв`язку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивачем зазначено, що пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, а саме у зв`язку з бойовими діями, які розпочалися на території України вона 03.03.2022 року змушена була виїхати з України за кордон разом зі своєю неповнолітньою донькою [PERSON] , [INFO] до Чеської Республіки, де вони проживають по сьогоднішній день. 02.11.2023 року позивачка повернулася до України для поховання своєї матері, після чого повернулася 20.11.2023 року до своєї доньки у Чеську Республіку. Після цього, 07.06.2024 року позивачка знову повернулася до України для оформлення спадщини, після померлої матері. До червня 2024 року позивачка не могла приїхати до України у зв`язку з навчанням доньки в середній школі у місті Косова Гора Чеської Республіки. З огляду на вищевикладене, остання вимушена звернутись до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після померлої [PERSON] , [INFO] .. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.07.2024 обрано головуючого суддю Ключника А.С. (а.с. 16). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 15.07.2024 року позовну заяву позивача залишено без руху, надано строк для усунення недоліків (а.с.19-20). 30.07.2024 року позивачем усунено недоліки позовної заяви. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 03.09.2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с. 31). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 19.11.2024 року за клопотанням представника позивача - адвоката Юрова В.П., витребувано у Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори (м. Київ, 03146, вул. Гната Юри, буд. 9) копію спадкової справи відкритої після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] (а.с. 72-73). 17.12.2024 року на виконання ухвали суду, нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори надіслано до суду копію спадкової справи відкритої після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] (а.с. 85-100). 23.12.2024 року представником позивача - адвокатом Юровим В.П. подано до суду додаткові докази поважності пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 100-105). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 24.12.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд по суті (а.с. 107). У судовому засіданні представник позивача адвокат Юров В.П. вимоги позовної заяви підтримав у повному обсязі посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Представник відповідача у судове засідання не з`явився про причини неявки суд не повідомив, та 23.01.2025 року направив до суду письмові пояснення, у яких зокрема зазначив про можливість розгляду справи без його участі (а.с. 113-117). Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач - [PERSON] є донькою [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого Солом`янським відділом реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 10). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно - квартира [ADDRESS] . 05.07.2024 року маючи намір прийняти спадщину позивач звернулася до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини щодо майна померлої [PERSON] , [INFO] . Проте постановою нотаріуса Дванадцятої київської державної нотаріальної конторои від 05.07.2024 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на згадану квартиру у зв`язку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно з п. 3) ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1, ч. 2 та ч. 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з частиною першою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Законодавство не встановлює конкретний перелік поважних причин пропуску строку на подачу заяви про прийняття спадщини та такі причини оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку та з урахуванням усіх обставин справи. Головною ознакою поважних причин є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини. Такого правового висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 29 червня 2021 року справа № 671/308/20 (провадження № 61-16392св20). У постанові від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18) Верховний Суд зазначив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Цим же пунктом передбачено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказами у справі підтверджено, що підставами, що вплинули на несвоєчасну подачу заяви про прийняття спадщини послужили обставини, такі як : велика відстань між Чеською Республікою та Україною, наявністю на утриманні позивача неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , яка проходить навчання в середній школі у місті Косова Гора Чеської Республіки; через збройну агресію рф проти України, які розпочалися на території України у зв`язку з чим позивачка 03.03.2022 року змушена була виїхати з України за кордон разом зі своєю неповнолітньою донькою. Враховуючи наведене, беручи до уваги, що відповідач не заперечує проти позовних вимог, зважаючи, що з 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 по всій території України введено воєнний стан, у зв`язку з чим громадяни України, позбавлені можливості в повній мірі реалізовувати свої права, передбачені законом, враховуючи незначний строк який пройшов з моменту закінчення строку прийняття спадщини та до звернення позивачем до суду з позовом, суд приходить до висновку, що вказані обставини мають істотний, непереборний та об`єктивний характер, який вплинув на поважність пропуску позивачем строку на подання заяви про прийняття спадщини, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України. Разом з тим, судові витрати у справі представник позивача просив залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved