Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

У квітні 2024 року позивач через свого представника звернувся до суду із позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути із останньої вартість матеріального збитку, спричиненого дорожньо-транспортною пригодою, у розмірі 787245,63 грн., моральну шкоду, спричинену пошкодженням майна, у розмірі 50 000 грн., та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 22.11.2023 року о 13:55 год. на автодорозі Т-1006 Обухів - Васильків, поблизу повороту в напрямку с. Креничі Обухівського району Київської області на перехресті перед виїздом на головну дорогу водій [PERSON] керуючи автомобілем марки «Volkswagen Beetle» д.н.з. [NUMBER] , рухаючись по автодорозі, не надала дорогу автомобілю марки «Tesla Мodel 3» д.н.з. [NUMBER] , водієм якого була [PERSON] , що наближався праворуч, в результаті чого відбулось зіткнення з даним автомобілем. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, власникам завдано матеріальні збитки, своїми діями, що виказились в порушенні вимог пункту 2.3(6), 16.12 Правил дорожнього руху України, було скоєно правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. На місці події було складено протоколи про адміністративне правопорушення на обох водіїв [PERSON] та [PERSON] 01.12.2023 судом розглянуто матеріали справи № 372/5974/23 та винесено постанову, якою закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП щодо [PERSON] у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП. Дану постанову Київський апеляційний суд постановою від 25 березня 2024 року у справі №33/824/997/2024 залишив без змін. 19.12.2023 року судом розглянуто матеріали справи № 372/5977/23 та винесено постанову, якою визнано винною [PERSON] , [INFO] , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Дану постанову Київський апеляційний суд постановою від 01.04.2024 залишив без змін. Таким чином, [PERSON] визнано винною у вчиненні вказаного вище ДТП. 27.12.2023 [PERSON] звернувся до ДТВ «СГ «ОБЕРІГ» із заявою про виплату страхового відшкодування в межах ліміту страхового відшкодування. 16.01.2024 року ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» виплатило на банківський рахунок [PERSON] 152000,00 грн. Відповідно до норм чинного законодавства у разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Разом з тим, вказаними подіями, позивачу завдано моральної шкоди, а саме позивачу створено низку незручностей на обмежень тривалим ремонтом автомобіля. 22.05.2024 року судом постановлено ухвалу про відкриття провадження по справі за загальними правилами позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 03.10.2024 року на адресу суду надійшов відзив від представника відповідачки [PERSON] , в якому останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог, обґрунтовуючи наступним. Зважаючи на той факт, що працівниками поліції Обухівського РУП ГУ НП в Київській області не вірно надано оцінку діям [PERSON] тане вірно їй інкриміновано порушення ПДР, внаслідок чого по відношенню до останньої закрито провадження у зв`язку із відсутністю в її діях порушень вимог пункту 13.3 ПДР, адвокат в інтересах [PERSON] звернувся із заявою про проведення експертизи, результатами якої встановлено, що в діях водія автомобіля «Tesla Мodel 3» д.н.з. [NUMBER] вбачаються невідповідності вимогам розділу 34 (1.1. вузька суцільна лінія) та п.п. а) п. 14.6 ПДР, які з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку з подією ДТП. 17.04.2024 року за заявою адвоката, працівниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення про вчинення [PERSON] адміністративного правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, а саме порушення п.п.2.3, 34.1.1, 14.6 ПДР. Постановою суду від 13.05.2024 року [PERSON] визнано\~винною у\~вчиненні адміністративного\~правопорушення,\~передбаченого ст.\~124\~КУпАП. Провадження у справі про притягнення [PERSON] до\~відповідальності за ст.124 КУпАП, - закрито у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Постановою Київського апеляційного суду від 26.07.2024 року вказану постанову місцевого суду скасовано, та увалено нову, якою провадження закрито на підставі п.8 ч.1 ст.1 ст. 247 КУпАП. Як вбачається із чинною постанови Обухівського районного суду Київської області від 19.12.2023 року у справі №372/5977/23 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, а саме мотивувальної її частини, суд не відкидав про наявність достатньо обґрунтованих доводів вини іншого водія у ДТП, а саме вини [PERSON] . Таким чином, подія відбулась за умови порушення правил дорожнього руху з боку обох учасників події. За таких обставин позовні вимоги задоволенню не підлягають. Представником позивачки подано до суду відповідь на відзив в якому зазначив, що постановою Обухівського районного суду Київської області від 19.12.2023 року у справі №372/5977/23, яка набрала законної сили, встановлено вину [PERSON] у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Відповідно до норм чинного законодавства, за шкоду несе безпосередньо винуватець ДТП особа, яка завдала шкоди. Така особа має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. 11.10.2024 року представником відповідачки подано до суду заперечення на відповідь на відзив. 21.10.2024 року протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав. У судовому засіданні представник відповідачки [PERSON] та відповідачка [PERSON] щодо заявлених вимог заперечили, вважаючи, що сума відшкодування повинна бути зменшена і з врахуванням порушення правил дороднього руху й іншим водієм, також акцентували увагу на надмірній сумі, визначеній як моральна шкода. Суд, заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 5, 6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Згідно з ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Судом встановлено, що 22 листопада 2023 року о 13 годині 55 хвилин на автодорозі Т-1006 Обухів - Васильків, поблизу повороту в напрямку с. Креничі Обухівського району Київської області на перехресті перед виїздом на головну дорогу водій [PERSON] керуючи автомобілем марки «Volkswagen Beetle» державний номерний знак [NUMBER] , рухаючись по автодорозі, не надала дорогу автомобілю марку «Tesla Мodel 3» д.н.з. [NUMBER] , водієм якого була [PERSON] , що наближався праворуч, в результаті чого відбулось зіткнення з даним автомобілем. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, власникам завдано матеріальні збитки, своїми діями, що виказились в порушенні вимог пункту 2.3(6), 16.12 Правил дорожнього руху України, було скоєно правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. На місці події було складено протоколи про адміністративне правопорушення на обох водіїв [PERSON] та [PERSON] 01.12.2023 року Обухівським районним судом Київської області за головуванням судді Висоцької Г.В., було розглянуто матеріали справи № 372/5974/23 та винесено постанову, якою закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП щодо [PERSON] у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП. Судом встановлено, що у справі про адміністративне правопорушення відсутні належні та допустимі докази, які б поза розумним сумнівом підтверджували вину [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП. Київський апеляційний суд постановою від 25 березня 2024 року у справі №33/824/997/2024, апеляційну скаргу [PERSON] залишив без задоволення, а постанову Обухівського районного суду Київської області від 01 грудня 2023 року, якою закрито адміністративного провадження щодо [PERSON] за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, - залишено без змін. 19.12.2023 року Обухівським районним судом Київської області за головуванням судді Кравченка М.В. було розглянуто матеріали справи № 372/5977/23 та винесено постанову, якою визнано винною [PERSON] , [INFO] , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП 01.04.2024 року Київським апеляційним судом за головуванням судді Тютюн Т.М. було залишено без задоволення апеляційну скаргу [PERSON] , а постанову Обухівського районного суду Київської області по справі № 372/5977/23, якою притягнуто до адміністративної відповідальності [PERSON] залишено в силі. Адвокат Воропай Р.М. діючи в інтересах [PERSON] звернувся із заявою про проведення інженерно - транспортної експертизи до Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. Так, 25 березня 2024 судовим експертом Київського науково-дослідного експертно- криміналістичного центру МВС України Степурою О.С. було складено висновок №СЕ-19/111- 24/16828-ІТ, в якому надано оцінку діям учасників даної події, а саме [PERSON] та [PERSON] . Зокрема, відповідно до п.7 Висновку в діях водія автомобіля «Tesla Model З» державний номерний знак [NUMBER] ( [PERSON] ) вбачаються невідповідності вимогам розділу 34 (1.1 вузька суцільна лінія) та п.п. а) п.14.6 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди. 02 квітня 2024 року адвокат Воропай Р.М., в порядку ст. 20 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», ініціював звернення із заявою до Обухівського РУПГУНП в Київській області про вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП [PERSON] , яка керувала автомобілем «Tesla Model 3» державний номерний знак [NUMBER] та яка була учасником ДТП, що мало місце 22 листопада 2023 року на автодорозі Т-1006 Обухів Васильків. 17 квітня 2024 року працівниками поліції Обухівського РУП ГУНП в Київській області складено протокол про адміністративне правопорушення серії №ААД № 020379, відповідно до якого 22 листопада 2023 року о 13 год. 55 хв. на автомобільній дорозі «Обухів-Васильків» ТІ-006, перехрестя с. Креничі, водій автомобіля «Tesla», д.н.з. [NUMBER] [PERSON] не будучи уважною, не стежила за дорожньою обстановкою, здійснила маневр обгону автомобіля «MAN», д.н.з. [NUMBER] , через суцільну лінію розмітки 1.1. та на перехресті допустила з ним зіткнення, та виїхавши на зустрічну смугу руху, допустила зіткнення з автомобілем «Volkswagen», д.н.з. [NUMBER] , який здійснював виїзд з другорядної дороги на головну. А також працівниками поліції зазначено, що своїми діями водій [PERSON] порушила вимоги пунктів 2.3, 34.1.1, 14.6 Правил дорожнього руху, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. 13 травня 2024 року постановою Обухівського районного суду Київської області [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Провадження у справі про притягнення [PERSON] до відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП. 26 липня 2024 року постановою Київського апеляційного суду постанову Обухівського районного суду Київської області від 13 травня 2024 року скасовано та ухвалено нову постанову яро закриття провадження у справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП. Посилаючись на те, що оскільки провадження у справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП за тим же фактом дорожньо-транспортної пригоди закрито, у зв`язку з відсутністю в її діях складуї^дміністративного правопорушення на підставі постанови суду, яка набрала законної сили, розпочате провадження у цій справі підлягає закриттю згідно пункту 8 частини 1 статті 247 КУпАП. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, постановами у справах № 372/5974/23 і № 372/5977/23 про адміністративне правопорушення було встановлено винуватість [PERSON] у спричинені дорожньо-транспортної пригоди, що відбулась 22 листопада 2023 року на автодорозі Т-1006 Обухів - Васильків за участю автомобілів «Volkswagen Beetle» д.н.з. [NUMBER] і «Tesla Model 3» д.н.з. [NUMBER] . 27.12.2023 [PERSON] звернувся до ДТВ «СГ «ОБЕРІГ» із заявою про виплату страхового відшкодування в межах ліміту страхового відшкодування. 16.01.2024 року ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» виплатило на банківський рахунок [PERSON] 152000,00 грн. 27.11.2023 року адвокат Солдаткін Олександр Сергійович, діючи в інтересах [PERSON] , звернувся, до [PERSON] із повідомленням про виклик на огляд, в якому запропонував з`явитись [PERSON] 04 грудня 2023 року о 10 год. 00 хв., за адресою: м.Київ, вул. Саперно-Слобідська, буд.25, СТО Speed Саr для проведення оцінки вартості розміру завданої шкоди власнику автомобіля марки «Tesla Model 3» д.н.з. [NUMBER] . 29.11.2023 року [PERSON] та ФОП [PERSON] (ІНП [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію № [NUMBER] від IS.10.2010 p.; сертифікат суб`єкта оцінювача №861/19 від 08.11.2019р.; кваліфікаційне свідоцтво МФ №778 від 20.10.2003 p.), уклали договір №4264 про здійснення оцінки та проведення товарознавчого дослідження автомобіля «Tesla Model З» д.н.з. [NUMBER] з метою визначення ринкової вартості (на дату огляду). 04.12.2023 року за адресою: м.Київ, вул.Саперно-Слобідська, буд.25, СТО Speed Саr був проведений огляд транспортного засобу «Tesla Model 3» д.н.з. [NUMBER] , за участю власника, представника страхової компанії та суб`єкта оціночної діяльності з метою визначення вартості матеріального збитку та вартість відновлюваного ремонту. 08.12.2023 року ФОП [PERSON] склав Звіт № 4264 про визначення вартості матеріального збитку, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу КТЗ Tesla Model 3 д.н.з. [NUMBER] складає 886269,92 грн., а також втрата товарної вартості 52975,71 грн Загальна сума матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ Tesla Model 3 д.н.з. [NUMBER] станом на 27.11.2023 року складає 939245,63 грн. Враховуючи те, що ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» виплатило на банківський рахунок [PERSON] 152000,00 грн., позивач просив стягнути із відповідачки різницю між вартістю заподіяної шкоди та страховою виплатою у розмірі 787245,63 грн. Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов`язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність. В силу ст.5 зазначеного вище Закону об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Як встановлено судом та не заперечувалось сторонами під час розгляду цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована на суму 160000,00 грн. Представник позивачки у судовому засіданні зазначив, що позивачем досягнуто згоди із ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» про виплату йому не всієї суми страхового відшкодування, а саме у розмірі 152000,00 грн., добровільно не скориставшись своїм правом отримати відшкодування у повному обсязі. В зв`язку із чим суд вважає не справедливим покладення обов`язку відшкодувати матеріальний збиток в межах суми страхового ліміту на відповідачку, а саме в межах 160000,00 грн., в зв`язку із добровільною згодою позивача отримати від страхової компанії відшкодування в розмірі узгодженої суми 152000,00 грн. Тобто, згода позивача отримати відшкодування від страхової компанії в розмірі 152000,00 грн., не може мати наслідком покладення обов`язку відшкодувати різницю матеріальної шкоди на винуватця дорожньо-транспортної пригоди. В інакшому випадку, це б зводило нанівець суть страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, яке забезпечує винуватцю дорожньо-транспортної пригоди право розраховувати на звільнення від матеріальної відповідальності при збитку меншому ніж ліміт страхового відшкодування. Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Вказане узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц. У зв`язку із чим, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог в цій частині, та вважає за необхідне стягнути із відповідачки різницю між вартістю заподіяної шкоди та страховою виплатою у розмірі 779245,63 грн. Щодо стягнення моральної шкоди в розмірі 50000,00 грн. суд зазначає таке. В обґрунтування цієї частини позовних вимог, позивач зазначив про те, що сім`я [PERSON] зазнала серйозних иезручностей та обмежень у пересуванні. їхній єдиний автомобіль, Tesla Model З, був пошкоджений і перебував у ремонті понад три місяці. Це створило значні труднощі для родини, адже їм необхідно було відвозити дитину до дитячого садочка, їздити на роботу, були змушені користуватися послугами таксі. Це безумовно, спричинило додаткові фінансові витрати та негативно вплинуло на їхній бюджет та спосіб життя. Також позивач зазначив, що він придбав автомобіль Tesla Model 3 у Європі, оскільки бажав мати новий, неушкоджений автомобіль, а не бувалий в експлуатації|та після ДТП зі США. Пошкодження дороговартісного автомобіля, придбаного за кордоном, завдало моральної шкоди власнику, який переймався за його стан та намагався уникнути придбання авто з пробігом. Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. На підставі ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. При цьому, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, моральна шкода відшкодовується незалежно від наявності вини. Відповідно до п. 5 Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Відповідні обставини встановлюються судом на підставі доказів, поданих сторонами та іншими учасниками справи. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Як вказано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.12.2020 у справі № 752/17832/14-ц (провадження N 14-538цс19) розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення. Порушення прав людини вже саме по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а участь у ДТП, пошкодження власного майна безумовно негативно вплинуло на моральний стан позивача та призвело до моральних страждань. Враховуючи вищевикладене та те, що неправомірними діями відповідача, які призвели до значних пошкоджень транспортного засобу позивача, останній зазнав моральних страждань, а тому суд беручи до уваги заперечення відповідача щодо розміру відшкодування моральної шкоди, та присуджує до стягнення з винуватця ДТП моральну шкоду у розмірі 20000,00 грн.

Outcome: partial