Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-15 00:00:00

У вересні 2024 року Кременчуцька міська рада Кременчуцького району Полтавської області (далі позивач, Кременчуцька міська рада) звернулася з позовом до [PERSON] (далі відповідач, [PERSON] ) про стягнення безпідставно збережених коштів у сумі 142153,15 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у період з 01 вересня 2023 року по 30 вересня 2024 року відповідач користувався земельною ділянкою площею 2852 кв. м для будівництва адміністративно-торгового комплексу за адресою: [ADDRESS] , проте плату за користування такою ділянкою у встановленому порядку не вносив, чим завдав позивачу збитків на суму 142153,15 грн. Ухвалою від 13 вересня 2024 року Автозаводський районний суд міста Кременчука відкрив провадження у справі для розгляду за правилами загального позовного провадження. Представник позивача у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою, в якій позов підтримав у повному обсязі та просив проводити розгляд справи без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (про що свідчать зворотні конверти з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», наявні в матеріалах справи) та довідки про доставку електронних документів в кабінет користувача підсистеми «Електронний суд», із клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався, своїм правом подати відзив на позовну заяву не скористався. Згідно з частиною першою статті 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Суд встановив, що відповідно до відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно нежитлове приміщення, адміністративно-торговий комплекс, що знаходиться на земельній ділянці (кадастровий номер 5310436100:02:003:017) за адресою: [ADDRESS] , належить на праві власності [PERSON] (а. с. 18-19). Відповідач є власником нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , однак право користування земельною ділянкою площею 2852 кв. м за кадастровим номером 5310436100:02:003:017 для будівництва адміністративно-торгового комплексу, у відповідача відсутнє. Відповідно до Розрахунку орендної плати за землю за 2023 рік по договору №Збитки2 від 01 вересня 2023 року та Розрахунку орендної плати за землю за 2024 рік по договору №Збитки2 від 01 вересня 2023 року у відповідача виникла заборгованості за користування земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , за період із 01 вересня 2023 року по 30 вересня 2024 у розмірі 142153,15 грн (а.с. 14). Відповідно до статті 80 Земельного кодексу України суб`єктами права на землі комунальної власності є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, на землі комунальної власності. За правилами\~статті 206\~Земельного кодексу\~України використання\~землі в\~Україні є\~платним.\~Об`єктом\~плати за\~землю є\~земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Відповідно до статті 21 ЗУ «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до\~Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Суд дійшов висновку про порушення відповідачем наведених вище норм законодавства, яке полягає у користуванні земельною ділянкою площею 2852 кв. м. за кадастровим номером 5310436100:02:003:0127 без оформлення ним, як власником нерухомого майна, права користування земельною ділянкою. Предметом позову в цій справі є стягнення з власника об`єкту нерухомого майна безпідставно збережених коштів за фактичне користування земельною ділянкою, на якій ці об`єкти розміщені, без належних на те правових підстав. Згідно з частиною другою статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до частини другої статті 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. Згідно з пунктом «е» частини першої статті 141 Земельного кодексу України набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці є підставою припинення права користування земельною ділянкою. За правилами\~статті 5\~ЗУ «Про\~оренду землі»\~орендарями земельних\~ділянок є\~юридичні або\~фізичні особи,\~яким на\~підставі договору\~оренди належить\~право володіння\~і користування\~земельною ділянкою. Орендарями земельних ділянок можуть бути , зокрема, громадяни і юридичні особи, іноземці та особи без громадянства, міжнародні об`єднання та організації, а також іноземні держави. З аналізу вказаних норм вбачається, що виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені. Відповідач до матеріалів справи не надав належних доказів оформлення права користування спірної земельної ділянки, зокрема, укладення відповідного договору оренди з позивачем та державної реєстрації права оренди відповідача за спірний період. [PERSON] як власник незавершеного будівництва об`єкта нерухомого майна, користувався земельною ділянкою за відсутності оформленого відповідно до вимог чинного законодавства права користування цією земельною ділянкою. Отже, відповідач без достатньої правової підстави за рахунок позивача, який є власником земельної ділянки, зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, тобто орендну плату, тому зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України. При цьому суд звертає увагу, що у разі укладення відповідно до положень чинного законодавства договору оренди, сторони в ньому сторони б погодили істотні умови, в тому числі і розмір орендної плати, натомість при зверненні з вимогами за бездоговірне користування земельною ділянкою Кременчуцька міська рада в одноособовому порядку здійснює розрахунок та визначає розмір плати за користування ділянкою. Відповідно до\~частини першої\~статті 1212\~ЦК України\~особа,\~яка набула\~майно або\~зберегла його\~у себе\~за рахунок\~іншої особи\~(потерпілого)\~без достатньої\~правової підстави\~(безпідставно\~набуте майно),\~зобов`язана\~повернути потерпілому\~це майно.\~Особа зобов`язана\~повернути майно\~і тоді,\~коли підстава,\~на якій\~воно було\~набуте,\~згодом відпала.\~Згідно з\~частиною першою\~статті 1214\~ЦК України\~особа,\~яка набула\~майно або\~зберегла його\~у себе\~без достатньої\~правової підстави,\~зобов`язана\~відшкодувати всі\~доходи,\~які вона\~одержала або\~могла одержати\~від цього\~майна з\~часу,\~коли ця\~особа дізналася\~або могла\~дізнатися про\~володіння цим\~майном без\~достатньої правової\~підстави.\~З цього\~часу вона\~відповідає також\~за допущене\~нею погіршення\~майна. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, має право вимагати відшкодування зроблених нею необхідних витрат на майно від часу, з якого вона зобов`язана повернути доходи. При здійсненні розрахунку безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати позивачем застосовано ставку орендної плати у розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки землі, що є мінімальною ставкою за вимогами податкового законодавства. Відповідно до Витягу № НВ-5300699432024 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок нормативна грошова оцінка земельної ділянки за кадастровим номером 5310436100:02:003:0127 становить 7403849,04 грн (а. с. 15). Заборгованість розрахована за наступною грошовою формулою: нормативна грошова оцінка земельної ділянки 7403849,04 грн. х 3 % (річна ставка орендної плати) х 0,6 (понижуючий коефіцієнт) = сума річного розміру орендної плати за кожний рік. Ця сума помножується на кількість днів безоплатного користування земельною ділянкою та розділяється на загальну кількість днів у році, внаслідок чого безпідставно збережені кошти у вигляді орендної плати становить 142153,15 грн. Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягненню з відповідача безпідставно збережених коштів за фактичне користування земельною ділянкою у розмірі 142153,15 грн. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються із судового збору в сумі 3028,00 грн.

Outcome: approved