Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-16 00:00:00

Представник позивача [PERSON] , адвокат Винту С.Б., звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, посилаючись на те, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чер-нівці від 19 квітня 2022 року, справа №727/8006/21, стягувалися з відповідача [PERSON] на користь клієнтки позивачки [PERSON] , алі-менти на утримання дитини, неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , місце реєстрації: [ADDRESS] , в роз-мірі 2 500,00 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.08.2021 року до його повноліття. Вказує, що відповідач працював водієм у фізичної особи-підприємця [PERSON] (пекарня), та в червні 2024 року звільнився з роботи за угодою сторін. Є працездатною особою. Зазначає, що аліменти відповідач сплачував регулярно, не допускаючи затримок, тому виконавчий лист на виконання не подавався, заборгованості по аліментам немає. Представник позивача вказує, що між Приватним вищим навчальним закладом «Буковинський університет» та [PERSON] укладено договір про надання освіт-ніх послуг закладом вищої освіти, згідно якого [PERSON] є сту-дентом Приватного вищого навчального закладу «Буковинський університет» та здо-буває освіту на освітній ступень «Бакалавр» за акредитованою освітньо-професійною програмою «Фінанси. Банківська справа. Страхування та фондовий ринок» за спеціаль-ністю 072 «Фінанси. Банківська справа. Страхування та фондовий ринок» з денною формою навчання, строк навчання 3 роки 10 місяців. Згідно вказаного договору, вартість освітньої послуги за весь період навчання становить 90 000,00 грн., розмір плати за один навчальний семестр 11 250,00 грн. При цьому, оскільки [PERSON] навчається на денній формі остан-ній себе самостійно утримувати не може. Представник позивача зазначає, що у відповідача інших дітей та непрацездатних членів сім`ї на утриманні не має. Останній є працездатним та має можливість допомага-ти в утриманні сина. На основі викладеного, позивач просить суд стягувати на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, щомісячно в розмірі 2500,00 грн. з дня подання позовної заяви до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років. Також просила стягнути витрати на правову допомогу. Позивач в судове засідання не з`явилась, про місце та час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Представник позивача, адвокат Винту С.Б., в судове засідання не з`явилась. По-дала заяву, згідно якої просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Просила розглянути справу без участі позивача та його представника. Відповідач [PERSON] \~в судове\~засідання не\~з`явився,про місце та час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Представник відповідача [PERSON] , адвокат Черкез М.І., в судове засі-дання не з`явився. Направив заяву, згідно якої просив розглянути справу без участі від-повідача та його представника. В задоволенні позовних вимог просив відмовити повні-стю. Згідно положень ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомо-гою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, ознайомившись з позицією сторін, викладеною у заявах, дослідивши письмо-ві матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задо-воленню з наступних підстав. Судом встановлено, що у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дити-ни серії [NUMBER] (а.с.4). Договором про надання освітніх послуг між закладом вищої освіти та фізичною (юридичною) особою від 14 серпня 2023 року підтверджується, що між Приватним ви-щим навчальним закладом «Буковинський університет» та [PERSON] укладено договір про надання освітніх послуг закладом вищої освіти, згідно якого [PERSON] є студентом Приватного вищого навчального закладу «Буковин-ський університет» та здобуває освіту на освітній ступень «Бакалавр» за акредитованою освітньо-професійною програмою «Фінанси. Банківська справа. Страхування та фон-довий ринок» за спеціальністю 072 «Фінанси. Банківська справа. Страхування та фон-довий ринок» з денною формою навчання, строк навчання 3 роки 10 місяців (а.с.5-6). Відповідно до частин 1 та 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листо-пада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, дер-жава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумо-вого, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здіб-ностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утри-мувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати мате-ріальну допомогу. Положенням ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністра-тивними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, мо-рального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ч.1 ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духов-ного і соціального розвитку. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основ-ної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч.3 ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства»). В силу ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. У відповідності до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утриму-вати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини (ч.2 ст.182 СК України). За правилами ст.183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заро-бітку (доходу) матері, батька дитини. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непраце-здатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володін-ня та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі ру-хомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інте-лектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути мен-шим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі вста-новлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оп-лати. Пленум Верховного Суду України у пункті 17 постанови №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що вирішуючи питання стосовно розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матері-альне становище дитини і платника аліментів; наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обста-вини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути мен-шим, ніж зазначений у частині другій статті 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до частини третьої статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Крім того, суд наголошує, що інтереси дитини превалюють над майновим стано-вищем платника аліментів. Зазначене відповідає висновкам Верховного Суду, які ви-кладені у постанові від 16 червня 2021 року, справа №643/11949/19. При цьому, суд звертає увагу, що виховування дитини одним із батьків, коли ін-ший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню ди-тини, у зв`язку з чим певним чином з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє батьків для розвитку дитини, таким чином, що тягар здебільшого ля-гає лише на одного. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов про стягнення аліментів підлягає задоволенню, а саме в розмірі 2 500,00 (дві тисячі п`ятсот) гривень щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення [PERSON] 23-х років за умови продовження ним навчання. Суд вважає, що такий розмір аліментів на утримання дитини забезпечить належ-ний фізичний та моральний розвиток дитини, не суперечитиме законодавчо встановле-ному мінімальному розміру аліментів на дитину та відповідатиме потребам дитини, при цьому не порушить права відповідача. Ст.191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуд-жуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На\~ підставі\~вищевикладеного,\~суд вважає,\~що відповідач [PERSON] , [INFO] , як батько повнолітньої дитини, яка продов-жує навчання [PERSON] , [INFO] , зобо-в`язаний сплачувати на користь [PERSON] на утримання повноліт-нього сина [PERSON] , [INFO] , в роз-мірі 2500,00 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення ним 23-х років за умови продовження навчання. Також згідно вимог статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 1211,20 грн. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із за-лученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; по-в`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають роз-поділу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судо-вих витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару ад-воката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг поміч-ника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допо-моги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою осо-бою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необ-хідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат - учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання прав-ничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраче-ним адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотан-ням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають роз-поділу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підля-гають розподілу між сторонами. Відповідачем не подано жодних клопотань про зменшення витрат на оплату прав-ничої допомоги. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що зазначені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн. є обґрунтованими, а тому з відпо-відача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у роз-мірі 2 000 грн.

Outcome: approved