Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-16 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , громадянина України, уродженця с. Білокоровичі, Олевського району, Житомирської області, який помер [INFO] в м. Севастополь АР Крим, з метою подальшої реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного свідоцтва про смерть, мотивуючи заявлені вимоги тим, що заявник є донькою [PERSON] , який помер [INFO] в м. Севастополь АР Крим, однак отримати свідоцтво про смерть спадкодавця неможливо, оскільки факт смерті відбувся на території проведення бойових дій, з цих причин відділом реєстрації актів цивільного стану було відмовлено заявнику у видачі свідоцтва про смерть. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 17 січня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити у порядку спрощеного провадження без виклику учасників судового розгляду. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд, приходить до наступного. Як визначено в статті 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. Письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. (ч. 1 ст. 95 Цивільного процесуального кодексу України). Встановлення факту смерті особи має значення для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника. Рішення суду в такій категорії справ повинне ґрунтуватися на дотриманні норм процесуального закону щодо повного та всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, у тому числі з урахуванням документів, виданих органами та установами самопроголошених утворень, розташованими на окупованій території України. (постанов Верховного Суду від 26.04.2023 року у справі № 337/3725/22) Як убачається з матеріалів справи, заявник [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження, виданим Відділом ЗАГС Калінінського району м. Тбілісі, від 22.10.1985 року, актовий запис № 1402, та свідоцтвом про шлюбу, виданим Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї від 24.09.2010 року, актовий запис № 2817. 07.09.2023 року медичним закладом м. Севастополь, АР Крим, видано довідку про смерть № С-02153, відносно [PERSON] , [INFO] , дата смерті - [INFO] у м. Севастополь, АР Крим, причина смерті - набряк головного мозку, серцево-судинна гіпертензія. За змістом ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» № 2398-УІ від 01 липня 2010 року, державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи з певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого. Відповідно до п. 1 Розділу І Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні передбачено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о). Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стану з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року строком на 30 діб, який продовжено з 05 год 30 хв 26.03.2022 року строком на 30 діб на підставі Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 133/2022 від 14.03.2022 року, затвердженого Законом України від 15.03.2022 року № 2119-ІХ, який продовжено. Відповідно до Указу Президента України № 64, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 - 34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану». Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 року № 75 (із змінами та доповненнями) затверджено Перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для про ведення державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови (зокрема, «Mozer v. theRepublicofMoldovaandRussia») зроблено висновок, що документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватися разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Таким чином, в судом встановлено, що у заявника є перешкоди в отриманні реєстрації смерті батька [PERSON] , [INFO] , громадянина України, уродженця с. Білокоровичі, Олевського району, Житомирської області, який помер [INFO] в м. Севастополь АР Крим, Україна, оскільки територія розташування органу реєстрації актів цивільного стану за місцем смерті розташована на тимчасово окупованій території. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] , заінтересована особа: Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved