Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-23 00:00:00

ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» через систему «Електронний суд» звернулось із згаданим позовом до відповідача, в якому прохає стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 101013031 від 23.01.2023 в розмірі 20450 грн та понесені судові витрати. Заявлені вимоги вмотивовані тим, що 23.01.2023 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем укладено кредитний договір № 101013031, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит в сумі 5000,00 грн зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів і можливих штрафних санкцій, відповідно до графіку платежів, що є додатком до договору. ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит. Відповідач зі свого боку умови договору не виконала, отримані кошти не повернула, відсотки та комісію не погасила. 30.05.2023 ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» уклали договір відступлення прав вимоги № 98-МЛ/Т, згідно з яким позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «Мілоан», в тому числі й до боржника [PERSON] за кредитним договором № 101013031 від 23.01.2023. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги, сума заборгованості відповідача становить 20450,00 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 5000 грн, прострочена заборгованість за сумою відсотків - 14500 грн, прострочена заборгованість за комісією - 950 грн. З посиланням на не виконання свого обов`язку та не повернення відповідачем наданого йому кредиту в строки, визначені договором, позивач прохає стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 101013031 від 23.01.2023 у вказаному розмірі та судовий збір в розмірі 2422,40 грн з урахуванням понижуючого коефіцієнту у розмірі 0,8. Ухвалою Ленінського районного суду від 17.12.2024 позовну заяву ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, сторони до суду не прибули. Від представника позивача на адресу суду надійшло клопотання про проведення розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги ним підтримані повністю, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач правом надання відзиву на позовну заяву та доказів, що підтверджують заперечення проти позову, не скористалася, причини неприбуття до суду не повідомила, із клопотання про відкладення судового розгляду не зверталась. У відповідності до вимог ч.1 ст.281 ЦПК України судом 24.01.2025 постановлена ухвала про проведення заочного розгляду даної справи. Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із неприбуттям в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про наступне. Як встановлено судом, 23.01.2023 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 101013031, за яким кредитодавець зобов`язується на умовах та строк визначені договором надати позичальнику грошові кошти у сумі визначений в п.1.2 договору, а позичальник зобов`язається повернути кредит, сплатити комісію та відсотки за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості. Згідно із п.1.2 договору сума кредиту становить 5000 грн, відповідно до п.1.3 кредит надається на строк 100 днів з 23.01.2023 і складається з пільгового та поточного періодів, у п.1.4 договору сторони погодили, що позичальник має повернути кредит, сплатити комісію та проценти в рекомендовану дату платежу - 02.02.2023, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості - 03.05.2023. Відповідно до п. 1.5.1 договору сторони погодили розмір комісії в сумі 950 грн, яка нараховується за ставкою 19% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Згідно з п.1.5.2 договору проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду сторони обумовили в розмірі 1000 грн, за ставкою 2,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду, у п. 1.5.3 договору сторони дійшли згоди щодо ставки процентів за користування кредитом протягом поточного періоду - 13500 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредиту протягом поточного періоду. Відповідно до п.2.1 кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти [NUMBER] . Договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства та доступний через сайт товариства та /або відповідний мобільний додаток, позичальника ідентифіковано та верифіковано шляхом отримання через систему BankID НБУ ідентифікаційних даних позичальника (п.п.6.1,6.7 договору). Вказаний договір підписано 23.01.2023 14:53 [PERSON] з використанням одноразового ідентифікатора та представником ТОВ «Мілоан» з використанням відповідного сертифікату. Відповідно до платіжного доручення № 58107204 від 123.01.2023 ТОВ «Мілоан» перерахувало [PERSON] кошти за кредитним договором № 101013031 в сумі 5000 грн. Згідно з довідкою про ідентифікацію, [PERSON] ідентифікована ТОВ «Мілоан», акцепт договору позичальником підписаний із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Факт підписання договору та отримання кредитних коштів стороною відповідача не спростовано. Згідно із відомостями про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором №101013031 від 23.01.2023 станом на 03.05.2023 та випискою з особистого рахунку за кредитним договором № 101013031 від 23.01.2023 боржника [PERSON] , заборгованість за договором станом на дату подання позову становить 20450 грн, з яких прострочене тіло - 5000 грн, прострочені відсотки - 14500 грн, заборгованість за комісією - 950 грн. За договором відступлення прав вимоги № 98-МЛ/Т від 30.05.2023, укладеним між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», ТОВ «Мілоан» передало (відступило), а ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» прийняло належні кредиторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників від 30.05.2023 до договору відступлення прав вимоги № 98-МЛ/Т та витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 98-МЛ/Т від 30.05.2023, ТОВ «Мілоан» відступило, а ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» прийняло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 101013031 від 23.01.2023 в розмірі заборгованості 20450,00 грн, яка складається з тіла кредиту - 5000 грн, залишку по відсоткам - 14500,00 грн, залишку по комісії - 950 грн. Згідно з платіжною інструкцією від 30.05.2023 ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» перераховано ТОВ «МІЛОАН» 781722,87 грн, як плату за відступлення права вимоги за договором № 98-МЛ/Т від 30.05.2023. 05.11.2024 позивач звернувся до відповідача із досудовою вимогою про погашення заборгованості в розмірі 20450 грн. Як убачається з матеріалів справи, вказаний вище кредитний договір був підписаний відповідачем з використанням аналогу електронного підпису, сума кредиту була перерахована [PERSON] за вказаними у договорі реквізитами, що стороною відповідача не спростовано, однак взяті на себе зобов`язання відповідач не виконала, отриманої суми кредиту не повернула, комісію, відсотки не сплатила. Частиною першою статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Положеннями ст. 639 ЦК України передбачено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч.1 ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. З наведених обставин справи вбачається, що кредитний договір, на підставі якого позивачем заявлено про стягнення заборгованості був укладений в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора та наданням персональних даних відповідача. Укладення договору, його підписання та отримання кредитних коштів відповідач не заперечував та пояснив, що не зміг повернути кредит через фінансові труднощі, а нараховані відсотки вважав несправедливо великими. Аналізуючи викладене, беручи до уваги, що спір між сторонами виник за договірних обставин, суть яких ніким не спростовувалась, сам договір не суперечить діючому законодавству, та враховуючи положення ст.1049 ЦК України, яким визначено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві грошові кошти у строк та в порядку, встановленому договором, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача. Питання про розподіл судових витрат по справі суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України, а тому стягує з відповідача на користь ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» судові витрати у справі у вигляді судового збору у сумі 2422,40 грн, які є належно підтвердженими. На підставі викладеного та

Outcome: approved