Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-16 00:00:00

Позивач звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з вищезазначеною позовною заявою про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 21 липня\~2012\~року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб та зареєстровано Холодногірським районним у місті Харкові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) під актовим записом № 265, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] \~від 19 травня\~2020\~року. Подружжя від шлюбу має спільних дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спору щодо визначення місця проживання дитини з матір`ю немає. Спільне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з постійними сварками, взаємними образами, відсутністю взаєморозуміння між нами. Шлюбні відносини між нами та проживання однією сім`єю припинено вже більше року. Спільне господарство не ведеться. Подальше проживання разом та збереження шлюбу не можливе. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю немає. Вважає, що надання строку для примирення, а також збереження шлюбу, протирічитиме моральним засадам суспільства. Враховуючи, що сторони мають різні інтереси та погляди на життя, шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені просить позов задовольнити, а шлюб укладений між ним та відповідачкою розірвати. Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 18.11.2024вказану цивільну справу було направлено за підсудністю до Ленінського районного суду м.Харкова. Ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 24.12.2024 провадження по справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом (повідомленням) сторін. Призначено судове засідання. Позивач [PERSON] та його представник в судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомлені про розгляд справи. Від представника позивача адвоката Лопатюк Ю.Л. надіслала до суду заяву, в якій просив розглянути справу без її участі та участі позивача, позов підтримує в повному обсязі та просить розірвати шлюб. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином. Звернулася до суду із заявою про визнання позову. Просила розірвати шлюб, зазначила, що вже давно спільно не проживає з відповідачем, проживаємо в різних містах. В добровільному порядку подружжя досягло згоди щодо поділу спільного майна та участі у вихованні дітей, а подальше збереження шлюбу не відповідає ні її інтересам ні інтересам Позивача. Розглядати справу просила без її участі. Після розірвання шлюбу бажаю залишити прізвище « [PERSON] ». За таких обставин на підставі ст. 223, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не з`явились. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню на підставі наступного. 21 липня\~2012\~року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб та зареєстровано Холодногірським районним у місті Харкові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) під актовим записом №265. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] \~від 19 травня\~2020\~року. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] \~від 18 лютого\~2015\~року та доньку - [PERSON] , [INFO] , що засвідчується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] \~від 09 листопада\~2016\~року. Шлюбні стосунки між подружжям припинені, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем.\~ Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про\~розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Сторони не створили міцної сім`ї, внаслідок відсутності взаєморозуміння, конфліктів, припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть. У відповідності до вимог ч. 1\~ст. 110 Сімейного Кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і тоді суд відповідно\~ст. 112 СК України\~з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. При встановлені таких обставин, при яких подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, однак на даний час не проживають разом та не підтримують сімейних відносин. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, про, що однозначно і категорично ствердила у тексті позовної заяви, а відповідачка проти розірвання шлюбу не заперечує, позов визнала. Таким чином причини розірвання шлюбу об`єктивні, подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки сторони наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Крім того, відповідачка в позовній заяві вказала, що бажає після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище, тому суд вважає за необхідне залишити заявниці прізвище « [PERSON] ». Оскільки відповідачка позов визнала повністю, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не знаходить. Беручи до уваги взаємостосунки, що склалися між подружжям, небажання позивача надалі підтримувати сімейні взаємовідносини, а також те, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved