Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить визнати за ним право власності на спадкове майно у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позову посилається на те, що [INFO] у віці 86 років померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить 3/4 частки житлового будинку [ADDRESS] з господарськими спорудами та будівлями, у якому вона проживала до дня своєї смерті; частку у спільній сумісні власності на земельну ділянку площею 0,25га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану на [ADDRESS] , кадастровий №4621287400:01:003:0215; а також частка у спільній сумісні власності на земельну ділянку площею 0,18 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, розташовану на [ADDRESS] , кадастровий №4621287400:01:003:0216. Зазначає, що [PERSON] є другою дружиною його дідуся [PERSON] , який помер [INFO] , і мачухою його батька [PERSON] . Після смерті дідуся, [PERSON] , яку вони називали бабусею, завжди проживала з ним та його сім`єю і вона була дуже до них прихильна. За життя [PERSON] склала 25.02.2008 року заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, все на що вона за законом матиме право і що їй буде належати на день смерті, заповіла йому, [PERSON] . У встановлений законодавством строк він звернувся до приватного нотаріуса Дрогобицького нотаріального округу Кекіс Г.С. із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] на підставі якої нотаріусом було заведено спадкову справу №18/2024. У зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів спадкодавця на спадщину, нотаріус повідомила його листом від 04.12.2024 №214/02-14 про неможливість видати Свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] та рекомендувала звернутися до суду з питань оформлення спадкових прав. В судове засідання позивач не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю, просить задовольнити позов у повному обсязі. Від відповідача - [PERSON] надійшла заява про визнання позову в повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Як вбачається з матеріалів справи [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Дрогобицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Згідно копії заповіту, посвідченого [PERSON] , секретарем виконкому Станильської сільської ради Дрогобицького району Львівської області, [PERSON] на випадок своєї смерті, все своє майно заповіла [PERSON] . Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Вимогами ст. 392 ЦК України та наданих до неї роз`яснень у листі ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визначено, що якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтві про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Згідно з Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, після смерті [PERSON] відкрито спадкову справу №72359135. З листа приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Кекіс Г.С. встановлено, що [PERSON] відмовлено у прийнятті спадщини після смерті [PERSON] , оскільки у нього відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Крім того, нотаріус звернула увагу на те, що частка спадкодавця у праві спільного сумісної власності на земельні ділянки не визначена. На підтвердження належності житлового будинку та земельних ділянок [PERSON] , позивачем представлено наступні документи: - копія Свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя від 06.04.2007, згідно якого [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] , і була подружжям [PERSON] , який помер [INFO] , належить право власності на частку в спільному сумісному майні; - копія Свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.04.2007, згідно якого [PERSON] , є спадкоємцем частини майна [PERSON] , який помер [INFO] , як дружина померлого; - копія витягу Дрогобицького державного комунального МБТІ та ЕО про реєстраціїю права власності на нерухоме майно, у відповідності до якого за [PERSON] зареєстровано частки житлового будинку [ADDRESS] ; - копія інвентаризаційної справи на будинок [ADDRESS] , загальною площею 99,0кв.м, житловою площею 38,0кв.м. Рік побудови даного будинку - 1965 рік. - копію Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 31.10.2014, згідно якої земельна ділянка площею 0,25га, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташована на [ADDRESS] , кадастровий №4621287400:01:003:0215, належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] і [PERSON] ; - копію Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 31.10.2014, згідно якої земельна ділянка площею 0,18га, призначена для ведення особистого селянської господарства, розташована на [ADDRESS] , кадастровий №4621287400:01:003:0216, належить на праві спільної сумісні власності [PERSON] і [PERSON] . З огляду на вказане, суд вважає доведеним належність спадкового майна спадкодавцю. Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи і часом її відкриття є день її смерті, а відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадини і не припинялися внаслідок смерті. Положеннями ч.1 ст. 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 89 Земельного кодексу України, співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. У відповідності до вимог ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. У відповідності до роз`яснень, наданих у Постанові Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 року № 20, - частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними (п.5). Відповідно до роз`яснень, наданих у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», - у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. У відповідності до правового висновку Верховного Суду, викладеному 16 червня 2021 року у постанові у справі № 570/997/19, - подання позову про визнання права власності в порядку спадкування є ефективним способом захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України у випадку, коли частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не визначено, так як саме визначення такої частки не згоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності. За життя [PERSON] частки у праві спільної сумісної власності на вищевказані земельні ділянки не визначалися. Виходячи із законодавчо встановленої рівності часток кожного із співвласників спільної сумісної власності, відсутності іншої домовленості між ними, вважаю, що частка [PERSON] становить по 1/2 у кожній ділянці. Законодавцем встановлений певний порядок набуття права власності на нерухому майно в порядку спадкування - нотаріальний порядок. Однак, позивач не має змоги оформити право власності на спірне спадкове майно у нотаріальному порядку через відсутність правовстановлюючих документів. Як роз`яснено в листі Міністерства Юстиції України від 21.02.2005 року за № 19-32/319, якщо первинна реєстрація прав власності не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності майна попередньому чи наступному власнику (спадкоємцю) у випадку відсутності таких документів, вирішується в судовому порядку. З огляду на наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що спадкодавцю належало спірне спадкове майно, позивач як спадкоємець за заповітом фактично вступив в управління і володіння спадковим майном, суд дійшов висновку, що право власності на спірне спадкове майно перейшло у порядку спадкування до позивача, а тому є підстави для визнання за ним права власності на таке.

Outcome: approved