Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-15 00:00:00

Короткий зміст вимог позовної заяви. У грудні 2024 року представник позивача Моторного (транспортного)\~страхового бюро\~України - Сечко С.В. звернувся до Малиновського районного суду міста Одеси з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 92873 грн. 20 коп. та витрат по сплаті судового збору. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що відшкодував потерпілому завдані відповідачем збитки внаслідок ДТП, що підтверджується відповідними квитанціями, а тому, у даному разі, враховуючи, що відповідальність винуватця ДТП не була застрахована у встановленому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач, в порядку регресних вимог звертається до суду з відповідним позовом. Рух справи; вирішення судом клопотань, поданих сторонами, узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи. Після надходження позовної заяви, головуючого суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст. 14, 33 ЦПК України. 03.12.2024 року цивільна справа 521/19306/24 надійшла у провадження судді Шевчук Н.О. Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 04.12.2024 року у справі №521/19306/24 було відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду у судовому засіданні з викликом сторін. Від відповідача відзив на позовну заяву не надійшов, що відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства не є перешкодою для розгляду справи. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься його заява від 26.12.2024 року ( вх.76294) про підтримання позовних вимог, в якій він просить розглядати справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] не з`явився в судове засідання, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, надав до суду заяву (вх. № 1806 від 13.01.2025 року) про визнання позову, просив суд задовольнити заяву та розглянути справу за його відсутності. Також відповідач просив стягнути з нього на користь МТСБ 50 відсотків від суми сплаченого позивачем за подання позовної заяви, посилаючись на п.1 ст. 142 ЦПК України. Згідно ч. 6\~ст. 19 ЦПК України\~зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог\~ст. 274 ЦПК України\~справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Частиною 2 ст. 279 ЦПК України встановлено, що\~розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Згідно\~ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті звернувся до суду із заявою, в якій зазначив про визнання позовних вимог, тому суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в зв`язку з чим є підстави для ухвалення судового рішення по справі. Згідно приписів до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши доводам та вимогам позивача відповідну оцінку, оцінивши докази на їх підтвердження в межах доводів позову, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи правових норм, які підлягають застосуванню, суд вважає, що позовні вимоги Моторного (транспортного)\~страхового бюро\~України до [PERSON] про відшкодування шкоди потребують задоволення, враховуючи таке. Фактичні обставини, встановлені судом Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, 09.03.2023 року о 13 год. 40 хв. по вул. Овідіопольська дорога, 7 в м. Одесі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: «KIA SORENTO», державний номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] та «BMW X 3», державний номерний знак [NUMBER] , що належить [PERSON] . Постановою Малиновського районного суду міста Одеси від 10.04.2023 року № 521/8110/23 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу. На момент настання ДТП цивільно правова відповідальність [PERSON] не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно з\~полісом №212054581\~обов`язкового страхування\~цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів, станом на момент ДТП\~09.03.2023 року, цивільно - правова відповідальність водія автомобіля «BMW\~X\~3»,\~державний номерний\~знак [NUMBER] була застрахована в ПАТ «НАСК «ОРАНТА» 05.04.2023 року, [PERSON] своєчасно звернулася до МТСБУ із повідомленням про ДТП від 09.03.2023 року та заявою про виплату страхового відшкодування. Як вбачається з матеріалів справи, огляд транспортного засобу автомобіля «BMW\~X\~3»,\~державний номерний\~знак [NUMBER] проведений оцінювачем [PERSON] 21.03.2023 року. Відповідно до звіту № 21-03/23 від 16.05.2023 року, складеного ТОВ «АВТО ОДЕКС» встановлено, що визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля «BMW X 3», державний номерний знак [NUMBER] , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу його складників пошкодженого при ДТП визначається рівною 103768 грн. 60 коп. Відповідно до рахунку № 99 від 16.05.2023 року та платіжної інструкції № 922444 від 22.05.2023 року, МТСБУ за звіт про оцінку автомобіля сплатило кошти у розмірі 1447 грн. У зв`язку\~з настанням\~події,\~передбаченої п.\~41.1\~ст.\~41\~Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ перерахувало кошти [PERSON] у розмірі 91426 грн. 20 коп. згідно наказу від 21.05.2023 року по справі № 91138, що підтверджується копією платіжної інструкції № 922511 від 23.05.2023 року. Інших письмових доказів стосовно спірних правовідносин, які виникли між сторонами, матеріали справи не містять. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ч. 1- 2 ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, заподіяна неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода заподіяна майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню особою, яка заподіяла шкоду, у повному обсязі. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно із ч. 2 ст. 1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до підпункту «а» пункту 41.1\~ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, в разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно із\~ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~МТСБУ відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час ДТП. Судом у даній справі встановлено, що у зв`язку із настанням події, передбаченої підпунктом «а» пункту 41.1\~статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~МТСБУ здійснило виплату страхового відшкодування в сумі 92873 грн. 20 коп. Таким чином, МТСБУ виконало покладені на нього Законом обов`язки по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. За нормою\~ст. 1191 ЦК України\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлено законом. Згідно із положеннями п. 38.2.1\~ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1\~статті 13 цього Закону. Регресом є право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. При регресі основне (деліктне) зобов`язання припиняється та виникає нове (регресне) зобов`язання, в межах якого у кредитора (третьої особи, що виконала обов`язок замість винної особи перед потерпілим) виникає право регресної вимоги до такої винної особи. Вказане регламентується змістом статей 559 та 1191\~ЦК України, згідно яких зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином; особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Зважаючи на зміст наведених норм\~ЦК України, право зворотної вимоги (регресу) не переходить від однієї особи до іншої, як у випадку заміни сторони (кредитора) у вже існуючому зобов`язанні (при суброгації у страхових відносинах). При регресі право регресної вимоги виникає, тобто, є новим правом кредитора за новим в даному випадку регресним зобов`язанням, що виникло внаслідок припинення основного (деліктного) зобов`язання шляхом виконання обов`язку боржника (винної особи) у такому деліктному зобов`язанні третьою особою (п. 44-46 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 910/2603/17). Отже, законом встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди особі, потерпілій у ДТП, саме в порядку регресу, якщо така шкода спричинена власником транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, судом встановлено, та відповідачем не заперечено того, що МТСБУ відповідно до чинного законодавства здійснило відшкодування шкоди за винного водія транспортного засобу «KIA SORENTO», державний номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] , що спричинив дорожньо-транспортну пригоду, що мала місце 09.03.2023 року у м. Одесі вул. Овідіопольська дорога, 7, а тому відповідно до\~ст. 1191 ЦК України\~та п. 38.2.1\~ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», після проведення виплати на користь [PERSON] як потерпілої сторони, у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до відповідача [PERSON] на суму 92873 грн. 20 коп. При цьому, станом на час розгляду справи, відшкодування спричиненої шкоди відповідачем не відбулося, але в зв`язку з визнанням позову відповідачем по справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] на користь МТСБУ в порядку регресу витрат по виплаті страхового відшкодування в розмірі 91426 грн. 20 коп. та витрати на оплату експерта у розмірі 1447 грн. є обґрунтованими та такими, що потребують задоволення. Згідно ст. 12,\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне позовну заяву МТСБУ задовольнити в повному обсязі. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Проте, положеннями ст. 142 ЦПК України передбачено порядок розподілу судових витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду. За змістом ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічна норма викладена і в ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Таким чином, якщо відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то в судовому рішенні повинно бути вирішено питання про повернення позивачу з державного бюджету половини сплаченого ним судового збору при поданні позовної заяви, а інша половина судового збору покладається на відповідача. На підставі викладеного, оскільки до початку розгляду справи по суті від відповідача надійшла заява про визнання позову, при подачі позову до суду позивачем сплачений судовий збір у розмірі 3028 грн., а суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви, необхідно дійти висновку про наявність підстав для повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову та стягнення з відповідача на користь позивача інших 50 відсотків судового збору.

Outcome: approved