Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

І.Короткий зміст позовних вимог 18.09.2024 адвокат Силка Т.Ю. в інтересах [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Луцької міської ради про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Позов обгрунтований тим, що позивачці [PERSON] на праві власності належить 7/50 часток житлового будинку [ADDRESS] . Співвласники за взаємною згодою з відступленням від своїх часток уже більше 20 років користуються приміщеннями у цьому будинку, які фактично являють собою 7 (сім) окремих квартир. На даний час 3 (три) з цих 7 (семи) квартир виділені в натурі як окремі об`єкти нерухомого майна. Позивачка, як співвласник, бажає виділити свою частку у праві спільної власності на житловий будинок, що згідно проведеного експертного дослідження є технічно можливим. Оскільки реалізувати це право шляхом укладення договору між співвласниками неможливо, то позивачка звернулася з відповідним позовом до суду. На підставі викладеного просила виділити їй в натурі частку у праві спільної власності на житловий будинок як окрему ізольовану квартиру. \~ \~ \~ \~ ІІ.Стислий виклад позиції відповідача Відповідачі правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалися. ІІІ.Процесуальні дії суду, клопотання та заяви учасників судового процесу Ухвалою суду від 23.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 04.11.2024 до участі в справі залучено співвідповідача Луцьку міську раду. Ухвалою суду від 09.12.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 11.12.2024 відповідач [PERSON] подав заяву про ознайомлення з матеріалами справи. Це право було реалізовано ним. Позивачка в судове засідання не з`явилася, хоча була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Представник позивачки, адвокат Силка Т.Ю., подала клопотання про розгляд справи за відсутності позивачки та її представника. Представник Луцької міської ради Іщик В.А. подав заяву про розгляд справи за його відсутності. При вирішенні справи покладається на розсуд суду. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, хоча були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Будь-яких заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч. 2\~ст. 247 ЦПК України). ІV.Фактичні обставини справи [PERSON] є власником 7/50 частин житлового будинку [ADDRESS] (реєстраційне посвідчення серії [NUMBER] від 23.12.1998, а.с. 38). Іншими співвласниками житлового будинку [ADDRESS] є: - [PERSON] , його частка у праві власності складає 88/400; підстава виникнення права власності - договір дарування, 2-1585, від 17.06.1997, Перша Луцька держнотконтора; - Неглядюк Ірина Миколаївна, її частка у праві власності складає 7/50; підстава виникнення права власності - рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29.09.2005 у справі №2-6003/2005; - [PERSON] , його частка у праві власності складає 5/50; підстава виникнення права власності - договір дарування, 2-10092, від 18.10.1996, Перша Луцька держнотконтора; - Кварцяна Алла Миколаївна (померла), відомості про спадкоємців - відсутні, її частка у праві власності складає 5/50; підстава виникнення права власності - свідоцтво про право на спадщину, 1-1885, від 20.10.1997, Перша Луцька держнотконтора (інформаційна довідка №353972375 від 10.11.2023, а.с. 12-15). Крім того, окремі частини житлового будинку [ADDRESS] виділені в натурі іншим колишнім співвласникам як окремі об`єкти нерухомого майна (квартири), а саме: - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] (колишні 7/50 часток житлового будинку) (інформаційна довідка №270426494 від 13.08.2021, а.с. 19-21); - [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] (колишні 3/50 часток житлового будинку) (інформаційна довідка №270425599 від 13.08.2021, а.с. 22-23); - [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] (колишні 5/50 часток житлового будинку) (інформаційна довідка №363491737 від 27.01.2024, а.с. 24-25). Житловий будинок [ADDRESS] знаходиться на земельній ділянці площею 0,0766 га, кадастровий номер: 0710100000:11:023:0083, цільове призначення - для будівництва та обслуговування багатоквартирного жилого будинку, господарських будівель і споруд. Земельна ділянка належить на праві власності Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Винниченка 7.Луцьк» (свідоцтво про право власності на нерухоме майно № [NUMBER] від 08.12.2015, а.с. 16, Інформаційна довідка №353972375 від 10.11.2023, а.с. 12-15). Виділ (без проведення будівельних робіт по фактичному користуванню з відступленням від частки) в натурі 7/50 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] , що фактично становить відокремлене житлове приміщення з самостійним виходом (квартира [ADDRESS] ), загальною площею 41,8 кв.м, житловою площею 32,7 кв.м (приміщення 1 - кухня площею 6,1 кв. м., примішення 2 - санвузол площею 3,0 кв. м, приміщення 3 - кімната площею 16,7 кв.м., приміщення 4 - кімната площею 16,0 кв.м.) можливий (висновок будівельно-технічної експертизи №20/2023 від 18.07.2023, а.с. 46-69). Співвласники житлового будинку [ADDRESS] не досягли згоди щодо укладення договору про виділ у натурі частки з нерухомого майна. V.Мотиви суду та застосоване законодавство Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України). Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Частиною першою статті 355 ЦК України визначено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (частина перша статті 356 ЦК України). Згідно з частинами першою - третьою статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації (частини перша, третя статті 364 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. У пунктах 6, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок» судам роз`яснено, що під час вирішення зазначених спорів суди повинні враховувати, що виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири. У спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. При поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. У постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі №6-1443цс16 зроблено висновок, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання не співмірної шкоди господарському призначенню майна. Якщо в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина нерухомого майна, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на це майно. У постановах Верховного Суду від 28.10.2020 у справі №2114/2-3819/11 та від 29.06.2022 у справі №466/3008/17 зазначено про необхідність забезпечення дійсного вирішення у дієвий спосіб спору, що виник та існує між сторонами та позбавляє їх можливості спільно використовувати єдиний об`єкт нерухомості без його поділу (виділу частки) в натурі. За встановлених фактичних обставин справи та з урахуванням релевантних джерел права суд дійшов таких висновків. [PERSON] належить 7/50 часток у праві спільної часткової власності на житловий будинок. Вона як співвласник має право на виділ своєї частки в натурі. Виділ такої частки технічно можливий, оскільки їй може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру), яка відповідає розміру її ідеальної частки (з незначним відхиленням на користь інших співвласників). Позивачка не наполягає на грошовій компенсації такого відхилення. Отже, позовні вимоги слід задовольнити. Враховуючи викладене,

Outcome: approved