Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 16.08.2024 неповнолітній [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, в якій просить позбавити батьківських прав відповідача відносно себе, [PERSON] , [INFO] , оскільки відповідач не виконує свої батьківські обов`язки та в заяві про збільшення позовних вимог від 01.10.2024 просив стягувати з відповідача аліменти на своє утримання. В обґрунтування позову вказує, що він народився [INFO] від шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , проте спільне життя батьків не склалось та шлюб між ними було розірвано, за рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу від 21.11.2016 року по справі №215/3078/16-ц, мати позивача [PERSON] , була позбавлена батьківських прав щодо нього та його рідної сестри [PERSON] . З 2016 року він та його сестра проживали разом з батьком за адресою [ADDRESS] , та з часом разом з ними почала проживати його співмешканка. Рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу від 21.11.2016 по справі №215/3078/16-ц було припинено стягнення аліментів на користь матері позивача та стягнуто аліменти на його утримання з матері на користь відповідача, тобто батька. Однак, майже два роки позивач проживає окремо від батька, оскільки відповідач веде асоціальний спосіб життя, займається лише своїм життям та життям своєї співмешканки. З батьком були постійні сварки, дійшло до побиття, у зв`язку з чим тітка позивача [PERSON] зверталась до органів опіки для вирішення проблемного питання. Крім того, батько разом зі своєю співмешканкою почав зловживати забороненими речовинами, відносити речі до ломбарду, вдома періодично була відсутня їжа. У лютому 2022 року позивач переїхав до своєї старшої сестри [PERSON] та проживав у неї до квітня 2022 року. Приблизно з квітня 2022 року позивач переїхав до своєї бабусі (матері батька), проживав з нею, батько інколи давав кошти на утримання позивача, проте останній рік йому доводиться шукати підробіток, оскільки бабуся примушує надавати їй кошти, щоб позивач мав можливість проживати у неї вдома, на власне утримання та забезпечення власних потреб. Життя з бабусею також стало неможливим, через що позивач був змушений переїхати до своєї сестри [PERSON] , яка проживає разом зі своїм нареченим. Наразі [PERSON] проживає з нею, вона піклується про його життя, та крім того позивач має власний дохід. Також позивач навчається у Відокремленому структурному підрозділі «Індустріальний фаховий Криворізького національного університету» з 01.09.2023 року. Натомість відповідач не виявляє інтерес до життя позивача, його розвитку, ніяким чином не піклується про нього, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться успіхами, станом здоров`я, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання, отже покладених законом на батьків обов`язків, не виконує. Наразі всі питання щодо виховання вирішуються самостійно позивачем та його сестрою. Отже, самоусунення від виховання дитини з боку відповідача носить стійкий та тривалий характер, не має об`єктивних на те причин. 3 вищевказаними проблемами позивач самостійно та разом зі своєю сестрою неодноразово звертався до виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради в особі органу опіки та піклування, проте йому порадили звернутись до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, у зв`язку з чим за захистом своїх прав він звертається до суду. Крім того просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі частини всіх видів доходів, починаючи з дня подання позовної заяви до його повноліття. Заяви, клопотання учасників справи. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги на їх задоволенні наполягав. Законний представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Представник законного представника, адвокат Зеркін А.С. в судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду повідомлений належним чином. Представник третьої особи, Виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради в особі органу опіки та піклування, Бальвас В. в судове засідання не з`явився, 01.10.2024 через канцелярію суду подав висновок. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання на 12-00 год. 01.10.2024, за правилами загального позовного провадження. 01.10.2024 відкладено розгляд справи на 10-30 год. 29.10.2024, у зв`язку з неявкою всіх сторін по справі, прийнято до розгляду заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог. 29.10.2024 ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області залучено до участі законного представника [PERSON] . Ухвалою суду від 29.11.2024 закрито підготовче провадження по справі та призначено до судового розгляду по суті на 11-00 год. 13.01.2025. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 03.11.2008, у відомостях про батьків вказано: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с. 5). Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 21.11.2016 по справі №215/3078/16-ц позбавлено батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , припинено стягнення аліментів з [PERSON] та стягнуто аліменти на його користь на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] до повноліття дітей (а.с. 10-11). Згідно довідки від 19.07.2024 №187 виданої Відокремленим структурним підрозділом "Індустріальний фаховий коледж КНУ", [PERSON] , навчається з 01.09.2023 у Відокремленому структурному підрозділі "Індустріальний фаховий коледж КНУ" на другому курсі денного відділення, зі спеціальності ОРС-23, термін закінчення навчання 30.06.2027, що також підтверджується Договором про надання освітніх послуг №25/23 від 08.08.2023, та довідкою про доходи від 22.07.2024 №68, згідно якої [PERSON] щомісячно отримує стипендію в розмірі 890 грн. (а.с. 6, 7-8, 9). Відповідно до відповіді Відокремленого структурного підрозділу "Індустріальний фаховий коледж КНУ" від 26.09.2024 №01/19-283, батько [PERSON] підтримує зв`язок з класним керівником. З його слів, дитина не йде на контакт і не підтримує нормальні стосунки з ним через сімейний конфлікт, та на теперішній час [PERSON] живе з сестрою [PERSON] (а.с. 30). Згідно письмових пояснень [PERSON] від 24.09.2024, [PERSON] проживає на даний момент з нею за адресою: [ADDRESS] з 18.07.2024 та за час проживання батько жодного разу не цікавився де знаходиться його дитина, фінансової допомоги не надає, коли брат телефонує щоб попросити аліменти, які мати направляє, [PERSON] повідомляє що грошей не має, або не бере слухавку (а.с. 31). Згідно письмових пояснень [PERSON] від 24.09.2024, він не проживає з батьком з квітня 2023, оскільки часто виникали конфлікти та з його співмешканкою. Вдома не було їжі, батько не цікавився його життям, сплачені аліменти матір`ю батько витрачав на власні потреби, кожного дня батько разом із співмешканкою вживав алкогольні напої, наркотичні речовини та влаштовували сварки та бійки, тому через ці обставини він був вимушений переїхати жити до родичів (а.с. 32). З матеріалів справи вбачається, що наказом Виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради від 18.04.2023 позивача [PERSON] було тимчасово влаштовано, як неповнолітню дитину в сім`ю [PERSON] до вирішення питання влаштування дитини або повернення його на виховання батьку (а.с. 33). Також, до матеріалів справи додано висновок за фактом викладеним в повідомлені на лінію «102», інспектора ВП КРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Мартиненко А.В., за обставинами якого, 18.04.2023 о 12:08 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 18.04.2023 о 12:07 за адресою: [ADDRESS] батько поводиться агресивно, не пускає додому, ймовірно вживав алкоголь, нібито батько зі своєю співмешканкою [PERSON] забрали у дитини телефон та не віддають. Заявниця повідомила, що молодшого брата забрала до себе, зараз оформлює опікунство, але потрібно забрати речі, щоб у дитини було що одягати. Заявник [PERSON] . Прибувши на місце виклику зустрілись з заявницею, котра повідомила, що її батько не пускає їх з братом забрати речі. Двері до квартири ніхто не відчинив та жінка через вікно повідомила, що чоловік з вказаної квартири зараз на роботі та коли повернеться віддасть речі. Від заявниці було відібрано письмову заяву про припинення розбирань стосовно виклику (а.с. 38). Згідно висновку, який надійшов на адресу суду 01.10.2024, з липня 2016 по лютий 2023 року неповнолітній [PERSON] проживав разом з батьком за адресою реєстрації: [ADDRESS] . [PERSON] залишив місце постійного проживання через постійні сварки і конфлікти з батьком, непорозуміння, що виникали між ними на побутовому рівні, а також з питань методів виховного впливу, які застосовував [PERSON] по відношенню до сина. Також позивач зазначає, що батько вживає алкогольні та наркотичні речовини, але не надає жодних доказів на підтвердження даного факту. В березні 2023 року неповнолітній [PERSON] разом із старшою повнолітньою сестрою [PERSON] звернувся до служби у справах дітей виконкому районної у місті ради з питання нехтування відповідачем своїх батьківських обов?язків по відношенню до нього. Зі слів хлопця останній не забезпечував належного харчування, застосовував фізичні покарання та вживав у спілкуванні з сином нецензурну лайку. [PERSON] відмовився повертатися додому, тому службою у справах дітей виконкому Тернівської районної у місті ради був тимчасово влаштований в сім?ю повнолітньої сестри, [PERSON] , що мешкала за адресою: [ADDRESS] . 3 батьком, що є відповідачем по справі, проводилася профілактично-роз?яснювальна робота щодо належного виховання сина і його обов?язку утримувати матеріально дитину, забезпечувати його нагальні потреби. Батько в своїх поясненнях вказував на те, що втратив контакт та взаєморозуміння з сином через те, що той переживає підлітковий вік, а також через те, що [PERSON] не хоче виконувати вимоги батька щодо навчання, занять спортом, дотримання в квартирі належного санітарного стану і виконання хатніх справ з урахуванням його вікових можливостей. Адміністрація закладу, де на той час навчався хлопець, а саме Криворізька гімназія №27 КМР, дійсно відзначала, що [PERSON] , який раніше мав високій рівень знань, втратив мотивацію до навчання і засвоював матеріал не в повному обсязі, нехтував виконанням домашніх завдань. Між батьком і сином дійсно існував конфлікт, в якому жоден з них не хотів поступатись, від роботи з конфліктологом Криворізького міського центру соціальних служб відмовилися. Відповідач відмовився надати спеціалістам служби можливість обстежити житло за адресою: [ADDRESS] з метою перевірки умов утримання і виховання [PERSON] , але не відмовлявся від того, щоб син повернувся і проживав з ним. Спеціалістами служби неодноразово приводилися профілактично-роз?яснювальні бесіди з відповідачем щодо того, що аліменти, які сплачуються на дитину, є її власністю і витрачатися мають виключно на неї, на що відповідач відзначав, що аліменти почав отримувати нещодавно, а з 2016 року одноосібно утримував сина. На момент проживання у повнолітньої сестри життю і здоров?ю позивача нічого не загрожувало, профілактична робота з батьком не мала позитивного результату. Хлопчика такий стан справ теж влаштовував, оскільки він мав можливість не бути під контролем дорослих. До служби у справах дітей виконкому Тернівської районної у місті ради в березні 2023 року також зверталася і матір позивача, [PERSON] , яка повідомила, що змінила свій спосіб життя, працює, оплатила борг по аліментам, налагодила спілкування з сином і має з ним гарні стосунки. Зважаючи на ситуацію, яка склалася в родині відповідача, [PERSON] було рекомендовано звернутися до суду для поновлення у батьківських правах та забрати [PERSON] на виховання в свою родину. Роз?яснювалось їй також і те, що вона може звернутися до органу опіки та піклування щодо перевірки цільового витрачання аліментів стягувачам. Станом на сьогодні ці дії так нею і не вчинені. В вересні 2023 року, як було встановлено службою, неповнолітній [PERSON] переїхав до бабусі по лінії батька, [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] . Причиною перебування у бабусі було те, що співмешканка батька не готує, його змушують виконувати хатні справи, не забезпечують його потреб і аліменти, які сплачує матір, не витрачають на нього. Пізніше бабуся повідомляла, що відповідач періодично надає їй кошти для утримання [PERSON] , бере епізодичну участь у вихованні сина, виховного впливу на нього немає, взаємовідносини між батьком та сином так і залишаються напруженими. За весь наступний рік відповідач до служби у справах дітей виконкому Тернівської районної у місті ради з питання повернення сина за місцем його постійного проживання чи налагодження з ним стосунків не звертався. Зважаючи на ці обставини, неповнолітній [PERSON] , [INFO] , був взятий на облік дітей, які перебувають в складних життєвих обставинах, служби у справах дітей виконкому Тернівської районної у місті ради. На даний час з липня 2024 року позивач проживає з іншою повнолітньою сестрою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , у зв?язку з тим, що батько і надалі не цікавиться його життям, не забезпечує його утримання, аліменти не віддає, вживає алкогольні та наркотичні речовини і влаштовує бійки і сварки зі співмешканкою. З пояснень [PERSON] від 24.09.2024 за весь час перебування [PERSON] у неї, відповідач навіть не поцікавився де знаходиться його дитина, коли останній йому телефонує з приводу аліментів, каже, що грошей немає або взагалі ігнорує дзвінки. Для забезпечення своїх потреб хлопець змушений підробляти. Неповнолітній [PERSON] є студентом ІІ курсу відокремленого структурного підрозділу «Індустріальний фаховий коледж Криворізького національного університету», заборгованостей по результатам семестрового контролю не має. Від адміністрації даного навчального закладу профтехосвіти повідомлень щодо залишення позивача без батьківського піклування через ухиляння батька дитини від виконання своїх батьківських обов?язків до служби не надходило. За інформацією закладу від 26.09.2024 №01\\19-283 батько [PERSON] підтримує зв?язок з класним керівником, поставив до відома адміністрацію стосовно сімейного конфлікту між ним і [PERSON] , через який дитина не іде на контакт з ним і між ними не підтримуються нормальні стосунки. 24.09.2024 позивач відвідав службу та підтвердив факт окремого проживання сина, також звинувачує [PERSON] в тому, що йому потрібні лише гроші, а виконувати свої обов?язки по дому, навчатися і слухатися останній не бажає. Наміру налагоджувати їх взаємовідносини не має, на даний час має значні проблеми зі здоров?ям і знаходиться в лікарні. Працює, але за станом здоров?я переведений на іншу посаду, тому розмір заробітної плати зменшився, аліменти з його слів витрачає на оплату комунальних послуг в житлі, де зареєстрований неповнолітній. Факт свого усунення від батьківських обов?язків по вихованню і утриманню сина визнає, але усю провину за це покладає на неповнолітнього [PERSON] , розуміє, що перспективи налагодження взаємовідносин між ними відсутні, але він залишається його законним представником. Обстежити умови проживання знову спеціалістам як і раніше не вдалося, оскільки забезпечити доступ до помешкання відповідач відмовився, повсякчас переносячи візит служби з різних причин. Документально і свідченнями родичів підтверджено факт окремого проживання позивача від батька з березня 2023 року, його байдуже ставлення до життя і подальшої долі дитини. Враховуючи вищевикладене, ухилення відповідачем від виконання його обов?язків щодо утримання і виховання сина має систематичний і тривалий характер, є свідомим актом його волі, хоча і обумовлене існуючим сімейним конфліктом, тоді як відповідач спроб змінити своє життя, повернути сина на виховання, дбати про нього і забезпечувати його матеріально не робить, навіть на проявляє інтересу щодо його подальшої долі, тобто повністю усунувся від виконання батьківських обов`язків і фактично зараз позивач, [PERSON] , залишився без батьківського піклування. відповідач не виконує покладені на нього законодавством обов`язки, а саме: не створює належних умов для проживання та розвитку дитини, не піклується про його здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, що в свою чергу негативно позначається на подальшій долі хлопчика. Позивач досяг того рівня розвитку і віку, коли може чітко і аргументовано висловлювати свою думку і виступати із захистом своїх прав в суді. З бесіди з [PERSON] вбачається, що він не бажає повертатися в родину батька, який для нього втратив авторитет і з яким у нього відсуне будь-яке порозуміння, а подальше проживання з ним може негативно позначитися на його розвитку і психічному здоров`ї. Враховуючи вищезазначене, а також думку неповнолітнього [PERSON] , виконком Тернівської районної у місті ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] , відносно його неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] . Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає, що позов слід задовольнити. Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим,ухваленим на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень,підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України). Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч.1-4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя: поважати дитину. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 03.11.2008, у відомостях про батьків вказано: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с. 5). Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 21.11.2016 по справі №215/3078/16-ц позбавлено батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , припинено стягнення аліментів з [PERSON] та стягнуто аліменти на користь останнього на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] до повноліття дітей (а.с. 10-11). Також, в судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] , які є сестрами позивача, пояснили, що відповідач веде аморальний спосіб життя, піднімав руку на неповнолітнього [PERSON] , не цікавиться його життям, [PERSON] не мешкає з батьком вже протягом 2-х років, ніякої допомоги від батька не отримує. Згідно з п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 № 3 (далі - Постанова) роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч. 4 ст. 167 СК України, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Відповідно до ч.4 ст. 60 ЦК України, суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Згідно ч.ч. 1-4 ст. 63 ЦК України, опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. При призначенні опікуна для малолітньої особи та при призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного. Відповідно до ч. 1 ст. 65 ЦК України, до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування. Аналізуючи вищевикладені норми права та матеріали справи, судом встановлено, що неповнотілтній [PERSON] перебуває на обліку в службі в справах дітей, як дитина, яка перебуває в складних життєвих обставинах, але з урахуванням того, що орган опіки та піклування не звертався до суду із поданням про призначення піклувальника неповнолітньому [PERSON] , хоча це відносить до повноважень та є обов`язком органу опіки та піклування, суд вважає, що призначення піклувальника над [PERSON] повинно здійснюватися відповідним органом опіки та піклування. Крім того, судом встановлено, що відповідач по справі [PERSON] , будучи батьком неповнолітнього [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, а саме не цікавиться життям дитини, матеріально не забезпечує, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не забезпечує всім необхідним, не робить ніяких дій, які б могли допомогти налагодити взаємовідносини з сином, тобто свідомо нехтує своїми обов`язками, тому суд вважає за необхідне, виходячи з найкращих інтересів дитини, позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Слід також зазначити, що при зміні своєї поведінки та зміні обставин згідно зі ст. 169 СК України відповідач не позбавлений права звернутися до суду із позовом про поновлення батьківських прав. Щодо стягнення аліментів суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно ч.3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Обов`язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в ч.2 ст.51 Конституції України, ст. 180 СК України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов`язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька й (або) у твердій грошовій сумі, що передбачено ст. 181 СК України. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Передбачених законом підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримання неповнолітньої дитини судом не встановлено. Оскільки [PERSON] не виконує у відношенні свого неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , передбачені сімейним законодавством батьківські обов`язки з його утримання, чим порушує право дитини на достатній рівень життя, тому існують правові підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання сина. При визначені розміру аліментів, суд враховує обставини майнового і сімейного стану відповідача та бере до уваги, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст. 182 СК України, тобто 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки відповідач працездатний, але добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача, на його утримання аліменти у розмірі 1/4 частини його доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, зазначене рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Крім того, суд вважає необхідним зазначити, що вимоги ч. 3 ст. 166 СК України передбачають, що суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду, тому враховуючи, що орган опіки та піклування на підставі ст.ст. 60-65 ЦК України повинен призначити піклувальника неповнолітній дитині [PERSON] , позбавленогобатьківського піклування, після чого законному представнику дитини слід відкрити особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду, на який неповнолітній [PERSON] буде отримувати аліменти. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання розподілу судових витрат між сторонами. Враховуючи те, що позивачем заявлено одну вимогу майнового характеру та одну вимогу немайнового характеру, а також те, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 14 ч. 2 ст.3 Закону України «Про судовий збір», тому на підставі ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 2422,40 грн. (із розрахунку 1211,20 грн.+1211,20 грн.). На підставі викладеного, ст. ст.150, 164, 165, 166, 167 СК України,

Outcome: approved