Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-26 00:00:00

Адвокат Зизич Н.Ю. в інтересах [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] є правнуком [PERSON] , яка померла [INFO] у селі Сімер Перечинського району Закарпатської області. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла прабабуся заявника [PERSON] [PERSON] . Однак ще за життя, а саме 06 грудня 1993 року, покійна склала заповіт, відповідно до якого належну їй частину будинку з надвірними будовами, що розташований у [ADDRESS] , а також все інше майно, яке належало їй і на яке вона буде мати право по закону, заповіла своєму правнуку [PERSON] . Після смерті [PERSON] заявнику у спадок залишився житловий будинок та земельна ділянка площею 0,7862 га у с. Сімер ур. «Під Брановою». Наразі [PERSON] має намір оформити спадщину за покійною прабабусею, однак при оформленні спадщини було виявлено певні розбіжності у правовстановлюючих документах. Так, як вбачається з постанови державного нотаріуса Перечинської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії, заявнику [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , у зв`язку з розбіжностями у померлої в документах, а саме у свідоцтві про смерть вказано як [PERSON] , а у архівній довідці про шлюб вказано як [PERSON] , що не дає можливість встановити ступінь спорідненості між спадкодавцем та спадкоємцем. Відтак нотаріус рекомендує звернутися до суду для встановлення факту, що має юридичне значення. Зазначає, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 14 липня 2004 року прізвище та ім`я прабабусі заявника значиться « [PERSON] ». Такі ж прізвище, ім`я та по батькові зазначені й у заповіті, посвідченому секретарем виконкому Сімерської сільської ради народних депутатів від 06 грудня 1993 року. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України, батьками бабусі заявника [PERSON] значаться « [PERSON] » як батько та « [PERSON] ». При цьому, згідно архівної довідки Державного архіву Закарпатської області № 134/01-17 від 09 грудня 2024 року, в документах архіву є дані про те, що 27 вересня 1943 року у м. Перечин в книзі реєстрації актових записів про одруження під № 41 було зареєстровано шлюб громадян [PERSON] та [PERSON] . При складанні заповіту покійна [PERSON] конкретизувала, що спадкоємцем є правнук [PERSON] , що у свою чергу покладає на останнього обов`язок при оформленні спадщини за заповітом підтвердити родинні зв`язки зі спадкодавцем. Оскільки через виявлені розбіжності заявник не може оформити спадщину, тоді як внести відповідні зміни до документів у зв`язку зі смертю спадкодавця [PERSON] немає можливості, тому просить заяву задовольнити.\~\~\~\~\~\~\~\~\~ У судове засідання заявник [PERSON] та його представник адвокат Зизич Н.Ю. не з`явилися, однак остання подала заяву про розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі та просила такі задовольнити.\~\~ Представник Перечинської державної нотаріальної контори як заінтересованої особи у судове засідання також не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Суд встановив, що заявник [PERSON] народився [INFO] у селі Сімер Перечинського району Закарпатської області, батьками якого зазначені [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 25 листопада 1986 року з місцем реєстрації Перечинський райвідділ ЗАГСу Закарпатської області, актовий запис №24а (а. с. 6).\~\~ Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданому 23 жовтня 1981 року з місцем реєстрації с. Сімер Перечинського району Закарпатської області, актовий запис № 21, батько заявника [PERSON] [PERSON] народився [INFO] у с. Сімер Перечинського району Закарпатської області, а його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а. с. 8). [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у віці 58 років, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 05 березня 2024 року Перечинським відділом державної реєстрації актів цивільного\~ стану\~ в\~ Ужгородському\~ районі\~ Закарпатської\~ області,\~ актовий\~ запис № 98 (а. с. 9). Як вбачається з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00047597653, сформованого 22 жовтня 2024 року Перечинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, 13 вересня 1964 року Виконкомом Сімерської сільської ради Перечинського району Закарпатської області було складено актовий запис за № 20 про шлюб [PERSON] та [PERSON] . 18 березня 1993 року на підставі рішення Перечинського районного суду Перечинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області складено актовий запис за № 20 про розірвання вищевказаного шлюбу (а. с. 11).\~ Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00047597798, сформованого 22 жовтня 2024 року Перечинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, [PERSON] народилася [INFO] у м. Ужгород Закарпатської області, а її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а. с. 12). Поряд з цим, з архівної довідки № 134/01-17, виданої Державним архівом Закарпатської області 09 грудня 2024 року, вбачається, що в документах архіву є дані про те, що 27 вересня 1943 року у м. Перечин в книзі реєстрації актових записів про одруження від № 41 було зареєстровано шлюб громадян [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ). Підстава: ФОНД 1606, опис 08, справа 178, аркуш 59 (а. с. 13). Одночасно суд встановив, що [INFO] у с. Сімер Перечинського району Закарпатської області у віці 81 року померла [PERSON] ,\~ що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Виконкомом Сімерської сільської ради Перечинського району Закарпатської області 14 липня 2004 року, актовий запис № 12 (а. с. 7). [PERSON] на випадок своєї смерті належну їй частину житлового будинку з надвірними будовами, що розташований в [ADDRESS] , а також все інше майно, яке належить їй і на яке вона буде мати право по закону, заповіла своєму правнуку [PERSON] , про що свідчить заповіт від 06 грудня 1993 року, посвідчений секретарем виконкому Сімерської с/Ради Мунтян О.Ю., зареєстрований в реєстрі за № 21 (а. с. 14). Згідно довідки Відділу «Центр надання адміністративних послуг» Перечинської міської ради Закарпатської області № 639/14-11 від 22 жовтня 2024 року, на день смерті [PERSON] , 1923 року народження, яка померла [INFO] за адресою: [ADDRESS] були зареєстровані, зокрема, такі особи: [PERSON] , 1923 року народження (померла); [PERSON] , 1965 року народження, та [PERSON] , 1986 року народження (а. с. 17).\~\~ Як вбачається із поданої адвокатом Зизич Н.Ю. заяви, вказані розбіжності у зазначених документах створюють заявнику [PERSON] перешкоди у оформленні спадщини. Так, як вбачається з постанови державного нотаріуса Перечинської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Михалко В.П. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12 грудня 2024 року, заявнику [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] у зв`язку з розбіжностями у померлої в документах, оскільки неможливо встановити ступінь спорідненості між спадкодавцем та спадкоємцем. У вказаній постанові також зазначено, що у зв`язку з тим, що у померлої прізвище, ім`я та по батькові у свідоцтві про смерть вказано як [PERSON] , а у архівній довідці про шлюб вказано як [PERSON] , немає можливості встановити, що померла в свідоцтві про смерть і в свідоцтві про шлюб є одна і та ж сама особа (а. с. 15).\~\~\~ Згідно Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 79739334 та Витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 79739336, виданих приватним нотаріусом Васіловка В.О. 17 січня 2025 року, спадкова справа за померлою [INFO] [PERSON] не заведена.\~ Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 цього Кодексу суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2024 року у справі №\~ 201/5972/22 (провадження № 14-132цс23). Як роз`яснено в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги, що у заявника [PERSON] немає можливості встановити факт родинних відносин у позасудовому порядку, а тому суд, з метою захисту прав, свобод та інтересів останнього, вважає, що подана заява підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються. Отже,

Outcome: approved