Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Сатанівської селищної ради Хмельницької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на частки після смерті [INFO] матері [PERSON] та на частки після смерті [INFO] батька [PERSON] домоволодіння по [ADDRESS] . Позивач звернувся до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину на зазначені частки домоволодіння. Однак йому було відмовлено у вчинені будь-яких нотаріальних дій, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на дане нерухоме майно. В підготовче судове засідання позивач та його представник не з`явилися. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за їх відсутності. Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, однак до суду надійшла заява про те, що останній позов визнає в повному обсязі і просить справу розглянути за наявними матеріалами за його відсутності. Частиною 3 ст.211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Враховуючи дану норму закону, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін (їх представників). Суд, оголосивши заяви сторін (їх представників), перевіривши матеріали справи в межах наданих суду доказів, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В ч.3 ст.200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. При вирішені даного спору, суд приходить до висновку, що до застосування підлягають норми законодавства, що діяло на момент відкриття та прийняття спадщини спадкоємцями, а саме Цивільний Кодекс України 1963 р., ЗУ "Про власність" 1991 р.. Судом встановлено, що домоволодіння по [ADDRESS] згідно технічної документації збудоване в 1961 році [PERSON] та [PERSON] , які перебували у шлюбі з 1952 року (а.с.36, 11). Згідно архівного витягу з погосподарських книг за період з 1991 року по 2000 рік головою двору рахувався [PERSON] (а.с.13). [INFO] [PERSON] померла (а.с.14). Після її смерті в рівних частках (по частки домоволодіння) її майно успадкували чоловік [PERSON] та син [PERSON] , котрі фактично вступили в управління спадковим майном, що підтверджується довідками Сатанівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області №759 та №757 від 30.12.2022 (а.с.16,17). Відповідно до архівної довідки №909/07-18 від 17.09.2024 на день смерті спадкодавиці в господарстві, окрім [PERSON] та [PERSON] , з нею також проживав син [PERSON] , який помер [INFO] і в спадкові права не вступив (а.с.15,18). Згідно Архівної довідки №2151/01-15 від 13.09.2024, виданої Хмельницьким обласним державним нотаріальним архівом та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 25.11.2024, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася (а.с.19,20). [INFO] помер батько позивача [PERSON] (а.с.21). Позивач належним чином прийняв спадщину після померлого батька, що підтверджується копією спадкової справи №356/2001 від 05.07.2001, заведеної після смерті [PERSON] , яка була витребувана судом у Хмельницького обласного державного нотаріального архіву. З даної копії спадкової справи також вбачається, що окрім позивача, інших спадкоємців, в тому числі і на обов`язкову частку у спадщині, немає (а.с.60-68). В підтвердження складу спадкового майна до матеріалів справи долучено довідку КП "Городоцьке БТІ" від 20.09.2024 №653, в якій зазначено, що домоволодіння по [ADDRESS] складається з: 1) глиновалькованого житлового будинку «А» загальною площею 55,4 кв.м., житловою площею 37,9 кв.м.; 2) камінної літньої кухні «Б» загальною площею 24,9 кв.м.; 3) камінного хліва «В» загальною площею 59,3 кв.м.; 4) черепичного хліва «Г» загальною площею 4,2 кв.м.. Будівництва, реконструкції та перепланувань, здійснення яких відповідно до чинного законодавства передбачає наявність дозвільних документів, не виявлено (а.с.27). В підтвердження вартості спадкового майна до матеріалів справи долучено звіт №58 від 24.09.2024 про оцінку майна-домоволодіння, у відповідності до якого його вартість складає 92980,00 грн (а.с.31-32). Позивач у встановленому порядку не може оформити право власності на дане домоволодіння, оскільки за життя спадкодавців не було виготовлено правовстановлюючих документів на нього. Підтвердженням цього є постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.11.2024, що міститься в матеріалах справи (а.с.26). Згідно звіту технічного стану житлового будинку та господарських будівель і споруд від 16.09.2024 вбачається, що дане спадкове домоволодіння знаходиться в задовільному стані та придатне для проживання(а.с.38-48). Отже, згідно ч.1 ст.22 КпШС України (що діяв на момент будівництва будинку), майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Згідно ч.2 ст.12 ЗУ "Про власність": Громадянин набуває права власності на доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом. Суд приходить до висновку, що оскільки спадкування охоплює перехід всіх прав та обов`язків (за винятком визначених законом, які не можуть входити до складу спадщини), то спадкуванню підлягають і права та обов`язки щодо об`єктів нерухомого майна, які знаходились у володінні спадкодавця хоча і не були оформленні у встановленому законом порядку. А отже, такі права та обов`язки можуть успадковуватись, оскільки вони не припиняються зі смертю спадкодавця, а будуть існувати доти, доки буде існувати об`єкт нерухомості та до юридичного оформлення прав власності на нього спадкоємцем. Крім того, суд бере до уваги і позицію представника відповідача, який згідно поданої заяви позовні вимоги визнав у повному обсязі, що згідно положень ч.4 ст.206 ЦПК України є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права третіх осіб. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Також, оскільки визнання позову відповідачем мало місце до початку розгляду справи судом по суті, то у порядку, визначеному ч.1 ст.142 ЦПК України, суд приходить до висновку про можливість повернення позивачу з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved