Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з зазначеним позовом, яким просив стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором у розмірі 45489 грн 63 коп. В обґрунтування позову зазначає, що 03.11.2021 [PERSON] уклала з АТ «Альфа Банк» угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №631884497. Відповідно до умов кредитного договору банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Умовами кредитного договору визначено, що у випадку невиконання позичальником умов договору, останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед банком протягом 30 календарних днів з дня отримання від банку інформації. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 03.02.2023 утворилась заборгованість у розмірі 45489 грн 63 коп. Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» 12.08.2022 затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк», запис про зміну найменування позивача 30.11.2022 внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву в якій просила розглядати справу без її участі та відмовити у задоволенні позову. Представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовільнити з підстав зазначених у позовній заяві. Представник відповідачки просила відмовити у задоволенні позову з підстав зазначених у відзиві. Відповідачка,\~в свою\~чергу,\~направила до\~суду відзив\~на позовну\~заяву згідно\~з яким\~у задоволенні\~позову просила\~відмовити у\~повному обсязі.\~В обґрунтування\~своєї позиції\~вказала,\~що кредитною\~карткою вона\~розрахувалась за\~товар у\~сумі 126479\~грн 14\~коп.\~На погашення\~тіла кредиту\~вносила кошти, а саме 10 грудня 2021року - 80000 грн, 24 грудня 2021 року - 6200 грн, 28 січня 2022 року - 6200 грн, 30 липня 2022 року - 1508 грн 69 коп. та 12 вересня 2022 року - 3000 грн, однак відповідач безпідставно зараховував ці кошти на погашення процентів за користування кредитом, овердрафт, розрахунково-касове обслуговування основної картки, погашення процентів, нарахованих на заборгованість, списання плати за користування послугою смс-інформування та інших платежів, а не тіла кредиту. Вважає,\~що позивачем,\~у порушення\~пункту 18\~Прикінцевих та\~Перехідних положень\~ЦК України,\~безпідставно були\~нараховані неустойка\~(штраф,\~пеня)\~та інші\~платежі за\~час прострочення\~виконання нею\~зобов`язань за\~кредитом. Крім того, [PERSON] зауважила, що наведений позивачем розрахунок заборгованості не містить інформації, які кошти зараховувалися для погашення тіла кредиту, а які для погашення заборгованості по відсоткам. Дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідно ним правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що 03.11.2021 [PERSON] підписала акцепт пропозиції на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, згідно якої позичальник запропонувала АТ «Альфа-Банк» укласти угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії на наступних умовах: тип кредиту - кредитування рахунку та встановлення відновлювальної кредитної лінії; мета кредиту - для особистих потреб; сума встановленої кредитної лінії 126700 грн з фіксованою процентною ставкою 35,99 % річних. Третього листопада 2021 року [PERSON] підписано довідку про систему гарантування вкладів фізичних осіб, яка містить, серед іншого, інформацію щодо строку кредитування 12 місяців з можливістю пролонгації дії відновлювальної кредитної лінії на новий строк за умови дотримання клієнтом умов договору; максимальної суми кредиту 200000 грн; мети отримання кредиту споживчі цілі; способу та строку надання кредиту безготівковим шляхом; процентної ставки 35,99% річних; типу картки MasterCard Debit World. З матеріалів справи також вбачається, що АТ «Альфа-Банк» змінило найменування на AT «Сенс Банк», запис про зміну найменування позивача 30.11.2022 внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та до Реєстру банків. Згідно з розрахунком заборгованість відповідачки за кредитним договором станом на 03.02.2023 становить 45489 грн 63 коп., з яких 33152 грн 09 коп. - тіло кредиту; 30 грн 75 коп. - відсотки за користування кредитом; 11491 грн 86 коп. - прострочене тіло кредиту та 814 грн 93 коп. - відсотки за прострочене тіло кредиту. Відповідно до частини 1 і 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. При цьому договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору (ст. 638 ЦК України). Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 згаданої статті встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За приписами ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. З досліджених судом доказів вбачається, що 03.11.2021 [PERSON] підписано угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Підписавши вказану угоду, відповідачка, відповідно до ст.ст. 3, 627 ЦК України, добровільно погодилася на такі умови кредитного договору та взяла на себе відповідні зобов`язання. Водночас з даного розрахунку вбачається, що заборгованість за тілом кредиту складається з заборгованості за поточним та простроченим тілом, а заборгованість за відсотками складається з заборгованості за поточними відсотками (відсотки, які були нараховані в поточному періоді) та заборгованості за простроченими відсотками. При цьому відповідачка не заперечує, що починаючи з жовтня 2022 року не погашала заборгованість. Тобто заборгованість за простроченими відсотками - це нараховані відсотки за кредит, які не було сплачено боржником в попередніх платіжних періодах, а заборгованість за прострочене тіло кредиту - це несплачені обов`язкові платежі по тілу кредиту. Також суд вважає безпідставним посилання представника відповідачки на Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022 №2120-ІХ, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення, оскільки вказаний Закон не передбачає звільнення і позичальника від виконання своїх зобов`язань з повернення кредиту (позики), сплати відсотків за користування ним або відтермінування таких платежів. Верховний Суд у постанові від 17.02.2023 у справі №910/23042/16 зазначив, що відсотки за користування кредитом є зобов`язанням за кредитним договором та є складовим елементом плати за наданий кредит, що разом із тілом кредиту становлять загальну суму боргу і охоплюються поняттям «основна сума заборгованості із зобов`язань за кредитом». Тобто під час воєнного стану обов`язок повертати кредит та сплачувати проценти за кредит залишається. Своєю чергою зі згаданого розрахунку та змісту позовної заяви вбачається, що позивач вимог щодо стягнення штрафів та пені не ставить. Враховуючи, що позивачем зобов`язання за кредитним договором виконано у повному обсязі та надано відповідачу кредитні кошти, однак [PERSON] свої зобов`язання щодо повернення суми кредиту, а також сплати відсотків за договором належним чином не виконувала, суд дійшов висновку про право банку вимагати захисту своїх прав через суд, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» 3028 грн судового збору. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved