Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-26 00:00:00

У липні 2024 року позивач [PERSON] звернувся до Софіївського районного суду Дніпропетровської області із вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що його рідна донька [PERSON] , [INFO] , знаходилась в офіційно зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі [PERSON] . Від сімейно-шлюбних відносин у його доньки народилась дитина - малолітня донька [PERSON] , [INFO] , батьком її є [PERSON] - відповідач по справі. [INFO] [PERSON] скоїв умисне вбивство [PERSON] - матері його рідної онуки. Вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 березня 2020 року [PERSON] був визнаний винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та йому було призначене покарання в виді 12 років позбавлення волі. Рішенням виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради №262 від 19 червня 2019 року над його онукою - малолітньою [PERSON] , [INFO] , була встановлена опіка та [PERSON] було призначено опікуном над малолітньою [PERSON] . Починаючи з [INFO], тобто після скоєння [PERSON] вищевказаного злочину, його малолітня онука [PERSON] , [INFO] , проживає разом з дідусем та його сім`єю за адресою його офіційної реєстрації - [ADDRESS] . Знаходячись в місцях позбавлення волі відповідач по справі [PERSON] будь- якої турботи про свою малолітню доньку [PERSON] не проявляв та не проявляє по теперішній час, жодного разу не привітав дитину з днем народження, жодного разу не подзвонив ні своїй доньці, ні позивачу як її опікуну, не поцікавився станом її здоров`я, її фізичним та інтелектуальним розвитком, навчанням доньки, тобто долею доньки не інтересується, не виконує свої батьківські обов`язки, не піклується про фізичний стан і духовний розвиток дитини навіть в міру своїх можливостей, що негативно впливає на фізичний розвиток дитини як складову її виховання. Враховуючи викладене, [PERSON] змушений звернутися до суду та просить позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] у відношенні до його малолітнього доньки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 08 липня 2024 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2024 року підготовче провадження по справі було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. Пояснив, що онука є йому як донька, намірів змінювати опікуна його родина не має, він буде опікуном до 18 років і у подальшому, коли онука буде навчатись у іншому закладі. Наразі онуці не повідомили про обставини скоєння кримінального злочину батьком- [PERSON] . Також пояснив, що аліменти відповідач сплачує, заборгованості немає. Перешкод у спілкуванні шляхом телефонування відповідачу не створювалося. Від відповідача [PERSON] , який відбуває покарання, надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити в позові, посилаючись, що у [PERSON] є син, який виховує двох дітей і припускає, що його дитину після його позбавлення батьківських прав, можуть зробити третьою дитиною у родині [PERSON] молодшого, а це надасть останньому бронювання від мобілізації. Однак він зазначає, що якщо позивач на суді доведе, що позов має іншу мету і все це принесе лише користь його дитині, він може змінити своє думку. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, вважає, що так буде краще для дитини, пояснив, що не спілкується з донькою, бо піклується про її психічне здоров`я, вважає, що немає морального права на спілкування з донькою. [PERSON] поважає та бажає, щоб тільки він був опікуном його доньки. Також пояснив, що аліменти на доньку сплачує добровільно з пенсії по інвалідності. Також пояснив, що претендувати на догляд за ним донькою після повноліття не має наміру, наразі проходить процедуру з протезування ніг. Представник третьої особи: Служба у справах дітей виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради Кривому Розі, отримали копію позовної заяви, про місце, дату та час розгляду справи повідомлені належним чином. Згідно висновку від 07.08.2024 прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав (а.с.40-41). Під час спілкування представника органу опіки та піклування з дитиною [PERSON] , остання висловила згоду на позбавлення батьківських прав батька [PERSON] .. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч. 4 ст. 55, ст. 124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства. Судом встановлено, що батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Мати дитини [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 7). Вироком колегії суддів Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 березня 2020 року батька дитини [PERSON] визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначено покарання 12 років позбавлення волі (а.с. 15). Відповідно рішення виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради №262 від 19.06.2019 встановлено опіку над малолітньою дитиною, [PERSON] , [INFO] та призначено її опікуном гр. [PERSON] (а.с.23) . Положеннями ч. 2 ст. 150 СК України передбачено, батьки зобов`язані піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 1 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Згідно із ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина. Статтею 164 СК України передбачений вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав. Батько або мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона: 1) не забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2). ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3). жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5). вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6). засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно із п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості. Згідно із ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» передбачено, зокрема, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Судом під час розгляду справи у суді не встановлено, що відповідачу чинилися перешкоди належним чином виконувати свої батьківські обов`язки щодо його малолітньої дитини, або що відповідач не виконує батьківські обов`язки з поважних причин. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він жорстоко поводяться з дитиною. Враховуючи обставини скоєння [PERSON] кримінального злочину -убивство матері малолітньої [PERSON] , [INFO] , як факту, встановленого вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.03.2020 року, що позбавило дитину материнського піклування протягом всього життя, суд вважає, що це слід віднести на рахунок жорсткого поводження з дитиною. Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зважаючи на вищевикладене, розглядаючи даний спір в межах заявлених вимог, оцінюючи здобуті по справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності зв`язку у сукупності, враховуючи обґрунтованість та доведеність позовних вимог, а також визнання позовних вимог відповідачем, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі та наявності правових підстав для позбавлення відповідача батьківських прав щодо його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ч. 4 зазначеної статті, суд при поновленні батьківських прав перевіряє наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем не заявлено вимогу про стягнення судового збору з відповідача, та відповідач визнав позов, суд вважає можливим залишити судові витрати за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved