Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-22 00:00:00

У жовтні\~2024\~року [PERSON] \~звернулась до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] \~( [PERSON] )і\~з врахуванням\~змінених позовних\~вимог просила встановити факт її постійного проживання\~з її сином [PERSON] , який помер [INFO] , на момент відкриття спадщини, та визнати за нею в порядку спадкування за законом після його смерті право власності на 1/3 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, по [ADDRESS] , що належала йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 01 червня 1994 року, виданого Старокостянтинівською районною державною конторою 03 червня 1994 року. В обґрунтування заявленого позову посилалась на те, що її син фактично проживав разом із нею у будинку [ADDRESS] , успадкованому після смерті батька [PERSON] , однак не був там зареєстрований та помер в с. Малий Чернятин, куди іноді приїздив для догляду будинку своєї бабусі. Вона є єдиною спадкоємицею за законом після смерті сина, однак нотаріус відмовила їй в оформленні її спадкових прав у зв`язку із тим, що неможливо встановити факт прийняття спадщини, місце відкриття спадщини та коло спадкоємців. У судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] , яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, до суду не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності позовні вимоги визнає. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Частиною 1 статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України). Відповідно до усталеної судової практики місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст.29, ч.2 ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Метою встановлення факту спільного проживання заявників зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Відповідно до ч.2ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Судом установлено, що [INFO] в с. Малий Чернятин Старокостянтинівського району Хмельницької області помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 13 вересня 2017 року. Після його смерті відкрилась спадщина на майно - 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , що належала йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 01 червня 1994 року, виданого Старокостянтинівською районною державною конторою 03 червня 1994 року. Згідно рішення виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради №132 п.4 від 14 квітня 2016 року впорядковано адресу житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та присвоєно адресу [ADDRESS] взамін адреси [ADDRESS] . Відповідно до Інформаційної довідки зі спадкового реєстру спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] не заводилась. Як убачається із довідки відділу з питань реєстрації місця проживання від 04 листопада 2024 року [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований в [ADDRESS] ) та був знятий з реєстрації 12 січня 2007 року. Згідно довідки відділу з питань реєстрації місця проживання виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради №03-28/1457/2024 від 09 липня 2024 року відомості про реєстрацію [PERSON] в Реєстрі Старокостянтинівської територіальної громади відсутні. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , які проживали по сусідству із [PERSON] в [ADDRESS] підтвердили, що син [PERSON] [PERSON] проживав разом із матір`ю в [ADDRESS] ) до дня його трагічної смерті [INFO] в с [PERSON] , куди поїхав до бабусі. Одруженим не був, дітей не мав. Згідно з витягу про зареєстрованих у житловому будинку від 21 червня 2024 року по [ADDRESS] ) зареєстровані [PERSON] з 12 вересня 1986 року і по теперішній час, а також її чоловік [PERSON] , з 30 травня 2023 року по теперішній час. Таким чином, дослідженими судом доказами встановлено, що син позивачки [PERSON] , фактично проживав [ADDRESS] ) разом із нею на час відкриття спадщини [INFO] . [PERSON] є його єдиною спадкоємицею за законом першої черги. 30 липня 2024 року нотаріусом Старококостянтинівськоїх державної нотаріальної контори Заворотною Т.В. відмовлено [PERSON] в оформленні її спадкових прав після смерті сина [PERSON] , у зв`язку із неможливістю встановити факт прийняття спадщини, місця відкриття спадщини та встановлення кола спадкоємців. Відповідно до роз`яснень даних в п. 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Ураховуючи, що дослідженими судом доказами встановлено, що [PERSON] , [INFO] , на день своєї смерті [INFO] постійно проживав разом із своєю матір`ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] ), остання є його єдиною спадкоємицею за законом першої черги, а тому позовні вимоги [PERSON] про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та визнання за нею права власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] ), яка належала померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом №928, виданого 01 червня 1994 року, підлягають задоволенню. Вимог про стягнення судових витрат по справі позивачем не заявлено.

Outcome: approved