Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-27 00:00:00

У вересня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (далі ТОВ «Коллект Центр») звернулося до суду із зазначеною позовною заявою, у якій просило стягнути з [PERSON] (далі відповідач, [PERSON] ): 169247,00 грн заборгованості за договорами №\~4798991, №\~102012191 від 19 вересня 2021 року; 3028,00 грн витрат зі сплати судового збору; 25000,00 грн витрат на правову допомогу. В обґрунтування позову ТОВ «Коллект Центр» вказувало, що 19 вересня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі ТОВ «Мілоан») та [PERSON] уклали договори про споживчий кредит № 4798991 та № 10201219, за умовами яких останній отримав кредит на суму 8000,00 грн та 20000,00 грн відповідно. Позивач зазначає, що у цих договорах передбачено всі істотні умови, а саме: розмір кредиту, строки користування кредитом, строк дії договору, відсоткові ставки за користування кредитом, загальна вартість кредиту та всі інші платежі, пов`язані з виконанням договорів. 28 грудня 2021 року ТОВ «Мілоан» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі ТОВ «Вердикт Капітал») уклали договір факторингу №\~28-12/2021-72, за умовами якого ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги, зокрема, за кредитними договорам №\~4798991, № 102012191 від 19 вересня 2021 року. 10 січня 2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» уклали договір відступлення права вимоги №\~10-01/2023, за умовами якого ТОВ «Коллект Центр» набуло право грошової вимоги, зокрема, за кредитними договорами №\~4798991, № 102012191 від 19\~вересня 2021 року. Загальна сума заборгованості за договором № 4798991 від 19 вересня 2021 року становить 60720,00 грн, з яких 8000,00 грн заборгованість за тілом кредитом, 52720,00 грн заборгованості за нарахованими процентами, проте, ураховуючи принцип розумності, співмірності та пропорційності, позивач просить стягнути заборгованість у сумі 48637,00 грн, з яких 8000,00 грн заборгованість за тілом кредитом, 40637,00 грн заборгованість за нарахованими процентами. Загальна сума заборгованості за договором № 102012191 від 19 вересня 2021 року становить 156000,00 грн, з яких 20000,00 грн заборгованість за тілом кредитом, 134000,00 грн заборгованості за нарахованими процентами, 2000,00 грн заборгованість за комісіями, проте, враховуючи принцип розумності, співмірності та пропорційності, позивач просить стягнути заборгованість у сумі 120610,00 грн, з яких 20000,00 грн заборгованість за тілом кредитом, 98610,00 грн заборгованість за нарахованими процентами, 2000,00 грн заборгованість за комісіями. Загальна сума заборгованості по поверненню кредитних коштів за вказаними вище договорами становить 169247,00 грн, з яких 28000,00 грн заборгованість за тілом кредитом, 139247,00 грн заборгованості за нарахованими процентами, 2000,00 грн заборгованість за комісіями. Ухвалою від 01 жовтня 2024 року Автозаводський районний суд міста Кременчука відкрив провадження у справі для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явився; у позовній заяві просив проводити розгляд справи без участі його представника, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (про що свідчать зворотні конверти з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», наявні в матеріалах справи), із клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався, своїм правом подати відзив на позовну заяву не скористався. Згідно з частиною першою статті 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Частиною першою\~статті 280\~ЦПК України\~передбачено,\~що суд\~може ухвалити\~заочне рішення\~на підставі\~наявних у\~справі доказів\~за одночасного\~існування таких\~умов: 1)\~відповідач належним\~чином повідомлений\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання; 2)\~відповідач не\~з`явився в\~судове засідання\~без поважних\~причин або\~без повідомлення\~причин; 3)\~відповідач не\~подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі змісту статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, убачається, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У рішеннях ЄСПЛ, зокрема звертає увагу, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. За наведених обставин, відповідно до вимог частини першої статті 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов таких висновків. Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У частині першій статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За правилами частини другої статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. З урахуванням викладеного, будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі з використанням КЕП, є таким, що укладений у письмовому вигляді. Суд установив, що 19 вересня 2021 року ТОВ «Мілоан» та [PERSON] уклали договори про споживчий кредит № 4798991 та № 102012191 в електронній формі, за умовами яких останній отримав кредит на суму 8000,00\~грн та 20000,00 грн відповідно з метою задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника строком на 20 днів із 19 вересня 2021 року, терміном повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 09 жовтня 2021\~року. Комісія за надання кредиту № 4798991 становить 1520,00 грн, яка нараховується за ставкою 19 відсотків від суми кредиту одноразово, проценти за користування кредитом становлять 4000,00 гн, які нараховуються за ставкою 2,5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом, стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,0 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Комісія за надання кредиту № 102012191 становить 2000,00 грн, яка нараховується за ставкою 10 відсотків від суми кредиту одноразово, проценти за користування кредитом становлять 5000,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом, стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,0 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Так, на підтвердження факту укладення зазначених договорів позивач надав суду, зокрема: договори про споживчий кредит № 4798991 та № 102012191 від 19 вересня 2021 року, підписані [PERSON] одноразовим ідентифікатором; довідки про ідентифікацію особи; платіжні доручення №\~567092277 (про перерахування 8000,00 грн), №\~32663128 (про перерахування 20000,00 грн) за вказаними договорами. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ураховуючи наведене, відповідач, як позичальник, взяті на себе зобов`язання не виконав, у передбачений в договорах строк кошти не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість за основним зобов`язанням у сумі 28000,00 грн, яка підлягає стягненню на користь позивача. На обґрунтування суми заборгованості за процентами позивач надав, зокрема, відомості про щоденні нарахування та погашення за договорами № 4798991 та № 102012191 від 19 вересня 2021 року, складені ТОВ «Мілоан», з яких убачається, що: за договором № 4798991 від 19 вересня 2021 року товариство 19 вересня 2021 року надало [PERSON] кредит у сумі 8000,00 грн, нарахувало комісію за оформлення кредиту у сумі 1520,00 грн, нарахувало проценти згідно з пунктом 1.5.2 договору за період із 20 вересня до 09\~жовтня 2021 року та згідно з пунктами 1.6, 2.3.1.2 договору за період із 10 жовтня до 08 грудня 2021 року, всього нарахувало процентів на суму 28000,00 грн; за договором № 102012191 від 19 вересня 2021 року товариство надало [PERSON] кредит у сумі 20000,00 грн, нарахувало комісію за оформлення кредиту у сумі 2000,00 грн, нарахувало проценти згідно з пунктом 1.5.2 договору за період із 20 вересня 09 жовтня 2021 року та згідно з пунктами 1.6, 2.3.1.2 договору за період із 10 жовтня до 08 грудня 2021 року, всього нарахувало процентів на суму 65000,00 грн. Також позивач надав розрахунки заборгованості за договорами № 4798991 та № 102012191 від 19 вересня 2021 року, складені ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр». За розрахунками ТОВ «Вердикт Капітал» за договором № 4798991 від 19 вересня 2021 року: заборгованість за основною сумою кредиту 8000,00 грн; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 29520,00 грн; нараховані відсотки за період із 28 грудня 2021 року по 23 лютого 2022 року 23200,00 грн; загальна сума 60720,00 грн. За розрахунками ТОВ «Вердикт Капітал» за договором № 102012191 від 19 вересня 2021 року: заборгованість за основною сумою кредиту 20000,00 грн; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 65000,00 грн; заборгованість з комісії 2000,00 грн; нараховані відсотки за період із 17 грудня 2021 року по 23 лютого 2022 року 69000,00 грн; загальна сума 156000,00 грн. Аналогічні суми загальної заборгованості за вказаними договорами вказані і в розрахунках ТОВ «Коллект Центр». Водночас суд не може погодитися з наведеними сумами в розрахунках ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» за договорами № 4798991 та № 102012191 від 19 вересня 2021 року, виходячи з наступного. У пунктах 1.3, 1.4 вказаних договорів зазначено, що кредит надається строком на 20 днів з 19\~вересня 2021 року (строк кредитування); термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) 09 жовтня 2021 року. Пунктом 2.3 цих договорів зазначені умови щодо пролонгації строку кредитування, зокрема пункт 2.3.1.2 передбачає пролонгацію на стандартних (базових) умовах коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але на строк не більше 60 днів. При цьому у період такої пролонгації проценти за користування кредитом нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною у пункті 1.6 цього договору. Тобто, за умовами договорів № 4798991 та № 102012191 від 19 вересня 2021 року протягом 20 днів нараховуються передбачені пунктом 1.5.2 договору проценти за ставкою 2,5/1,25 відсотків відповідно, за наступні 60 днів (у випадку пролонгації) передбачені пунктом 1.6 договору за ставкою 5,0 відсотків. При цьому умовами договору не передбачено пролонгації строку кредитування більше, ніж на 60 днів, а отже, не передбачено і нарахування процентів за користування кредитом поза межами цього строку. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором (частина перша статті 1056-1 ЦК України). Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що проценти за користування грошовими коштами мають сплачуватися позичальником з моменту отримання грошових коштів і до закінчення дії договору позики, а після закінчення дії договору позикодавець має право нараховувати встановлені статтею 625 ЦК України відсотки. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16, зокрема зазначила, що «…надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця». Отже, припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. Ураховуючи наведене, суд ураховує лише розрахунки заборгованості за договорами № 4798991 та № 102012191 від 19 вересня 2021 року, складені ТОВ «Мілоан» у межах строку кредитування, та не враховує суми заборгованості за процентами, донараховані поза межами таких строків ТОВ «Вердикт Капітал» та пред`явлені до стягнення ТОВ «Коллект Центр». Окрім того, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача суми нарахованої комісії за надання кредиту за договором № 102012191 від 19 вересня 2021 року, оскільки аналіз змісту цього договору свідчить, що в ньому не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надається відповідачу та за які банком встановлена комісія, відсутні докази наявності переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, а тому положення договору про споживчий кредит щодо обов`язку позичальника сплатити комісію за надання кредиту, є нікчемними відповідно до частини першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України 15 листопада 2016 року №\~1734-VIII «Про споживче кредитування». Пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 28 грудня 2021 року ТОВ «Мілоан» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі ТОВ «Вердикт Капітал») уклали договір факторингу №\~28-12/2021-72, за умовами якого ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги, зокрема, за кредитними договорам №\~4798991, № 102012191 від 19 вересня 2021 року. 10 січня 2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» уклали договір відступлення права вимоги №\~10-01/2023, відповідно до умов якого ТОВ «Коллект Центр» набуло право грошової вимоги, зокрема, за кредитними договорами №\~4798991, № 102012191 від 19 вересня 2021 року. Згідно з частинами першою та шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частинами першоютретьою статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Беручи до уваги дослідженні докази, суд вбачає наявність підстав для часткового задоволення позову, а саме вважає доведеними вимоги позивача про стягнення з відповідача 36000,00 грн заборгованості за договором №\~4798991 від 19 вересня 2021 року, з яких: 8000,00 грн за основним зобов`язанням та 28000,00 грн нарахованими процентами за користування кредитом; 85000,00 грн заборгованості за договором № 102012191 від 19 вересня 2021 року, з яких: 20000,00 грн за основним зобов`язанням, 65000,00 грн нарахованими процентами за користування кредитом. Згідно із частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача (пункт 1 частини другої цієї статті). За правилами статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою, підлягають розподілу разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу визначається згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Звертаючись до суду, позивач у позовній заяві, зокрема просив стягнути витрати на правову допомогу у сумі 25000,00 грн, на підтвердження понесення яких долучив до позовної заяви заявку на надання юридичної допомоги № 326 від 30 липня 2024 року, акт № 1 про надання юридичної допомоги від 06 серпня 2024 року та платіжну інструкцію від 13 серпня 2024 року №\~0453920000. Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу стороною позивача надано всі необхідні докази, а тому з відповідача слід стягнути витрати на правничу допомогу та сплату судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме: 17750,00 грн та 2149,88 грн відповідно.

Outcome: partial