Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої [PERSON] на період її навчання або до досягнення дитиною 23-річного віку в розмірі частини від його заробітку щомісячно. На обґрунтування позову посилається на те, що відповідач є батьком [PERSON] , з якого рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 14 березня 2023 року було стягнуто аліменти на утримання дітей до досягнення ними повноліття. На даний час [PERSON] є повнолітньою та починаючи з 01 вересня 2024 року є студенткою 1 курсу денної форми навчання факультету економіки Дніпропетровського національного університету імені Олеся Гончара з терміном навчання по 30 червня 2028 року та потребує додаткової матеріальної допомоги від батька. Позивач зазначає, що у зв`язку з проходженням [PERSON] навчання, вона потребує матеріальної допомоги, оскільки будь-якого доходу не отримує. \~ \~ \~ \~Сторони до суду не з`явилися, однак подали заяви про розгляд справи без їх участі. Відповідач позов визнав в повному обсязі (а.с.37-40). У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку спрощеного позовного провадження. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчатися і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, а право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При цьому при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою сином, а відповідно до ст. 201 цього Кодексу до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187,189-192 і 194-197 цього Кодексу. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком повнолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.11), що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Згідно копії Довідки Дніпропетровського національного університету імені Олеся Гончара від 30 серпня 2024 року № 4795 (а.с.35), [PERSON] на час розгляду справи є студентом 1 курсу денної форми навчання факультету економіки Дніпропетровського національного університету імені Олеся Гончара з терміном навчання з 01 вересня 2024 року по 30 червня 2028 року та навчається з рахунок коштів фізичної особи. Під час навчання [PERSON] зареєстрована та проживає в с. Аполлонівка Дніпровського (Солонянського) району Дніпропетровської області за місцем реєстрації матері, що також підтверджується Актом обстеження житлово-побутових умов від 10 грудня 2024 року (а.с.5, 18, 33). У зв`язку із зазначеним суд вважає, що позивач має право на звернення з позовом до суду, оскільки є матір`ю [PERSON] , яка проживає з нею. Судом встановлено, що рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 14 березня 2023 року з відповідача було стягнуто аліменти на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] по 2 000 гривень на кожну дитину до досягнення дитиною повноліття (а.с.12-13), а [INFO] [PERSON] досягла повноліття. У зв`язку з тим, що [PERSON] навчається на денній формі навчання, тому суд вважає, що остання потребує кошти на придбання одягу, продуктів харчування, розвитку здібностей, духовного та фізичного розвитку, проїзду, житла та забезпечення інших матеріально-побутових умов з урахуванням її віку, стану здоров`я, віддаленості місця проживання від місця навчання та інше, а відповідач має можливість надавати повнолітній доньці, яка навчається, матеріальне утримання, оскільки є працездатною особою та визнав позов. Частинами 1, 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд вважає, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Тому, при визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 200 Сімейного кодексу України враховує сукупність таких юридичних фактів, як досягнення [PERSON] віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років (а.с.11); продовження нею навчання до 30 червня 2028 року (а.с.35); потреби у зв`язку з навчанням в матеріальному утриманні батьками, в тому числі і відповідачем; стан здоров`я та матеріальне становище повнолітньої дитини, яка не отримує стипендію, тобто обставини, визначені ст.182 СК України. Враховуючи вищенаведене, суд відповідно до ст. ст. 199-200 СК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки на період її навчання до 30 червня 2028 року, оскільки права та обов`язки кожного з батьків є рівними за законом. Суд вважає, що аліменти слід стягнути саме по вказану дату, оскільки 23-річного віку [PERSON] досягне [INFO] , тобто вже після закінчення навчання, а тому позов підлягає задоволенню в частині стягнення аліментів саме на період навчання. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання до досягнення 23 років, підлягає задоволенню, а з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти в розмірі частини від його заробітку щомісячно до 30 червня 2028 року, що на думку суду є достатнім для утримання дитини, яка навчається з боку батька. Визнання позову відповідачем є самостійною підставою для задоволення позову. Крім цього, у зв`язку із задоволенням позову відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки позивач при зверненні з позовом до суду була звільнена від цих витрат.\~ На підставі ст. ст. 182, 187, 189-192, 199-201 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved