Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до Великоолександрівського районного суду Херсонської області з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області про позбавлення батьківських прав. Позовна заява мотивована тим, що позивач проживав в незареєстрованому шлюбі з відповідачкою [PERSON] в період з 2019 року по 2021 рік. [INFO] у сторін народився син [PERSON] . Спільне життя з відповідачкою не склалося через непорозуміння та різні погляди на життя. Рішенням Краснокутського районного суду від 16 лютого 2023 року справа № 627/786/22 визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON] [INFO] з батьком [PERSON] за місцем його реєстрації та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів її доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття сина, починаючи з 18 листопада 2022 року. В січні 2022 року відповідачка поїхала з дому та більше не повернулася. Малолітня дитина, [PERSON] , проживає разом з позивачем, він утримує сина матеріально, створює належні умови для проживання і духовного розвитку дитини. В акті обстеження також зазначено, що мати дитини - [PERSON] не бере участі у догляді та вихованні дитини. Відповідачка не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, не зважаючи на судове рішення. На даний час відповідачка знаходиться за кордоном в країні Польщі. Вона не цікавиться життям дитини, не спілкується з дитиною, в зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду з позовними вимогами про позбавлення її батьківських прав. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просить суд задовольнити вимоги позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином у встановленому законом порядку, про що свідчить оголошення на веб-сайті «Судова влада». Представник Служби у справах дітей Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку. Так, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] та [PERSON] є батьками дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області. Рішенням Краснокутського районного суду від 16 лютого 2023 року справа № 627/786/22 визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON] [INFO] з батьком [PERSON] за місцем його реєстрації та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів її доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття сина, починаючи з 18 листопада 2022 року. Відповідач не проживає з сім`єю з січня 2022 року. Дитина проживає разом з позивачем, він утримує його матеріально, створює належні умови для проживання і духовного розвитку дитини, що підтверджується актом обстеження від 06 травня 2024 року за участю депутата Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області. Відповідно до акту мати дитини - [PERSON] не бере участі у догляді та вихованні дитини. Згідно зі ст.164 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини є підставою позбавлення їх батьківських прав. Спірні відносини між сторонами у справі виникли з приводу невиконання відповідачкою своїх батьківських обов`язків, тому до неї мають бути застосовані норми Сімейного кодексу України, що регулюють питання прав та обов`язків батьків щодо їх дітей. Частинами 1-3 ст. 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Одночасно відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення п.2 ч.1 ст. 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні і остаточні правові наслідки як для батька так і для дитини, і допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків. Позивачем не надано доказів на підтвердження обставин, необхідних для застосування такого крайнього заходу впливу як позбавлення батьківських прав. Бездіяльність відповідача при виконанні батьківських обов`язків не свідчить про наявність підстав для позбавлення її батьківських прав відносно її дитини [PERSON] , який проживає разом з батьком. Та обставина, що матеріальним забезпеченням дитини і розвитком займається батько, не свідчить безумовно про те, що мати дитини не бажає приймати участь у її утриманні і вихованні, тобто свідомо умисно нехтує батьківськими обов`язками. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (п.п.94-102 рішення ЄСПЛ у справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09). Згідно висновку органу опіки та піклування Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області від 18.12.2024 року за № 01-20/8537 визнано за не доцільне позбавити громадянку [PERSON] батьківських прав відносно її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Верховний Суд України у своїх роз`ясненнях, викладених в п. 16 постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року №3 зазначав, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-X11) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість, вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, сукупністю усіх доказів у справі, суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed