Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-26 00:00:00

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТзОВ) «Споживчий центр» - Пилипчук Аліна Сергіївна звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги обґрунтовує тим, що згідно з кредитним договором № 10.07.2024-100002852 від 10.07.2024 року, відповідач отримала кредит у розмірі 8 000,00 грн., строком на 98 днів. Згідно з умовами даного договору, позичальник зобов`язався повернути кредитні кошти та сплатити проценти за користування кредитом, комісію. Однак, відповідач належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання за договором. Станом на 15.10.2024 заборгованість за кредитним договором становить - 23 680 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 8 000 грн., заборгованості по процентам - 10 080 грн., комісії - 1 600 грн., неустойки - 4 000 грн. На підставі наведеного, просить суд, стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість в розмірі - 23 680 грн. та понесені судові витрати по справі. Ухвалою суду від 21.11.2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача до судового засідання не з`явився, у прохальній частині заяви просив слухати справу у його відсутності. Відповідач будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила. Будь-яких заяв/клопотань до суду не подавала. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності сторін по наявним матеріалам справи. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст. ст. 526, 527, 530, 651, 1048, 1050, 1054 ЦК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно ч.1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Судом встановлено, що між сторонами укладено кредитний договір № 10.07.2024-100002852 від 10.07.2024 року (далі - Кредитний договір). Договір складається з Пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) від 10.07.2024 та заявки від 10.07.2024, які підписані сторонами та є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до умов Кредитного договору, позивач надав відповідачці кредит в сумі 8 000 грн. на строк 98 днів, з кінцевим терміном повернення до 15.10.2024, зі сплатою відсотків за користування кредитом за фіксованою процентною ставкою у розмірі 1,5 % за один день користування кредитом протягом всього строку, на який надається кредит, а також комісії, пов`язаної з наданням кредиту, в розмірі 400 грн. Зазначений договір підписано у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», електронним підписом відповідачки з використанням одноразового ідентифікатора (Е548), що був надісланий на її фінансовий номер мобільного телефону [NUMBER] згідно смс-повідомлення. Відповідно до абзацу 3 ч.1 ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Вказаний вище договір був укладений в електронній формі та від імені його сторін був підписаний електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що між сторонами по даній справі в установленому законом порядку був укладений договір про надання кредиту в електронній формі, на підставі якого між ними виникли відповідні договірні правовідносини. В п. 3.1 Кредитного договору зазначено, що за цим Договором, Кредитодавець зобов`язується надати кредит Позичальникові на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію Відповідно до п. 7.6 Кредитного договору та п. 17 заявки кредитного договору неустойка становить 80 грн., яка нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежного зобов`язання. Згідно п. 11 заявки Кредитного договору, комісія, пов`язана з наданням кредиту складає 400 грн. Нараховується Кредитором та обліковується в день видачі кредиту. ТзОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу кредит на умовах та у розмірі, встановленому договором, що підтверджується квитанцією про виплату коштів № 449469879 від 10.07.2024 за допомогою платіжної системи LIQPAY в сумі 8 000 грн. Судом встановлено, що у порушення норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала. Станом на 15.10.2024 року заборгованість за кредитним договором становить - 23 680,00 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 8 000 грн., заборгованості по процентам - 10 080 грн., комісії - 1 600 грн., неустойки - 4 000 грн. Відповідно п.п. 3, 4 Кредитного договору № 10.07.2024-100002852 від 10.07.2024, строк, на який надається кредит становить 98 днів з дня його надання. Дата повернення кредиту - 15.10.2024. Пунктом 7 Кредитного договору передбачена фіксована незмінна процентна ставка в розмірі 1,5 % за 1 день користування кредитом. З матеріалів справи вбачається, що позивач здійснив нарахування відсотків в розмірі 8 000 грн. за користування кредитними коштами у межах строку дії кредитного договору (98 днів), розрахунок яких було здійснено на підставі боргу по тілу кредиту за відсотковою ставкою 1,5 %, що підтверджується наданим суду розрахунком, який не спростований відповідачем, як і не спростовано відсутність її волевиявлення на погодження вказаної процентної ставки, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту. Відповідно до частини першої та шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач в ході розгляду справи не надала альтернативних розрахунків заборгованості за кредитним договором, не спростувала проведеного розрахунку, а тому суд погоджується з розрахунком заборгованості, наданим позивачем. Відтак, підписуючи кредитний договір, [PERSON] , була ознайомлена з його умовами, зокрема щодо нарахування процентів та погодилась з ними. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТзОВ «Споживчий центр» щодо нарахування суми заборгованості за тілом кредиту в розмірі 8 000 грн., за процентами в розмірі 10 080 грн. та комісією - 1 600 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Що стосується нарахування позивачем неустойки в розмірі 4 000 грн., суд виходить з наступного. Відповідно до пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, який доповнений Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2120-IX та набрав чинності 17 березня 2022 року, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відтак, враховуючи наведене, боржник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення на період воєнного стану. Неустойка, нарахована включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Згідно з розрахунком позивача, останнім визначено неустойку за порушення відповідачем грошового зобов`язання за кредитним договором (офертою) № 10.07.2024-100002852 від 10.07.2024 в розмірі 4 000,00 грн. З огляду на зазначене, суд, враховуючи положення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог у цій частині. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, про часткове задоволення позову, а саме, з відповідача [PERSON] , на користь позивача слід стягнути заборгованість за Кредитним договором № 10.07.2024-100002852 від 10.07.2024, у розмірі 19 680 грн., яка складається із: суми заборгованості по тілу кредиту в розмірі 8 000 грн., суми заборгованості по процентам - 10 080 грн., комісії - 1 600 грн. Отже, [PERSON] , істотно порушила умови кредитного договору, ст. 526, 527, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України не повернула суму простроченого кредиту, в зв`язку з чим утворилась заборгованість. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь позивача кредитну заборгованість в сумі 19 680 грн. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів юридичною особою судовий збір становить 1, 5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 30 розмірів прожиткового мінімуму працездатних осіб. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено у повному обсязі, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у розмірі 2422, 40 грн.

Outcome: partial