Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-26 00:00:00

Акціонерне товариство "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" (далі - Банк) звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості із [PERSON] , обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що між Банком та [PERSON] укладено кредитні договори: № 2001541944601 від 05.02.2020, згідно якого відповідачка отримала кредит (у вигляді встановлення кредитного ліміту на кредитну картку) у розмірі 9949,19 грн; № 1001858173101 від 16.04.2021, згідно якого відповідачка отримала кредит у розмірі 60200 грн та № 1001905021301 від 23.06.2021, згідно якого відповідачка отримала кредит у розмірі 37993 грн. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, відповідачка не перераховує своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та станом на 31.10.2024 року існує заборгованість на загальну суму 134310,92 грн (18725,66 грн, 67440,16 грн та 48145,10 грн відповідно). Ухвалою від 26.12.2024 відкрито провадження за правила спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, в прохальній частині позовної заяви просила проводити розгляд справи за її відсутності, проти зочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка в судовому засіданні визнала факт укладення договорів та одержання коштів, позовні вимоги визнала в повному обсязі, також подала відповідну заяву. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 05.02.2020 [PERSON] підписала заяву № 2001541944601 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб у Банку, відповідно до якої відповідачці було відкрито на її ім`я поточний рахунок у гривнях та надано кредитну картку № [NUMBER] зі встановленим кредитним лімітом в сумі 4000 грн. Строк дії кредитного ліміту 12 місяців з дня надання кредитного ліміту, стандартна та реальна річна процента ставка складають 47,88%. В подальшому відбувалося збільшення та зменшення кредитного ліміту, що підтверджується довідкою про збільшення кредитного ліміту. 16.04.2021 [PERSON] підписала заяву № 1001858173101 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб у Банку, відповідно до якої відповідачка отримала споживчий кредит у розмірі 60200 грн (платіжна інструкція від 16.04.2021), на строк 24 місяці, розмір процентної ставки 0,01% річних, комісія 2,99%. 23.06.2021 [PERSON] підписала заяву № 1001905021301 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб у Банку, відповідно до якої відповідачка отримала споживчий кредит у розмірі 37993 грн (платіжна інструкція від 23.06.2021), на строк 36 місяців, розмір процентної ставки 0,01% річних, комісія 2,99%. Згідно до ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно до положень ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Крім того, згідно до ч.1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, відповідач отримав споживчий кредит, що підтверджується довідкою про збільшення кредитного ліміту та платіжними інструкціями №TR.48783244.45111.8810 від 16.04.2021 року, №TR.50173695.64488.8810 від 23.06.2021. Згідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилися, та сплати належних йому процентів. Відповідно до ч.4 ст.16 Закону України "Про споживче кредитування", у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Так, у матеріалах справи міститься письмова вимога (повідомлення) від 04.11.2024 року №КНО-44.2.2/683, відповідно до якої Банк повідомив [PERSON] про наявність заборгованості та пред`явив вимогу про виконання зобов`язання, відтак позивач набув права вимоги повернення споживчого кредиту. Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 03.07.2019 року по справі №342/180/17, банк має право вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до п.п.5, 30, 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ від 04 липня 2018 року №75, бухгалтерський облік ведеться безперервно з часу реєстрації банку до його ліквідації. Виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій/електронній формі) із клієнтських рахунків обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку. Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості, у відповідача наявна заборгованість за кредитними договорами № 2001541944601 від 05.02.2020, № 1001858173101 від 16.04.2021 та № 1001905021301 від 23.06.2021 станом на 31.10.2024 року існує заборгованість на загальну суму 134\~310,92 грн (18725,66 грн, 67440,16 та 48145,10 грн відповідно). Доказами надання кредитних коштів є довідка про збільшення/зменшення кредитного ліміту, платіжні інструкції від 16.04.2021 та 23.06.2021, виписка про рух коштів по рахунку в банку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Відповідач не подав належних письмових доказів сплати заборгованості та власного контррозрахунку за кредитними договорами, не спростував наявність фактичних та правових підстав звернення позивача з позовом до суду у цій справі, визнав позов в повному обсязі (ст. 206 ЦПК України). Суд також враховує, що розрахунок заборгованості відповідачем не оспорювався і доказів погашення кредитної заборгованості відповідачем суду не подано. Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень ст. ст. 141, 142 ЦПК України на відповідача підлягають покладенню п`ятдесят відсотків витрат зі сплати судового збору у зв`язку із визнанням позову.

Outcome: approved