Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-22 00:00:00

Представник Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" звернувся до суду з позовом до [PERSON] , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" про стягнення страхового відшкодування в порядку суброгації. Позов мотивує тим, що 17.07.2023 між ТзДВ «Експрес Страхування» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №209.23.2772357, строком дії з 06.08.2023 по 05.08.2024, страхова сума 526482,00 грн. Даним договором було застраховано транспортний засіб Kia Sportage, реєстраційний номер [NUMBER] . 06.06.2024 о 18:30 год. на вул.Княгині Ольги у м.Львові сталася дорожньо-транспортна пригода: водій [PERSON] , керуючи автомобілем VW Touran, реєстраційний номер [NUMBER] , скоїв зіткнення з автомобілем Kia Sportage, реєстраційний номер [NUMBER] , під час зупинки, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Сторони скористалися правом на складання «Європротоколу», досягли згоди щодо обставин ДТП, заповнили Європротокол та надали його страховикам. Дана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія автомобіля VW Touran, реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, спільно складеного учасниками ДТП («Європротоколом»). Таким чином, у визначеному чинним законодавством України порядку, вину відповідача у виникненні ДТП встановлено та доведено. 07.06.2024 до позивача звернувся власник транспортного засобу Kia Sportage, реєстраційний номер [NUMBER] , із заявою про проведення виплати страхового відшкодування для відновлення автомобіля. Відповідно до рахунку-фактури від 10.06.2024 ТОВ "Радар-Сервіс" вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Kia Sportage, реєстраційний номер [NUMBER] , становить 24432,41 грн. ТДВ «Експрес Страхування» було здійснено виплату страхового відшкодування, яке склало 24432,41 грн. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля VW Touran, реєстраційний номер [NUMBER] , на дату ДТП була застрахована у ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на підставі полісу №ЕР/219409528 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Ліміт відповідальності страховика становить 160000,00 грн., франшиза становить 3200,00 грн. ПрАТ "УСК "Княжа" сплатило позивачу страхове відшкодування в порядку суброгації в сумі 14254,34 грн., за вирахуванням коефіцієнту фізичного зносу та франшизи. Таким чином, винуватець [PERSON] повинен відшкодувати різницю між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням, який становить 10178,07 грн. 19.07.2024 позивачем направлено претензію відповідачу з проханням добровільно сплатити різницю між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням, проте відповідачем не було задоволено вказану претензію. Враховуючи вищевикладене, просить суд стягнути з [PERSON] різницю між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням у розмірі 10178,07 грн., а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн. Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не з`явився, однак у матеріалах справи міститься клопотання такого про розгляд справи без його участі, щодо винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не з`явився та не подав відзиву, а також будь-яких інших клопотань. У відповідності до положень ст.ст.280-284 ЦПК України суд за згодою представника позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явились. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Зі змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що 06.06.2024 у м. Львові на вул. Княгині Ольги сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Volkswagen Touran, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу Kia Sportage, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що підтверджується наявним в матеріалах справи Повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду ("Європротоколом"). У вищевказаному Повідомленні зазначено, що водій транспортного засобу Volkswagen Touran, д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] свою вину у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди визнав повністю. Таким чином, факт вчинення відповідачем [PERSON] дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 06.06.2024 у м. Львові на вул.Княгині Ольги, доказуванню не підлягає. Відповідно до договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №209.23.2772357 від 17.07.2023 транспортний засіб Kia Sportage, д.н.з. [NUMBER] , був застрахований у ТзДВ «Експрес Страхування». 07.06.2024 водій транспортного засобу Kia Sportage, д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] звернулася до ТзДВ «Експрес Страхування» із Повідомленням №24.49509 про подію від Страхувальника та із Заявою про виплату страхового відшкодування для відновлення автомобіля на розрахунковий рахунок СТО ТОВ "Радар-Сервіс". Згідно рахунку-фактури ТОВ "Радар-Сервіс" №0000000916 від 10.06.2024 вартість ремонту автомобіля Kia Sportage, д.н.з. [NUMBER] , становить 24432,41 грн. ТзДВ «Експрес Страхування» на підставі страхового акту №3.24.02958-1 від 12.06.2024 виплатило на рахунок СТО ТзОВ «Радар-Сервіс» 24432,41 грн, що підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів №68819100 від 17.06.2024. Таким чином, судом встановлено, що позивач виконав свої зобов`язання перед страхувальником [PERSON] згідно умов договору, виплативши страхове відшкодування в розмірі 24432,41 грн. Згідно наданої позивачем інформації цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] , водія транспортного засобу Volkswagen Touran, д.н.з. [NUMBER] , на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Гурп», поліс ЕР №219409528. Згідно наданої інформації полісом передбачена франшиза у розмірі 3200,00 грн., встановлено ліміт за шкоду життю та здоров`ю 320000,00 грн., ліміт за шкоду майну - 160000,00 грн. Згідно Листа ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Гурп» №240001062755-1 від 12.07.2024 про прийняте рішення належна сума страхового відшкодування в порядку регресу, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу на складові, що підлягають заміні та розміру франшизи, в розмірі 14254,34 грн. буде перерахована на реквізити ТДВ "Експрес Страхування". Факт сплати ПрАТ "УСК "Княжа" позивачу страхового відшкодування в розмірі 14254,34 грн. не заперечується представником позивача та зазначається про факт сплати у поданій позовній заяві. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов`язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно ст.979 ЦК України договір страхування укладається відповідно до цього Кодексу, Закону України "Про страхування", інших законодавчих актів. Відповідно до ч.1 ст. 980 ЦК України предметом договору страхування є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених договором страхування або законодавством України. За приписами ст. 993 ЦК України до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно із правовою позицією Верховного Суду України в справі № 755/18006/15-ц від 04.07.2018 року, згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.27 постанови № 4 від 01 березня 2013 року, що при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика, суди повинні розрізняти поняття регрес та суброгація. Так, у випадку суброгації, відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні, із збереженням самого зобов`язання, на підставі договору страхування, а також ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування». У випадку регресу, одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється нормами ст. 1191 ЦК України. У відповідності до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем, у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілого страхового відшкодування, засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілого у деліктному зобов`язанні. Таким чином, до ТзДВ «Експрес Страхування» перейшло право вимоги до відповідача на підставі ст. 993 ЦК України - в порядку суброгації. У порядку суброгації страховик може стягнути із завдавача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатив страхувальнику. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, тому з урахуванням положення статті 515 ЦК України суброгація застосовується лише до майнового страхування. Згідно із ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ст. 9 вказаного Закону, страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У відповідності до ст. 28 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно з пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика), вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі - КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Таким чином, судом встановлено, що позивач виконав свої зобов`язання перед страхувальником [PERSON] згідно умов договору, а ПрАТ «УСК «Княжа» виконало свої зобов`язання перед страхувальником [PERSON] , виплативши ТзДВ «Експрес Страхування» вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Kia Sportage, д.н.з. [NUMBER] , з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу в розмірі 14254,34 грн. Отже невиплаченою залишається сума відшкодування, яку сплатив позивач, в розмірі 10178,07 грн. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку У відповідності до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. З огляду на положення ст. 1192 ЦК України розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. У відповідності до ч.1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що зазначені збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Верховний суд у складі судової палати Касаційного цивільного суду у своїй Постанові № 686/17155/15-ц від 03 жовтня 2018 року підтримав правовий висновок викладений у Постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15, де було зазначено, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). На підставі цього висновку Верховний Суд визначив, що страховик за договором обов`язкового страхування відповідає у межах страхового ліміту за мінусом фізичного зносу, а за решту - безпосередній винуватець. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку щодо правомірності звернення позивача з вимогою до відповідача, як винуватця дорожньо-транспортної пригоди, про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі різниці між фактичною вартістю відновлювального ремонту, сплаченого позивачем потерпілому та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу. Відтак з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню сума коштів в розмірі 10178,07 грн, яка розрахована наступним чином: 24432,41 грн. (фактична вартість відновлювального ремонту, сплаченого позивачем потерпілій особі) 14254,34 грн. (страхове відшкодування, яке виплачене страховиком відповідача ПрАТ «УСК «Княжа»). Враховуючи викладені обставини, оцінюючи всі зібрані і досліджені судом докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки грунтуються на вимогах чинного законодавства, які регулюють даний вид правовідносин, і доведені в ході судового розгляду. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст.141 ЦПК України і вважає, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати в розмірі 3028,00 грн. Враховуючи наведенета

Outcome: approved