Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-27 00:00:00

21 жовтня 2024 року до Підволочиського районного суду Тернопільської області, згідно із ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 вересня 2024 року, направлено за підсудністю цивільну справу №607/20207/24. В обґрунтування позову зазначено, що 31.07.2020 [PERSON] приєдналась до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладання кредитного договору та відкриття банківського рахунку, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Згідно вказаної Анкети-заяви відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на її банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,4% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Однак, [PERSON] не здійснює платежів в рахунок погашення суми кредиту та відсотків, через, що утворила заборгованість у розмірі 45189,60 грн., яка складається з: 38457,87 грн. - заборгованість за кредитом, 6731,73 грн. - заборгованість по відсоткам. Тому, представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором в примусовому порядку, який просить задовольнити. Ухвалою суду від 25 жовтня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження та відкрито провадження у справі. У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовних вимогах просив розгляд справи проводити без участі представника позивача. Відповідач, в судове засідання не прибула, подала на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що позов визнає частково та не заперечує щодо стягнення з неї тіла кредиту в розмірі 38457,87 грн, однак позивачем не надано пояснень щодо суми заборгованості за відсотками, а тому вважає, що в частині стягнення заборгованості за процентами позовна заява не підлягає до задоволення, оскільки їх нарахування не відповідає умовам кредитного договору і розрахунку заборгованості. Вважає, що наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитом є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків та не є підставою для стягнення відповідних сум. Зазначає, що долучений до матеріалів справи Витяг з Умов та правил надання банківських послуг не містить підпису позичальника, а тому немає належних та відповідних доказів, що відповідач, під час підписання заяви позичальника був ознайомлений саме з цими Умовами та Правилами надання банківських послуг. Крім того, відповідач вважає, що АТ «Акцент-Банк» не надано суду доказів укладення між позивачем та відповідачем у належній формі договору про надання банківських послуг, а сам по собі факт про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг та Довідки про умови кредитування не свідчить про беззаперечне ознайомлення клієнта з Умовами та правилами надання банківських послуг. 17 січня 2025 року на адресу суду надійшли заперечення на відзив на позовну заяву, в якому представник позивача не погодився із наведеними у відзиві доводами. Зазначив, що відповідач у Анкеті-Заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг ( яка разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та тарифами складають кредитний договір №Б/Н від 31.07.2020 р.) підтвердила факт ознайомлення з Умовами та Правилами надання банківських послуг та зобов`язалася в подальшому регулярно знайомитися зі змінами до них, які викладені на сайті Банку. Договір підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису, що є аналогом власноручного підпису. Також, на підтвердження розрахунку заборгованості до матеріалів справи долучено банківську виписку, з якої вбачається, що відповідачем були використані кошти кредитного ліміту. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доводам сторін в сукупності з наданими письмовими доказами, оцінивши докази у справі, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 31.07.2020 між АТ «Акцент-Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку. У заяві зазначено, що відповідач згідна з тим, що дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між нею та банком договір про надання банківських послуг. Вона ознайомилась з договором про надання банківських послуг до його укладення та погоджується з його умовами, примірник договору про надання банківських послуг погоджується отримати шляхом самостійної роздруківки з офіційного сайту банку. Зобов`язалась виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно самостійно знайомитися з їх змінами на сайті А-Банку. Як вбачається із довідки за картами АТ «А-Банк», відповідачці відкрито рахунок № [NUMBER] та видано картки № [NUMBER] , № [NUMBER] , строком дії до грудня місяця 2031 року, та № [NUMBER] строком дії до квітня місяця 2037 року. Згідно довідки за лімітами АТ «А-Банк» [PERSON] 31.07.2020 за ініціативою банку збільшено кредитний ліміт 20000,00 грн, 17.01.2022 за ініціативою банку збільшено кредитний ліміт до розміру 50000,00 грн, в подальшому з 17.01.2023 по 31.12.2023 кредитний ліміт було поступово зменшено до 42230,00 грн за ініціативою банку. Факт отримання кредитних коштів, відкриття та користування картковим рахунком, користування кредитною карткою, підтверджується випискою по картці за період з 31.07.2020 по 01.09.2024, яка є первинним бухгалтерським документом відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік» та належними доказом щодо заборгованості за кредитним договором. Із вказаної виписки вбачається, що відповідач користувалася відкритим їй рахунком № [NUMBER] та регулярно використовувала кошти для зняття готівки, оплати товарів і послуг, а також користувалася кредитними коштами у межах суми кредитного ліміту. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] за кредитним договором від 31.07.2020 станом на 09.09.2024 складає 45189,60 грн., з яких: 38457,87 грн. заборгованість за кредитом, 6731,73 грн. заборгованість по процентам. Разом із цим, суд зазначає, що [PERSON] підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, відповідно до змісту якої вона погодилася із тим, що вказана заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими у рекламному буклет, складають між нею та банком договір про надання банківських послуг. Також [PERSON] за допомогою електронного цифрового підпису, що є аналогом власноручного підпису, підписала Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», в якому зазначені умови користування кредитною карткою, в тому числі у п. 4 Правил зазначено, що базова процентна ставка становить 44,4% річних. Відтак, доводи відповідача, наведені у відзиві, суд вважає неспроможними, оскільки вони не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи та спростовуються наведеними суду обставинами та дослідженими доказами. Спірні правовідносини регулюються гл.71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, відповідно до ст.ст. 527, 530 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок у встановлений договором строк. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, положення якої застосовуються до відносин за кредитним договором, позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцеві кредит у строк та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ст. 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі. Встановлено, що [PERSON] неналежним чином виконувала свої зобов`язання за договорами позики. Тому у неї виникла заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 45189,60 грн. Ці обставини підтверджуються письмовими розрахунками заборгованості. Доказів погашення заборгованості як первинному так і новому кредитору матеріали справи не містять та відповідачем не надано. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Встановлені фактичні обставини справи на підставі поданих доказів, які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, свідчать про те, що позичальник [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконав, допустив прострочення виконання зобов`язання протягом дії кредитного договору, унаслідок чого виникла заборгованість. Наслідки порушення грошового зобов`язання боржником визначені статтями 1050, 625 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника та зобов`язують його сплатити суму боргу кредитору За загальним правилом (ч. 1 ст. 13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках і, відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Виходячи з вищенаведеного, суд встановив, що заявлені позивачем вимоги підтверджуються відповідним розрахунком і підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати на сплату судового збору в сумі 3028,00 грн підлягають стягненню з відповідача. На підставі ст.ст. 512, 514, 526, 530, 549, 610 - 612, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved