Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

[PERSON] ,\~від імені\~якого на\~підставі договору\~про надання\~правової допомоги\~діє адвокат\~Віхерко Н.О.,\~звернувся до\~суду з\~позовом до\~Староостропільської сільської\~ради Хмельницького\~району Хмельницької\~області та\~ [PERSON] \~про визнання\~в порядку\~спадкування за\~заповітом після\~смерті матері\~ [PERSON] ,\~померлої [INFO] ,\~права власності\~на \~частки земельної ділянки площею 0,617 га, в тому числі 0,25 га для обслуговування житлового будинку, 0,367 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він та його сестра [PERSON] являються спадкоємцями за заповітом на конкретно визначене кожному спадкове майно після смерті матері [PERSON] . [PERSON] вже оформила свої спадкові права на заповідану їй іншу земельну ділянку. Однак державний нотаріус йому відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на заявлене майно, оскільки в Державному акті на земельну ділянку невірно вказана дата його видачі. [PERSON] по віку на день відкриття спадщини була пенсіонеркою, тому має право на обов`язкову частку. Спадковий спір між ними відсутній. Сторона позивача в судовому засіданні підтримала позов за обставин на його обґрунтування. Співвідповідачі подали до суду заяви, якими визнали позовні вимоги та просили справу розглянути без їхньої участі. Заслухавши учасників справи та дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно положень ст. ст. 1216 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1222\~ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом можуть бути, зокрема, фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст.1233 ЦК України). Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.1223\~ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] в с. Вишнопіль Старокостянтинівського району Хмельницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Вишнопільською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області 05 червня 2006 року. У відповідності до довідки, виданої Вишнопільською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області від квітня 2007 року [PERSON] на день смерті була зареєстрована та проживала в с. Вишнопіль Старокостянтинівського району Хмельницької області. Разом із нею був зареєстрований та проживав син [PERSON] . За життя [PERSON] склала заповіт, який посвідчено Вишнопільською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області 05 травня 2006 року за р. №327. Даним заповітом [PERSON] заповіла [PERSON] земельну ділянку площею 5,871 га в межах з планом, яка розташована на території Вишнопільської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області належну їй згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХМ 016607, виданого Старокостянтинівською районною державною адміністрацією Хмельницької області 14 березня 2005 року на підставі розпорядження Старокостянтинівської районної державної адміністрації Хмельницької області №3/2005-р від 04 січня 2005 року, а все інше майно і все те, на що вона матиме право заповіла [PERSON] . Згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові справи), наданого Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою Хмельницької області 06 вересня 2007 року за №10932532 даний заповіт є чинним. Зі змісту копій матеріалів спадкової справи №579/2006, заведеної Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою Хмельницької області 21 вересня 2006 року до майна померлої [INFO] [PERSON] вбачається, що спадщину прийняли [PERSON] та [PERSON] . Остання оформила свої спадкові права на заповідану їй земельну ділянку. До складу спадкового майна після смерті [PERSON] увійшла земельна ділянка площею 0,617 га, в тому числі 0,25 га для обслуговування житлового будинку, 0,367 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , яка успадкована згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою Хмельницької області 21 липня 2003 року за р.№1392, [PERSON] і на підставі якого на її ім`я було видано Вишнопільською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 №755807, при зазначені дати видачі якого помилково вказано «27 червня 2003 року», тобто раніше видачі зазначеного вище свідоцтва про право на спадщину за законом. Листом завідувача Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Хмельницької області Заворотної Т.В. за №343/02-14 від 12 березня 2024 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на заявлену земельну ділянку в зв`язку з помилкою у зазначені дати видачі вищевказаного Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №755807. Відповідно до ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту,\~половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом\~(обов`язкова частка). Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , як між матір`ю та дітьми, підтверджується відповідно: свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Вишнопільською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області 16 листопада 1966 року, свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , повторно виданого Вишнопільською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області 14 січня 1966 року, свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданого Красилівським районним ЗАГС Хмельницької області 20 липня 1966 року. Таким чином, [PERSON] має право на частки заявленої земельної ділянки, а [PERSON] має право на обов`язкову частку в розмірі частки. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України ). Відповідно до роз`яснень, викладених в абзаці другому пункту 23 постанови Пленумом Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», судам роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до статті 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Положеннями ст. ст. 316, 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги те, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , враховуючи право [PERSON] на обов`язкову частку в спадщині, відсутність спадкового спору, наявність помилки у зазначені дати видачі правовстановлюючого документа, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки вони законні, обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи. Оскільки позивач не наполягав на стягненні судових витрат, тому їх слід залишити за ними.

Outcome: approved