Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-21 00:00:00

Позивач звернувся в суд із вищевказаною позовною заявою до відповідача, в якій просить: 1. Стягнути з [PERSON] , адреса зареєстрованого місця проживання: « [ADDRESS] , код РНОКПП: [NUMBER] , на користь [PERSON] , адреса зареєстрованого місця проживання: « [ADDRESS] , код РНОКПП [NUMBER] , аліменти на його утримання у розмірі 3000,00 (три тисячі) гривень щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і довічно. В обґрунтування позову зазначив, що протягом свого життя він виростив дочку та забезпечував її відповідно до домінуючих у суспільстві моральних засад не тільки до досягнення нею повноліття, але й продовжував підтримувати як морально так і матеріально усе своє життя. Надавав допомогу, забезпечував її інтереси в житлі, харчуванні, відпочинку, лікуванні тощо. Положення СК України регулюють відносини з утримання між батьками й дітьми, між матір`ю й батьком дитини з метою затвердження почуття обов`язку батьків і дітей один перед одним і мають своєю спрямованістю створення в сім`ї сприятливих умов фізичного, розумового, морального, духовного й соціального розвитку дитини. Проте, протягом всього свого свідомого життя відповідачка - [PERSON] вела та продовжує вести антисоціальний спосіб життя. Народивши дитину, [PERSON] , відповідачка повністю ігнорує свій батьківський обов`язок щодо піклування та забезпечення своєї доньки. Внучка позивача - [PERSON] народилася [INFO] у місті Кропивницькому Кіровоградської області. Отже, [PERSON] є рідною дочкою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] . Батько дитини, [PERSON] у 2023 році загинув. Наразі, дитина [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] разом із своїм дідусем та бабусею - [PERSON] та [PERSON] відповідно. Також за цією адресою зареєстрована і її матір - [PERSON] , яка фактично за цією адресою не проживає більше 5 років через свою антисоціальну поведінку та зловживання спиртними напоями. Про дитину піклуються дід та баба. Народивши дитину- [PERSON] , якій зараз вже виповнилось 14 років - [PERSON] повністю поклала на дідуся і бабусю обов`язок щодо її виховання та утримання. Рішенням Ленінського районного суду міста Кіровограда від 22 липня 2024 року у справі №405/1132/24 було вирішено позбавити [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , батьківських прав відносно її дитини - доньки [PERSON] , [INFO] . Рішення набрало законної сили. Отже, Позивач є непрацюючим пенсіонером похилого віку, як і переважна більшість людей поважного віку має ряд захворювань та є особою з інвалідністю І групи. Загальне захворювання по опорно-руховому апарату. Його дохід складає лише пенсія, яка не дозволяє забезпечити належне лікування, оздоровлення, харчування, проживання. Відповідач є його дочкою, може надавати їй допомогу, але ухиляється від свого обов`язку. Враховуючи всі свої витрати та доходи дочки, вважає що дочка в змозі платити аліменти в розмірі 3000 грн щомісячно, для підтримки його матеріального стану та життя. Позивач зазначає, що йому не відомо де працює відповідач, або чи працює десь взагалі. Проте, достеменно відомо, що на утриманні у Відповідача більше ніхто не знаходиться, оскільки дитина проживає із бабусею та дідусем та перебуває на їх утриманні. Отже, позивач у зв`язку з пенсійним віком, та наявністю захворювань, відсутністю інших доходів, крім пенсії, потребує матеріальної допомоги. Ухвалою суду від 24.10.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. 09.12.2024 до суду від позивача надійшло клопотання про долучення доказів. Ухвалою суду від 24.10.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті без виклику (з повідомленням) учасників справи. Даною ухвалою суду відповідачу надано строк на подання відзиву на позовну заяву. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином розумінні ст. 128 ЦПК України, відзив на позов не подав, заяв про відкладення до суду не надходило. Згідно з ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON] , даний факт не оспорюється сторонами (а.с. 5 на звороті). Відповідно до пенсійного посвідчення № [NUMBER] [PERSON] є пенсіонером по інвалідності, відповідно до пенсійного посвідчення серії [NUMBER] (а.с. 5). Статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до частини першої статті 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав -непрацездатність батьків та потреба у матеріальній допомозі. Положеннями ст. 205 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судам роз`яснено, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (стаття 202 СК України), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (стаття 204 СК України). Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом І, II чи III групи. При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч. 1 ст. 204 СК України. Обов`язок неповнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридичних значущих зв`язків (усиновлення); непрацездатність матері, батька, потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї з вказаних обставин. Верховний Суд у постанові від 10.10.2018 року у справі N 301/160/17 (провадження N 61-28415св18) виходив з того, що необхідність стягнення аліментів на утримання непрацездатних батьків має визначатися залежно від їх матеріального становища. При цьому до уваги має братися отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам по собі факт непрацездатності батьків не породжує виникнення у дітей обов`язку їх утримання, та не свідчить про наявність потреби у наданні матеріальної допомоги. При визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей. Інших дітей заявник не має. Отримує пенсію по інвалідності в розмірі 3 825,07 грн, що підтверджується довідкою (а.с. 9). Також, судом встановлено, що заявник здійснює регулярні витрати на придбання ліків, що підтверджується відповідними фіскальними чеками (а.с. 22-25). Виходячи з принципів змагальності, всебічності та повноти з`ясування обставин справи, розумності та справедливості, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти в розмірі 3 000,00 грн на утримання батька щомісячно з дня пред`явлення позову до суду і довічно. Частиною 1 ст. 205 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Згідно з ч. 2 ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін, можливості одержання утримання від інших дітей, дружини, чоловіка та своїх батьків. Отже, при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків необхідно враховувати, що таке право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за умови непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Майновий стан дітей впливає на розмір аліментів і не є підставою для звільнення від обов`язку утримувати матір, батька. Суд враховує, що позивач є пенсіонером, тобто в правовому розумінні є непрацездатним, є особою з інвалідністю І групи, отримує пенсію в невеликому розмірі, в зв`язку з чим потребує додаткових витрат на придбання ліків, а отже потребує матеріальної допомоги від своєї повнолітньої доньки. При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує стан здоров`я сторін, неможливість одержання позивачем утримання від інших осіб, а також матеріальний стан відповідача, сімейний стан. Задовольняючи позов та визначаючи розмір аліментів, який потрібно стягувати з відповідача, суд виходить з того, що відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. За таких обставин, з урахуванням поданої відповідачем заяви про визнання позову, суд вважає, що справедливим буде стягувати з відповідача аліменти в розмірі 3000 грн щомісячно. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Таким чином, враховуючи, що позивач у даній справі звільнений від сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн, відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір, що становить 1211,20 грн, слід стягнути з відповідача в дохід держави. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved