Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-26 00:00:00

17 жовтня 2024 року уповноважений представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» - адвокат Тараненко А.І., через систему «Електронний суд», звернувся до Згурівського районного суду Київської області з позовом, в якому просив стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором № 316756100 від 14.02.2022 у розмірі 24041,60 грн, понесені судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 14.02.2022 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідач уклали кредитний договір № 316756100 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV67A7P (ідентифікатор відповідача), за умовами якого кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 22000,00 грн на умовах строковості, звітності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику. Відразу після вчинених дій відповідача, 14.02.2022 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 22000,00 грн на її банківську картку № [NUMBER] . Первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі. 28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) уклали договір факторингу № 28/1118-01, до якого вносилися зміни укладеними між сторонами додатковими угодами, а також продовжувався строк дії даного договору факторингу, зокрема, до 31.12.2024. Таким чином, договір № 28/1118-01 є рамковою угодою, адже він підтверджує згоду двох сторін співпрацювати протягом визначеного проміжку часу, а саме з 28.11.2018 по 31.12.2024. За умовами договору факторингу клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги до боржників, зазначених у відповідних реєстрах боржників. Під правом вимоги розуміється всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Договором факторингу визначено, що право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимоги по формі, встановленій у відповідному додатку. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 175 від 05.05.2022 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього) ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 22569,80 грн, відповідно ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило дійсне право вимоги. Оскільки з урахуванням визначених строків дії договору факторингу, його виконання здійснювалося не одномоментно, а протягом всього часу його дії. Тобто, право вимоги за кредитним договором № 316756100 від 14.02.2022 перейшло до ТОВ «Таліон Плюс» 05.05.2022. 30 жовтня 2023 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 30/1023-01, предметом якого є відступлення прав вимоги, зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги. Право вимоги від клієнта до фактора переходить в момент підписання сторонами відповідного реєстру прав вимог. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 2 від 20.12.2023 до договору факторингу № 30/1023-01 від 30.10.2023 віл ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 24041,60 грн. 04 вересня 2024 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали договір факторингу № 0409/24, відповідно до умов якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (проценти за користування позикою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Відповідно до реєстру боржників за договором факторингу № 0409/24 від 04.09.2024 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором на загальну суму 24041,60 грн. Щодо нарахувань відсотків за кредитним договором зазначає, що на момент укладення цього договору сторони дійшли згоди, що сума кредиту за всіма наданими траншами має бути повернена кредитодавцю не пізніше дати закінчення дисконтного періоду кредитування (період, протягом якого позичальник може збільшувати суму кредиту в межах кредитного ліміту, а також частково повернути суму кредиту) - 16.03.2022, а саме не пізніше ніж через 30 днів від дати отримання першого траншу позичальником. Проценти за договором сплачуються в наступному порядку: протягом дисконтного періоду кредитування позичальник зобов`язаний сплатити проценти не пізніше останнього дня дисконтного періоду кредитування; після закінчення дисконтного періоду кредитування позичальник зобов`язаний сплачувати проценти щоденно; процент за користування кредитом після закінчення дисконтного періоду становить 2,98 % в день від суми залишку кредиту, що знаходиться у позичальника за кожний день користування ним; якщо позичальник здійснить повернення всієї суми отриманого кредиту до закінчення строку дисконтного періоду, то процент за користування кредитом становить 0,21% від суми кредиту за кожний фактичний день користування ним; якщо позичальник вчинить дії щодо продовження дисконтного періоду один або декілька разів та здійснить повернення всієї суми отриманого кредиту до закінчення строку дисконтного періоду, то процент за користування кредитом від дати видачі кредиту до 16.03.2022 включно буде визначатись на умовах договору за дисконтною процентною ставкою, а з наступного дня після 16.03.2022 за ставкою 1,05% в день від суми кредиту за кожний день користування кредитом. У зв`язку із введенням на території України воєнного стану ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було прийнято рішення про звільнення всіх клієнтів від зобов`язань по сплаті процентів за користування кредитом починаючи з дати введення воєнного стану та до 10.04.2022 включно. З 11.04.2022 було відновлено нарахування процентів за користування кредитним коштами по діючих кредитних договорах. На період з 11.04.2022 по 30.04.2022 та з 01.05.2022 по 15.05.2022 частково звільнено клієнтів, які мають діючі договори кредитних продуктів товариства, від зобов`язань по сплаті процентів за користування кредитними коштами, шляхом зменшення ціни та загальної вартості послуг товариства в сторону покращення для клієнта. Розрахунки заборгованості підготовлені ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» за кредитним договором № 316756100 від 14.02.2022 долучено до позовної заяви, в свою чергу ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач не здійснювали нарахувань за кредитним договором. Враховуючи вище зазначене, загальна сума заборгованості за кредитним договором № 316759100 від 14.02.2022 на момент подання позовної заяви становить 24041,60 грн, з яких: 22000,00 грн - заборгованість по кредиту, 2041,60 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Відповідач не виконував умови договору належним чином, не повністю сплачував платежі у зв`язку з чим утворилась прострочена заборгованість. Оскільки відсотки за вказаним кредитним договором нараховувалися відповідно до його умов та закону, вони не підлягають зменшенню. Суддя Згурівського районного суду Київської області Кучерява Л.М. своєю ухвалою від 21.10.2024 року прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, встановила сторонам відповідні строки для подання заяв по суті справи, призначила справу до розгляду. 04 листопада 2024 року уповноважений представник відповідача [PERSON] - адвокат Підодвірний Т.І., через систему «Електронний суд» подав до Згурівського районного суду Київської області відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог та стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. Вважає позовні вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню виходячи з того, що на підтвердження позовних вимог позивач подав до суду копію договору від 14.02.2022 № 316756100, але вказаний договір, що приєднаний до матеріалів справи, не містить підписів сторін договору. Згідно позовної заяви та копії поданого позивачем договору, такий укладено в режимі он-лайн, шляхом заповнення відповідачем в електронній формі анкети-згоди клієнта на сайті позивача. Разом з тим, доказів укладення такого договору, який за формою відповідає вимогам цивільного законодавства, позивачем не надано. Позивачем не надано доказів того, що наявна в матеріалах справи копія договору створювалась у порядку, визначеному ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» та що вона підписувалася електронним цифровим підписом уповноваженою на те особою (з можливістю ідентифікувати підписантів договору), який є обов`язковим реквізитом електронного документа. Тому, наявна в матеріалах справи копія договору не може вважатись електронним документом та не є належним доказом укладення договору. Позивачем не доведено факту укладення сторонами договору від 14.02.2022 № 316756100, що в свою чергу свідчить про те, що сторонами не було погоджено розмір та умови надання і повернення грошових коштів, а також сплати процентів та відповідальність за несвоєчасне виконання зобов`язань, а отже вимоги позивача є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Щодо відступлення права вимоги звертає увагу суду на те, що наданий позивачем витяг з реєстру відступлення прав вимог від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» не містять підписів сторін, що уклали вказаний договір факторингу, а тому не може свідчити про відступлення права вимоги. Позивачем не доведено факту відступлення права грошової вимоги, так як не надано належних доказів такого відступлення. Щодо витрат позивача на правову допомогу, вважає, що витрати, які поніс/понесе позивач під час розгляду справи, не є співмірними із ціною позову та/або значенням справи для сторони, складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт. Вважає, що судова справа не є дуже складною для представника позивача, оскільки вона є типовою. Крім того, повідомляє суд, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс в зв`язку з розглядом даної справи складає 6000,00 грн, що включає в себе витрати, пов`язані зі зверненням відповідача за наданням правової допомоги. 06 листопада 2024 року уповноважений представник позивача адвокат Тараненко А.І., через систему «Електронний суд», подав суду відповідь на відзив, у якій зазначає, що оспорюваний відповідачем кредитний договір укладено сторонами в електронному вигляді за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, що відповідає вимогам ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до Алгоритму дій споживача в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» з метою акцепту оферти та укладення електронного договору відповідач особисто обрала для себе суму кредиту, строк кредитування та мала змогу ознайомитися з умовами договору перед його підписанням. Договір укладений в електронному варіанті та з електронним підписом без отримання відповідачем листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна та паролю особистого кабінету, кредитний договір між сторонами не був би укладений, а тому укладення спірного кредитного договору відповідало внутрішній волі відповідача. Звертає увагу суду на те, що відповідачем не надано суду відомостей на підтвердження факту не заповнення заявки на отримання грошових коштів в кредит, не підписання відповідачем договору, не надання чи заволодіння його персональними даними іншими особами, тобто доказів вчинення шахрайських дій відносно персональних даних відповідача матеріали справи не містять. Позивач документально підтвердив виконання перерахування коштів відповідачу, в свою чергу відповідачем жодних доказів, що спростовують вимоги позивача, не надано. Відступлення прав вимоги до відповідача на користь ТОВ «Таліон Плюс» відбулося відповідно до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, який фактично укладено після укладення договору кредитної лінії № 316756100 від14.02.2022 (з додатковими угодами до нього). Оскільки, з урахуванням визначених строків дії цього договору та додаткових угод до нього, його виконання здійснювалося не одномоментно, а протягом всього часу його дії. 11 листопада 2024 року уповноважений представник відповідача [PERSON] - адвокат Підодвірний Т.І., через систему «Електронний суд» подав до Згурівського районного суду Київської області заперечення на відповідь на відзив, у яких зазначає, що матеріали справи взагалі не містять жодного доказу, що нібито укладення договору від 14.02.2022 № 316756100 відбувалось в порядку визначеному чинним законодавством. Позивач не вказує, якими доказами, що були подані разом із позовом, було доведено існування (наявність) юридичних фактів, подій та обставин, що вказують на укладення кредитного договору. Позивачем не доведено належними та допустимими доказами отримання відповідачем від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» будь-яких коштів. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату час та місце проведення судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку, у позовній заяві просив розгляд справи проводити у відсутність представника позивача. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи до суду не подавала. Представник відповідача - адвокат Підодвірний Т.І. у судове засідання не з`явився, про дату час та місце проведення судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи до суду не подавав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З досліджених письмових доказів судом встановлено, що 14.02.2022 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] уклали договір кредитної лінії № 316756100, підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором, за умовами якого кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 22000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Розділом 4 «Порядок укладення договору та створення електронного підпису сторонами» договору визначено, що позичальник ознайомившись з усіма істотними умовами оферти надав згоду (акцепт) шляхом направлення повідомлення кредитодавцю, яке підписано відповідно до абзацу 2 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме шляхом введення у спеціальному полі під офертою, яка містить усі істотні умови договору, одноразового ідентифікатора, який відповідає вимогам п. 3 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» та натиснення іконки «відправити/підписати» (а.с. 19-35 - договір від 14.02.2022 № 316756100, а.с. 36-38 - паспорт споживчого кредиту продукту «Смарт» до договору № 316756100 від 14.02.2022, а.с. 39-50 - Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», а.с. 51 - заявка на отримання грошових коштів в кредит від 14.02.2022, а.с. 52-53 - довідка щодо дій позичальника [PERSON] від 14.02.2022). Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. У зв`язку з цим, акцептуючи пропозицію ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відповідач електронним підписом одноразовим ідентифікатором MNV67A7P, відправленого 14.02.2022, у договорі визнала та погодилася на запропоновані товариством умови користування та порядок надання товариством грошових коштів (кредиту), а також строки та порядок погашення кредиту та сплати процентів. Підписання договору кредитної лінії № 316756100 від 14.02.2022, свідчить про те, що відповідач всі умови цілком зрозуміла та своїм підписом письмово підтвердила та закріпила те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні в укладенні даного договору, вільні у виборі контрагента та умов договору. Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 Закону України «Про електрону комерцію» передбачено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно зі ст. 10, 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Договір кредитної лінії № 316756100 від 14.02.2022 підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, а тому, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Абзац другий ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною першою ст. 1046 ЦК України визначено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що на виконання умов договору кредитної лінії № 316756100 від 14.02.2022 кредитодавцем ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було здійснено переказ грошових коштів [PERSON] в сумі 22000,00 гривень через АТ «ТАСКОМБАНК» в рамках договору про організацію взаємодії при переказі коштів фізичним особам № 48 від 18.07.2019 (а.с. 71 - копія платіжного доручення, а.с. 72-74 - електронне повідомлення з додатком). Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно із розрахунком заборгованості ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» по кредитному договору № 316756100 від 14.02.2022, відповідно до якого відповідачу [PERSON] надана фінансова послуга, а саме надання коштів у кредит, станом на 05.05.2022 сума загальної заборгованості відповідача за договором становить 22569,80 гривень, з яких: 22000,00 гривень - тіло кредиту; 569,80 гривень - проценти. (а.с. 130-131 - розрахунок). Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлене договором або законом. За частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Тобто, відступлення права вимоги за змістом означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Судом встановлено, що 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених договором. Право вимоги означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. До вказаного договору факторингу неодноразово вносилися зміни, укладеними між сторонами додатковими угодами, а також продовжувався строк дії даного договору факторингу, зокрема, до 31.12.2024. (а.с. 75-85 - копія договору з додатками, а.с. 86-99 - копії додаткових угод до договору факторингу з додатками, а.с. 151 - довідка про відступлення права вимоги). Статтею 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. Договором факторингу від 28.11.2018 № 28/1118-01 визначено, що право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимоги. 05 травня 2022 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс»підписано реєстр прав вимоги, відповідно до якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до [PERSON] за договором № 316756100 від 14.02.2022 у сумі 22569,80 грн, з яких - 22000,00 грн - тіло кредиту; 569,80 грн - проценти (а.с. 100-102 - копія реєстру прав вимоги № 175 від 05.05.2022). За умовами договору факторингу від 28.11.2018 № 28/1118-01 разом з правом вимоги до фактора переходять всі інші права та обов`язки клієнта за кредитним договором. Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Таліон Плюс» по кредитному договору № 316756100 від 14.02.2022, відповідно до якого відповідачу [PERSON] надана фінансова послуга, а саме надання коштів у кредит, станом на 20.12.2023 сума загальної заборгованості відповідача за договором становить 24041,60 гривень, з яких: 22000,00 гривень - тіло кредиту; 2041,60 гривень - проценти. (а.с. 132-133 - розрахунок). Судом встановлено, що ТОВ «Таліон Плюс» було здійснено нарахування відсотків за кредитним договором № 316756100 від 14.02.2022 в межах строку дії кредитного договору (до 13.06.2022 включно) та у розмірі, визначеному умовами цього договору, право на яке перейшло до ТОВ «Таліон Плюс» за умовами договору факторингу від 28.11.2018 № 28/1118-01. 30 жовтня 2023 року ТОВ «Таліон Плюс» (клієнт) та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» (фактор) укладено договір факторингу № 30/1023-01, за умовами якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, на умовах, визначених договором. Право вимоги, за умовами цього договору, означає всі права клієнта за кредитними договорами, втому числі права грошових вимоги до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання сторонами відповідного реєстру прав вимог. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 2 від 20.12.2023 до договору факторингу № 30/1023-01 від 30.10.2023 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 24041,60 грн (а.с. 103-111 - копія договору, а.с. 112-115 - реєстр прав вимоги). 04 вересня 2024 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» (клієнт) та ТОВ «Юніт Капітал» (фактор) уклали договір факторингу № 0409/24, відповідно до умов якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (проценти за користування позикою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Право вимоги - це права грошової вимоги щодо погашення (стягнення) заборгованостей з боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 0409/24 від 04.09.2024 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 316756100 від 14.02.2022 на загальну суму 24041,60 грн (а.с. 116-126 - копія договору факторингу, а.с. 127-129 - копія реєстру боржників). Станом на 23.09.2024 заборгованість за кредитним договором № 316756100 від 14.02.2022, що рахується за відповідачем [PERSON] , є непогашеною і становить 24041,60 грн, з яких: 22000,00 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 2041,60 - прострочена заборгованість за процентами (а.с. 134 - копія виписки з особового рахунка). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю та з відповідача [PERSON] підлягає до стягнення на користь позивача ТОВ «Юніт Капітал» сума заборгованості за договором кредитної лінії № 316756100 від 14.02.2022 у розмірі 24401,60 гривень. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду через систему «Електронний суд» сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн (а.с. 164- платіжна інструкція). З огляду на задоволення позову у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача кошти на відшкодування судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 гривень. При вирішенні питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, судом встановлено наступне. Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивачем понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. В обґрунтування заявленої суми витрат позивачем надано суду: копію договору про надання правничої допомоги № 09/09/24-02 від 09.09.2024 року з додатком, укладеного між Адвокатським бюро «Тараненко та партнери» та ТОВ «Юніт Капітал», копію додаткової угоди № 13 до договору про надання правничої допомоги № 09/09/24-02 від 09.09.2024, копію акту прийому-передачі наданих послуг по договору № 09/09/24-02 від 09.09.2024, з яких вбачається, що витрати на правову допомогу склали 6000,00 грн (а.с.135-143). Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Враховуючи обґрунтованість витрат на правничу допомогу та доведеність їх понесення належними доказами, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати на правничу допомогу у розмірі 6000 гривень. З огляду на задоволення позову в повному обсязі, витрати понесені відповідачем на правничу допомогу в сумі 6000,00 гривень до стягнення з позивача не підлягають та залишаються за відповідачем.

Outcome: approved