Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-27 00:00:00

Розпорядженням Голови Верховного Суду від 06 березня 2022 року № 1/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» територіальна підсудність судових справ Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області визначена за Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська. Стислий виклад позиції позивача та відповідача До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 19 вересня 2024 року звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, в якому просила суд: ?Визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 57,8 кв.м., житловою площею 38,3 кв.м. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 18 листопада 2005 [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . Право власності [PERSON] на вказану квартиру зареєстровано у Реєстрі речових прав на нерухоме майно 18 листопада 2005 відповідно до витягу № 8987194. Загальна площа квартири [ADDRESS] складає 57,8 кв.метрів. житлова - 38.3 кв.метрів. відповідно до технічного паспорту на вказану квартиру. Згідно із свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 16 липня 1972 року 16 липня 1972 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, після реєстрації якого дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05 червня 1980, батьком [PERSON] [INFO] - є [PERSON] , матір?ю - [PERSON] . Згідно із свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 05 серпня 2006 року 05 серпня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, після реєстрації якого дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 27.02.2024 [PERSON] померла [INFO] , після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді належної їй на праві власності квартири [ADDRESS] . Спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] є її чоловік - [PERSON] та донька - [PERSON] . Відповідно до витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 76756804 від 25.04.2024 за фактом смерті [PERSON] заведено спадкову справі № 72357334 (номер у нотаріуса 16/2024) - з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась за фактом смерті [PERSON] 25.04.2024 звернулась її донька - [PERSON] , чоловік [PERSON] - [PERSON] - подав заяву про відмову від спадщини від 25.04.2024. Згідно із постановою приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Акішиної Р.С. від 06.09.2024 № 120/02-31. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на спадкове майно: квартиру [ADDRESS] - оскільки у [PERSON] відсутні оригінали правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності померлої [PERSON] на вказану квартиру. Відповідно до інформаційних довідок із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину, заповіти/спадкові договори) щодо [PERSON] у Спадковому реєстрі відсутні будь-які інші спадкові справи заповіти/спадкові договори тощо. Свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] не видавались. Таким чином, зважаючи на неможливість вирішення даного спору в позасудовому порядку, що позбавляє позивача реалізувати своє право на спадкування через органи нотаріату, остання вимушена звернутися з вказаним позовом до суду (а.с. 1-5). Відповідач [PERSON] 26 листопада 2024 року на адресу суду надав заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі (а.с. 46). Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 19 вересня 2024 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.30-31). Відповідно до ч.6 ст.187 ЦПК України, у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. 23 вересня 2024 року згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до Державної міграційної служби України, щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача (а.с. 33). 12 листопада 2024 року надійшла відповідь з Державної міграційної служби України про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача (а.с. 36). Ухвалою судді від 12 листопада 2024 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом (а.с. 38-39). 12 грудня 2024 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 55-56). Позивач в судове засідання не з`явилася 28 січня 2025 року представником позивача через систему «Електронний суд» подано заяву про розгляд справи за їх відсутності на задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач в судове засідання не з`явився, в поданій заяві про визнання позовних вимог просив розглядати справу за його відсутності. Таким чином, суд вважає за можливе ухвалити у справі рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Фактичні обставини в становленні судом Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 18 листопада 2005 [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . Право власності [PERSON] на вказану квартиру зареєстровано у Реєстрі речових прав на нерухоме майно 18 листопада 2005 відповідно до витягу № 8987194 (а.с. 14-15). Загальна площа квартири [ADDRESS] складає 57,8 кв.метрів. житлова - 38.3 кв.метрів. відповідно до технічного паспорту на вказану квартиру (а.с. 16-18). Згідно із свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 16 липня 1972 року 16 липня 1972 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, після реєстрації якого дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с. 11). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05 червня 1980, батьком [PERSON] . [INFO] - є [PERSON] , матір?ю - [PERSON] (а.с. 10). Згідно із свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 05 серпня 2006 року 05 серпня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, після реєстрації якого дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с. 12). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 27.02.2024 [PERSON] померла [INFO] , після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді належної їй на праві власності квартири [ADDRESS] (а.с. 13). Спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] є її чоловік - [PERSON] та донька - [PERSON] . Відповідно до витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 76756804 від 25.04.2024 за фактом смерті [PERSON] заведено спадкову справі № 72357334 (номер у нотаріуса 16/2024) - з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась за фактом смерті [PERSON] 25.04.2024 звернулась її донька - [PERSON] , чоловік [PERSON] - [PERSON] - подав заяву про відмову від спадщини від 25.04.2024 (а.с. 22). Згідно із постановою приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Акішиної Р.С. від 06.09.2024 № 120/02-31. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на спадкове майно: квартиру [ADDRESS] - оскільки у [PERSON] відсутні оригінали правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності померлої [PERSON] на вказану квартиру (а.с. 19). Відповідно до інформаційних довідок із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину, заповіти/спадкові договори) щодо [PERSON] у Спадковому реєстрі відсутні будь-які інші спадкові справи заповіти/спадкові договори тощо, свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] не видавались (а.с. 20-21). Оскільки у позивача існують перешкоди в оформлені своїх спадкових прав у нотаріуса саме з цих підстав вона звернулася до суду. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані нормами Цивільного кодексу України. Положеннями частини 1 статті 1218 ЦК України визначено, що д о складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Відповідно до ст. ст. 1222, 1223\~ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини та право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно із ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до\~ст.1258.\~ЦК України спадкоємці\~за законом\~одержують право\~на спадкування\~почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. В силу ч. 1 ст.1268, ч. 1,5ст.1273\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відповідно до ст.\~1296\~ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно із ч.1 ст.1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. У відповідності до ч. 5 ст.\~1268\~ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Пунктом 23 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~7\~від 30\~травня 2008\~року «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Аналогічна думка викладена в роз`ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до ст.\~392\~ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні визначено Законом України "Про нотаріат", глава 7 розділу ІІІ якого, передбачає видачу свідоцтва про право на спадщину. Так, згідно ч. 1ст. 67 Закону України "Про нотаріат", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. Нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна (ч. 1ст. 68 Закону України "Про нотаріат"). Позивач є спадкоємцем за законом, яка у встановлений законом строк звернулася із заявою про прийняття спадщини, є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] , так як її батько [PERSON] відмовився від спадщини на її користь, та має право на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. Відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом не може бути перешкодою у набутті позивачем права на вищезазначену квартиру. За таких обставин, суд приходить до висновку, що є усі достатні підстави для визнання за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 57,8 кв.м., житловою площею 38,3 кв.м. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Судові витрати розподілити на підставі ст. 141 ЦПК України

Outcome: approved