Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-22 00:00:00

Представник позивача адвокат Богомазов Павло Сергійович, який діє в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні. В обґрунтуванні поданого позову зазначивши, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі у них народилася дитина - [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням Таращанського районного суду Київської області від 27.12.2016 року, шлюб між сторонами розівано. Також зазначивши, що позивач постійно не проживає в Україні, спільна дитина проживає з відповідачем. Позивач певний час мав можливість спілкуватись з дитиною, підтримуючи зв`язок із матір`ю, проте невдовзі матір перестала дозволяти батькові спілкуватися з його сином. Відповідач разом із дитиною певний час проживала за місцем реєстрації, проте в черговий раз коли батько дитини (перебуваючи в Україні) намагався побачитися з дитиною, вказане виявилось неможливим через відсутність матері за місцем проживання. У зв`язку з цим, 02.06.2020 року о 15 год. 30 хв. позивач звернувся до чергової частини Таращанського відділу поліції із заявою, згідно якої просив допомогти встановити місце проживання колишньої дружини та їх сина для подальшого спілкування, піклування та виховання сина. Під час перевірки було встановлено, що [PERSON] , [INFO] , живе у [ADDRESS] , окрім іншого повідомив, що він був одружений з [PERSON] , у 2016 році заявник виїхав за кордон та на території України не перебував кілька років. 02.06.2020 року [PERSON] прибув у с. Лука Таращанського району Київської області за місцем колишнього проживання його колишньої дружини для того, щоб відвідати свого сина [PERSON] [INFO] . Однак йому повідомили, що його колишня дружина продала будинок, в якому проживала та виїхала в інше місце проживання. Куди саме не відомо. 02.06.2020 року о 20 год. 15 хв. було установлено мобільний телефон [PERSON] № [NUMBER] та в телефонній розмові було встановлено, що вона разом із сином [PERSON] на даний час знаходиться на території Київської області, однак точне місце знаходження повідомити відмовляється. Листом від 18.06.2020 року за № 468 Головне управління поліції в Київській області Таращанського відділення поліції Миронівського відділу повідомлено, що звернення позивача зареєстровано до журналу єдиного обліку Таращанського відділення поліції за № 1428 від 02.06.2020 року розглянуто та по ньому проведено перевірку в межах компетенції. Далі, позивач звернувся до служби у справах дітей та сім`ї Миронівської районної державної адміністрації щодо питання встановлення днів зустрічей з малолітнім сином, однак розглянути питання щодо встановлення днів зустрічей з малолітнім сином - [PERSON] , [INFO] виявилося неможливим. Також зазначивши, що після отримання номеру телефону у Таращинському відділенні Миронівського відділу поліції, позивач неодноразово телефонував відповідачу, проте остання не відповідала на його телефонні дзвінки, як наслідок позивач повністю позбавлений спілкування з дитиною через його матір. Зазначає, що позивач тривалий проміжок часу не мав встановленої інформації про місце знаходження/проживання дитини - [PERSON] . Позивачем було встановлено нове фактичне місце проживання відповідача, а саме: [ADDRESS] . 15.09.2022 року позивач через додаток WhatsApp Messenger написав привітання до дня народження сина. Сторонами велась часткова переписка щодо дитини. Далі, позивач намагався отримати банківські реквізити матері дитини для перерахування грошових коштів та просив надіслати фотографії спільної дитини. Просить суд зобов`язати [PERSON] усунути перешкоди застосовані до [PERSON] у спілкуванні, вихованні та побаченн6і із сином [PERSON] . Встановити наступний графік [PERSON] у спілкуванні та вихованні сина [PERSON] : кожної третьої суботи місяця [PERSON] при перебуванні в Україні проводить час із сином [PERSON] в присутності матері з 09:00 год. до 18:00 год.; кожної суботи та неділі з 17:00 год мінімально 30 хвилин [PERSON] має право на спілкування з дитиною [PERSON] шляхом відео звязку за допомогою мобільних застосунків «Viber», «WhatsApp», «Telegram» та/або програм «Zoom», «Skype». Ухвалою суду від 23.08.2023 року у справі відкрито провадження та призначено підготовче засідання. 12.09.2023 року на адресу суду від представника відповідача [PERSON] адвоката Шевчука Д.І. надійшов відзив на позовну заяву. В обґрунтуванні поданого відзиву зазначивши, що причиною розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] стало те, що [PERSON] будучи громадянином Республіки Азербайджан, отримав право на проживання в Україні після згоди [PERSON] щодо його реєстрації місця проживання за адресою належного позивачу ( [PERSON] ) житлового будинку по [ADDRESS] , різко змінив свою поведінку у відношенні до [PERSON] почав зверхньо відноситись до неї, ігнорував питання життя сім`ї, влаштовував сімейні сварки, застосовуючи при цьому психічне та фізичне насильство. Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили, разом не проживають близько трьох місяців, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам та інтересам їхньої малолітньої дитини, (встановлено Таращанським районним судом Київської області, справа 379/1390/1 б-ц). В заочному рішенні Таращанського районного суду Київської області по справі №379/1390/16-ц вказано: рішенням Таращанського районного суду Київської області від 11.11.2016 відповідач ( [PERSON] ) визначений таким, що втратив право користування житловим будинком, який розташований [ADDRESS] . На даний час місце проживання, перебування, реєстрації відповідача ( [PERSON] ) невідоме ні позивачу ( [PERSON] ), ні суду. В справі №379/1390/І6-ц, яка розглядалась Таращанським районним судом Київської області окремої позовної вимоги, щодо місця проживання сина не було, так як відповідно до принципу №6 Декларації прав дитини, малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір`ю. Заочним рішенням Таращанського районного суду Київської області по справі №379/1390/16-ц серед іншого прийнято рішення про залишення малолітнього [PERSON] проживати з матір`ю, що повністю відповідає принципу №6 Декларації прав дитини. У позовній заяві позивач вказав, що у 2016 році проживав спільно з матір`ю [PERSON] в с. Лука Таращанського району Київської області. Довід позивача не відповідає дійсності та спростовується відповіддю Виконавчого комітету Таращанської міської ради Лучанський Старостинський округ від 30.05.20/3 №11-14/1 І 7-22 ви.х-23 на адвокатський запит в якому вказано: що дана особа [PERSON] мала у власності житловий будинок за адресою [ADDRESS] та в період з січня 2015 року по грудень 201 7 року не проживала та не була зареєстрована, (копія відповіді Виконавчого комітету Таращанської міської ради Лучанський Старостинський округ надаємо разом з відповіддю на відзив). Відповідь Лучанського старостинського округу повністю спростовує доводи позивача, що він проживав в 2016 році спільно з матір`ю [PERSON] в с. Лука Таращанського району Київської області, а також підтверджує, що позивач у зверненні до поліції надав неправдиві відомості зазначивши, що вони разом проживали в с. Лука Таращанського району. Також зазначивши, що [PERSON] не знає свого біологічного батька. Спілкування [PERSON] у восьмирічному віці з біологічним батьком [PERSON] якого він не знає та який йому фактично є невідомою особою завдають [PERSON] психологічну травму В зв`язку з наведеним просить, у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні - відмовити. 12.09.2023 року на адресу суду надійшло клопотання представника відповідача адвоката Шевчука Д.І. про призначення судово-психологічної експертизи проведення якої просили доручити Київському науково-дослідницькому інституту судових експертиз Міністерства Юстиції України на вирішення якої поставить запитання: - яка психологічна характеристика дитини [PERSON] ( [INFO] ) - яка система особистих відносин дитини [PERSON] ( [INFO] ), батька [PERSON] , що свідчит про симпатії, антипатії, переваги чи їх відсутність - яке емоційне сприйняття дитиною [PERSON] ( [INFO] ) батька [PERSON] ( [INFO] ) - як дитина [PERSON] ( [INFO] ) відноситься до батька [PERSON] ( [INFO] )? - чи можуть надати негативний вплив на дитину [PERSON] ( [INFO] ), в подальшому ті відносини, які склались між ним та його батьком [PERSON] - чи здатність спілкування [PERSON] у восьмирічному віці з біологічним батьком [PERSON] якого він не знає та який йому є фактично невідомою особою психологічну травму. Ухвалою суду від 21.11.2023 року продовжено строк проведення підготовчого провадження у цивільній справі на термін 30 днів. Ухвалою суду від 19.12.2023 року призначено по справі судову психологічну експертизу. Провадження у справі зупинено. Ухвалою суду від 12.04.2024 поновлено провадження в справі, в зв`язку з несплатою рахунку за проведення судової психологічної експертизи. Ухвалою суду від 11.09.2024 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. Відповідно до повідомлення завідувача Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Черкаського відділення (ЧкВ КНДІСЕ) А.Єфіменко від 03.04.2024 року, ухвалу суду від 19.12.2023 року про призначення судово психологічної експертизи залишено без виконання в зв`язку з несплатою рахунку №539 від 07.02.2024 року (Том 1 а.с. 118). Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повернувся конверт з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи в суді була повідомлена належним чином, про що свідчить довідка про доставку електронного документу. Представник третьої особи Служби у справах дітей в судове засідання не з`явився, про розгляд справи в суді повідомлені належним чином, про що свідчить довідка про доставку електронного документу. В матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без участі їх представника, просить винести рішення відповідно до діючого законодавства з максимальним врахуванням інтересів малолітньої дитини. Одночасно направили висновок Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації від 08.12.2023 №101-10637 про усунення перешкод батьку, [PERSON] , у спілкуванні з дитиною, [PERSON] , [INFO] та її вихованні (Том1 а.с. 160-163). Суд вирішує питання про розгляд справи без участі позивача, відповідача та представника третьої особи. Заслухавши думку учасників, які з`явилися в судове засідання та не заперечували про розгляд справи без їх участі, вважає за можливим розглянути справу за відсутності позивача, відповідача та представника третьої особи. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, просила суд позовні вимоги задовольнити, зобов`язати [PERSON] усунути перешкоди застосовані до [PERSON] у спілкуванні, вихованні та побаченні із сином [PERSON] . Встановити наступний графік [PERSON] у спілкуванні та вихованні сина [PERSON] : кожної третьої суботи місяця [PERSON] при перебуванні в Україні проводить час із сином [PERSON] в присутності матері з 09:00 год. до 18:00 год.; кожної суботи та неділі з 17:00 год мінімально 30 хвилин [PERSON] має право на спілкування з дитиною [PERSON] шляхом відео звязку за допомогою мобільних застосунків «Viber», «WhatsApp», «Telegram» та/або програм «Zoom», «Skype». Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. У своєму відзиві зазначив, що позивач [PERSON] не цікавиться життям сина [PERSON] , матеріально не утримує, аліменти не сплачує. [PERSON] не знає свого біологічного батька, спілкування з ним сприятиме підвищенню тривожності, неспокою, що негативно позначиться на психоемоційному і психічному розвитку дитини. В зв`язку з чим просить в задоволенні позову відмовити. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з огляду на наступне. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що відповідно до копії повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29 квітня 2017 року вбачається, що [INFO] народився [PERSON] , про що 29 вересня 2015 року складено відповідний актовий запис №3344. В графі батьки зазначено: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (Том 1 а.с. 16). Шлюб [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 07 липня 2015 року у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1459 - розірвано. Малолітнього [PERSON] , [INFO] залишено проживати з матір`ю. Після реєстрації розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище - « [PERSON] ». Судові витрати стягнуто на користь [PERSON] . В задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів відмовлено, що підтверджується заочним рішенням Таращанського районного суду Київської області від 27.12.2016 року, яке набрало законної сили 11.02.2017 (Том 1 а.с. 17-19). 02.06.2020 року о 15-30 год. до ЧС Таращанського ВП надійшла заява від [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] , про те, що він на протязі двох останніх років втратив зв`язок із сином [PERSON] , [INFO] , який у 2016 році проживав спільно з матір`ю [PERSON] в с. Лука Таращанського району Київської області. Заявник просить допомогти відновити зв`язок із сином, що підтверджується талоном-повідомленням єдиного обліку №1428 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію. Згідно повідомлення т.в.о. начальника підполковника поліції Радкевича Т. встановлено, що у вказаному зверненні відсутні ознаки адміністративного чи кримінального правопорушення (Том 1 а.с. 13, 31). Відповідно до довідки про результати перевірки викладеної інформації у зверненні [PERSON] від 09.06.2020 року т.в.о. начальника Таращанського ВП Миронівського відділу ГУНП в Київській області, зазначено про перевірку звернення позивача. Під час перевірки було встановлено, що [PERSON] , [INFO] , живе у [ADDRESS] , окрім іншого повідомив, що він був одружений з [PERSON] , у 2016 році заявник виїхав за кордон та на території України не перебував кілька років. [INFO] [PERSON] прибував с. Лука Таращанського району Київської області за місцем колишнього проживання його колишньої дружини [PERSON] для того щоб відвідати свого сина [PERSON] , [INFO] . Однак йому було повідомлено, що його колишня дружина продала будинок та виїхала на інше постійне місце проживання.02.06.2020 року о 20-15 год. було встановлено мобільний телефон [PERSON] , в ході телефонної розмови встановлено, що вона разом з сином знаходиться на території Київської області, однак повідомити точне місце знаходження відмовилася (Том 1 а.с. 14-15). [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та не проживає в [ADDRESS] , місце перебування невідоме, що підтверджується довідкою від 03.07.2020 року № 02-31/117 видною Карапишівською сільською радою (Том 1 а.с. 20). Згідно повідомлення служби у справах дітей та сім`ї Миронівської районної державної адміністрації від 14.07.2020 року № 01-21/138 вбачається, що служба у справах дітей розглянути питання [PERSON] щодо встановлення днів зустрічей з малолітнім сином - [PERSON] , [INFO] не має можливості, так як відповідно до довідки Карапишівської сільської ради від 03.07.2020 № 02-31/117, [PERSON] (мати дитини) зареєстрована за адресою [ADDRESS] , але не проживає. Місце проживання її та дитини невідомо (Том 1 а.с. 21). З наданої копії договору оренди від 09 липня 2022 року, вбачається, що [PERSON] орендує квартиру за адресою: [ADDRESS] . Строк дії договору оренди - до 10 липня 2024 рік (Том 1 а.с. 22 -23). В ході підготовки справи до розгляду судом було направлено запит щодо реєстрації місця проживання/перебування [PERSON] (Том 1 а.с. 60,61). Згідно відповіді Карапишівського старостинського округу №7 Обухівського району Київської області, [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (Том 1 а.с. 62). Згідно із статтею 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до статті 3 СК України сім`я є первинним та основним осередком суспільства, дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Частинами сьомою, восьмою статті 7 СК України встановлено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Згідно із статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди. Вищевказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року по справі 357/17852/15-ц та постанові Верховного суду у складі Касаційного цивільного суду від 14 травня 2020 року по справі 524/8761/16-ц. Оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що між сторонами склались складні, напружені стосунки, які позбавляють позивача можливості спілкуватися з сином. Дані обставини підтверджується зверненням позивача до чергової частини Таращанського відділу поліції, для встановлення місця проживання відповідача та сина. Також суд зазначає, що, враховуючи місця проживання дитини з відповідачкою у місті Київ, а позивач постійно не проживає в Україні, також в умовах конфлікту між сторонами створюють для позивача ситуацію невизначеності, щодо можливості спілкування з сином. Суд може відмовити в задоволенні позову про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною якщо цього вимагають інтереси дитини, зокрема якщо будуть встановлені обставини, які перешкоджають спілкуванню. Наприклад, неправомірна або негідна поведінка окремо проживаючого батька в період спілкування з дитиною (з`явлення до дитини в нетверезому стані, налаштовування її проти другого з батьків, схилення до вчинення аморальних вчинків, здійснення відносно дитини насильницьких дії, примус її до надмірної праці, застосування жорстоких форм покарання, зловживання батьківськими правами тощо. Відповідачка [PERSON] на підтвердження не визнання заявлених позовних вимог та доводів, про те, що позивач [PERSON] не цікавиться життям сина [PERSON] надала наступні докази: -висновок лікарського-консультативної комісії, про те, що [PERSON] спостерігається на диспансерному обліку, за дитиною здійснює догляд мама [PERSON] , 1986 року народження (Том 1 а.с. 104); -акт обстеження умов проживання №207 від 01.08.2017 року за адресою [ADDRESS] (Том 1 а.с. 105); -характеристику видану на ім`я [PERSON] , про те, що останній навчається в початковій школі №332 Дарницького району м. Києва з 1 вересня 2022 року. Вихованням дитини займається мама [PERSON] , підтримує зв`язок з класним керівником, цікавиться перебігом освітнього процесу сина. З батьком учня класний керівник зв`язку не мала, освітнім процесом сина не цікавиться (Том 1 а.с. 106); -довідку видану Центром психологічної допомоги «Світ Вашого Я», про те, що [PERSON] , [INFO] відвідує розвивальні заняття у Центрі «Світ Вашого Я» з 19 жовтня 2022 року по теперішній час. Всі питання стосовно розвитку та досягнень дитини вирішується з мамою дитини, [PERSON] . З татом дитини, [PERSON] жодної зустрічі з приводу дитини не було (Том 1 а.с. 107); -висновок Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації як орган опіки та піклування, про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (Том 1 а.с. 108-109); -інформацію надану Лучанським старостинським округом Таращанської міської ради, про те, що [PERSON] мала у власності житловий будинок за адресою [ADDRESS] та в період з січня 2015 року по грудень 2017 року не проживала та не була зареєстрована (Том 1 а.с. 110); -повідомлення Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), про те, що на примусовому виконанні у відділі перебуває виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 17 липня 2021 року, до досягнення дитиною повноліття. Станом на 03.04.2023 року на депозитний рахунок відділу від [PERSON] аліменти за період 14.11.2022 по 27.03.2023 не надходили, в зв`язку з відсутністю ідентифікаційного коду боржника (Том 1 а.с. 111); З огляду на наведене, суд зазначає, що доводи відповідачки про те, що позивач не бажає спілкування з сином, не цікавиться його життям, відхиляються, оскільки з аналізу матеріалів справи слідує, що відповідачка [PERSON] не надає можливість спілкування з сином так як постійно змінює місце проживання та засоби зв`язку, в разі отримання позивачем телефону [PERSON] не відповідає на його телефонні дзвінки. В той час як особисті конфлікти між батьками не повинні порушувати інтереси дитини. Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Приписами ст. 158 СК встановлено порядок вирішення органом опіки та піклування спору щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї, згідно ч.1 якої передбачено, що за заявою матері або батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Відповідно до ч. 2 ст. 158 СК України рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Однак вимоги цих норм Закону при спорі у вихованні дитини застосовуються в даних правовідносинах з врахуванням вимог ч.1 ст.159 СК України, відповідно до якої, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Згідно ч. 2 ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Тому, для застосування вимог зазначеної статті слід встановити, що особа, яка проживає з дитиною - в даному випадку це мама дитини-відповідач чинить перешкоди батьку дитини-позивачу у спілкуванні та вихованні дитини. І це повинен довести позивач відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, яка встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що після розірвання шлюбу, малолітнього [PERSON] , [INFO] , залишено проживати з матір`ю. Син сторін проживає із відповідачкою по справі - [PERSON] . Позивачем в обґрунтування своїх позовних вимог та доказів на те, що відповідачка чинитись йому перешкоди в спілкуванні з дитиною надав суду письмові докази, а саме що 02.06.2020 року він звернувся до правоохоронних органів із заявою про те, що протягом двох останніх років він втратив зв`язок із сином [PERSON] , [INFO] , який з 2016 році проживав спільно з матір`ю [PERSON] в с. Лука Таращанського району Київської області. Також матеріалами справи підтверджується, що 01.07.2020 року [PERSON] звертався до служби у справах дітей та сім`ї за встановленням зареєстрованого місця проживанням відповідачки з метою встановлення днів зустрічей з сином, на що йому було повідомлено про те, що [PERSON] фактично не проживає за своїм місцем реєстрації; її місце проживання та дитини невідомо. Також подання позовної заяви [PERSON] про позбавлення [PERSON] батьківських прав, де рішенням Дарницького районного суду Київської області від 14 вересня 2023 року було відмовлено та Постановою Київського Апеляційного суду від 16 січня 2024 року, апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, а рішення Дарницького районного суду Київської області від 14 вересня 2023 року залишено без змін (Том 2 а.с. 7-11, 12-17). На виконання ухвали суду служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації надала висновок у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні. Дарницька районна в місті Києві державна адміністрація як орган опіки та піклування, враховуючи рекомендації комісії (протокол від 12.10.2023 №19), вважає за недоцільне визначити участь батька, [PERSON] , у спілкуванні з малолітньою дитиною, [PERSON] , [INFO] , з метою забезпечення його прав та інтересів (Том 1 а.с. 160-163). Відповідно до частини четвертої, п`ятої та шостої статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Суд,

Outcome: partial