Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом. В позовній заяві зазначив, що він є наймачем квартири [ADDRESS] відповідно до ордеру на житлове приміщення №39 від 01 червня 2001 року, виданого виконкомом Полтавської міської ради. На теперішній час в даній квартирі крім позивача зареєстровано місце проживання його колишньої дружини - [PERSON] та сина - [PERSON] . Зазначена квартира є постійним місцем проживання позивача. Однак, [PERSON] та [PERSON] у даній квартирі не проживають з 2014 року та квітня 2021 року відповідно. Участі в утриманні житла відповідачі не беруть, спільного господарства з позивачем не ведуть, не сплачують за житлово-комунальні послуги. Але з реєстраційного обліку за адресою зазначеної квартири відповідачі добровільно не знялися. Збереження реєстрації відповідачів за адресою вказаної квартири порушує права позивача, оскільки це тягне додаткові витрати по оплаті житлово-комунальних послуг та неможливість оформлення субсидії, яка відповідає доходам позивача. Тому позивач просив суд визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 05 листопада 2024 року відкрито провадження за вказаною позовною заявою, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачі відзиву на позов не подали. Третя особа письмових пояснень щодо позовної заяви не надала. Протокольною ухвалою суду від 23 січня 2025 року задоволено клопотання позивача про виклик в судове засідання та допит свідків. Інші заяви та клопотання від учасників справи суду не надходили. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. Також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 47). Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, та просила його задовольнити. При цьому посилалась на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , які належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, про причини неявки суду не повідомили. Третя особа звернулась до суду з заявою про розгляд справи за відсутності її представника. Враховуючи відсутність підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не з`явились. Заслухавши представника позивача, дослідивши докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою також зареєстровано місце проживання сина позивача - [PERSON] , [INFO] , та колишньої дружини позивача - [PERSON] , [INFO] Вказана обставина підтверджується довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 01 листопада 2024 року №2456, виданою КП «ЖЕО №2» (а.с. 14). Судом також встановлено, що відповідачі у квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] , не проживають протягом тривалого часу, а саме [PERSON] - з 2014 року, а [PERSON] - з 2021 року, але з реєстраційного обліку за цією адресою не знялися. Факт не проживання [PERSON] , а [PERSON] за вказаною адресою, де зареєстровано місце їх проживання, підтверджується дослідженими судом доказами в їх сукупності: показаннями свідка [PERSON] , який суду пояснив, що є сусідом позивача, часто з ним спілкується, заходить в гості. Свідок підтверджує, що [PERSON] та сина позивача - [PERSON] - у квартирі за адресою: [ADDRESS] не бачив протягом тривалого часу, років 7-8. Випадків перешкоджання їм у користуванні квартирою боку позивача або інших осіб свідок не знає; показаннями свідка [PERSON] , який суду повідомив, що [PERSON] у квартирі за адресою: [ADDRESS] не проживає близько чотирьох років, а [PERSON] - років 8 - 10; рішенням Київського районного суду м. Полтави від 09 вересня 2015 року у справі №552/3651/15-ц, яким розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що був зареєстрований 04 червня 1994 року райвідділом ЗАГС м. Гадяч Полтавської області (а.с. 7); актом, складеним 10 червня 2015 року мешканцями будинку за адресою: [ADDRESS] , яким підтверджується, що [PERSON] не проживає у квартирі [ADDRESS] . Речі, які б належали [PERSON] , в тому числі індивідуального користування в квартирі не виявлені (а.с. 12); актом, складеним 11 вересня 2024 року мешканцями будинку за адресою: [ADDRESS] , яким підтверджується, що у квартирі [ADDRESS] постійно проживає [PERSON] . Його колишня дружина [PERSON] не проживає в квартирі із 2014 року, і речей її в квартирі немає, а син [PERSON] не проживає в квартирі з квітня 2021 року (а.с. 13). Будь-які докази чинення позивачем або іншими особами відповідачам перешкод у користуванні спірною квартирою сторонами до матеріалів справи не додані. Тому збереження реєстрації місця проживання відповідачів за адресою квартири, наймачем якої є позивач, в той час, як вони фактично залишили вказану квартиру, порушує право позивача, який несе витрати на оплату комунальних послуг за відповідачів, та суперечить вимогам ст.5 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», згідно якої громадянин України, який проживає на території України, а також іноземець чи особа без громадянства, який на законних підставах постійно або тимчасово проживає на території України, зобов`язані протягом 30 календарних днів після прибуття до нового місця проживання (перебування) задекларувати або зареєструвати його. Відповідно до ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу України, за тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї житлове приміщення зберігається за ними протягом 6 місяців. Будь-які докази поважності причин не проживання відповідачів у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] до матеріалів справи сторонами не додано. З долучених до матеріалів справи доказів вбачається, що відповідачі залишили квартиру за адресою: [ADDRESS] добровільно. Дослідженими в судовому засіданні доказами підтверджується, що відповідачі не проживають у квартирі понад шість місяців. На підставі викладеного суд приходить до висновку про необхідність визнати [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Тому позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved