Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-16 00:00:00

05.07.2024 року на підставі ухвали деснянського районного суду міста Чернігова до суду надійшли матеріали цивільної справи за позовом представника Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» (далі - АТ «ТАСКОМБАНК») - Лаврів В.П. (діє на підставі довіреності) до [PERSON] про стягнення заборгованості за Заявою-договором №002/11490552-SP від 06.09.2021 року, що станом на 30.10.2023 року становить 118 765,49 грн, в тому числі: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) - 49 976 грн 62 коп; заборгованість за процентами (в т.ч. прострочена) - 68 788,87 грн. та судових витрат у розмірі 3 028 грн. 00 коп. Позов обгрунтований тим, що 06.09.2021 [PERSON] було підписано Заяву-анкету №627132 щодо приєднання до Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення Договору про відкриття поточного рахунку на видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank». З 06.09.2021 року [PERSON] є власником поточного рахунку у гривні, який відкритий до Заяви №627132 з номером Кредитного договору №002/11490552-SP (надалі-Кредитний договір). Відповідно до Заяви-договору позивач надав позичальнику грошові кошти на наступних умовах: встановлена сума кредитного ліміту до 100 000,00 грн, строком на 12 місяців з автоматичною пролонгацією, на споживчі потреби, з процентною ставкою за встановленим кредитним лімітом - 0,01 %. Зазначає, що Банк виконав умови договору надав відповідачу кредитні кошти в межах встановленого кредитного ліміту у сумі 49 976,62 грн на умовах установлених Кредитним договором. Однак, відповідач у порушення умов кредитного договору свої зобов`язання належним чином не виконує і станом на 30.10.2023 року виникла заборгованість в розмірі 118 765,49 грн, що складається із: заборгованості по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) - 49 976,62 грн; заборгованості за процентами (в т.ч. прострочена) - 68 788,87 грн. Посилається, що Банк направляв відповідачу Повідомлення-вимогу про дострокове повернення кредиту та погашення заборгованості за процентами, однак зазначені порушення не були усунені, а заборгованість не погашена. Позовні вимоги обґрунтовані положеннями ст. ст. 15, 16, 525-527, 530, 543, 550, 552-554, 610-612, 624, 625, 629, 631, 1048-1054 ЦК України. Ухвалою суду від 12.07.2024 року, позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. 05.09.2024 на адресу суду від представника відповідача [PERSON] - адвоката Кравченка В.В. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого в задоволенні позовних вимог просить відмовити в повному обсязі, стягнути з АТ «ТАСКОМБАНК» на користь відповідача понесені судові витрати та з метою забезпечення права сторони відповідача на доступ до правосуддя просить розгляд справи проводити у загальному провадженні. В обґрунтування заперечень представник відповідача зазначає, що позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів того, що відповідачем по справі було підписано як саму Заяву-анкету, так і невід`ємні її складові: правила надання грошових коштів у позику, додаткові угоди, що дійсно саме відповідач отримала такі грошові кошти у позику, та взагалі була обізнана про обставину перебування її з АТ «ТАСКОМБАНК» у будь-яких правовідносинах, в тому числі і до отримання кредитних коштів. Зазначає, що наявний у справі розрахунок заборгованості не є первинним документом, який підтверджує отримання відповідачем кредитних коштів, користування ними, укладення на умовах, які вказані позивачем в позовній заяві, а тому не є належним доказом існування заборгованості за вказаним кредитним договором. Щодо нарахованих відсотків зазначає, що у розумінні ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» розмір їх нарахування є несправедливим. 10.10.2024 року, через систему «Електронний суд», представник позивача - Лаврів В.П. надіслав відповідь на відзив, який обгрунтовує обставинами які зазначені в позові та додаткового зазначає, що отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується відповідною випискою, відповідач підписавши Заяву №627132 приєдналася до Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення Договору про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування, погодилася на укладення договору саме такого змісту, що також свідчить підписана нею Заява-анкета на отримання споживчого кредиту та паспорт споживчого кредиту. Посилається, що Кредитний договір не розірваний, не змінений, не визнаний судом недійсним, а тому повинен виконуватись сторонами в силу ст.204 ЦК України. В зв`язку з невиконанням умов договору відповідачем та не погашення заборгованості, просить стягнути з останньої суму заборгованості зазначену в позові та понесені судові витрати. Інших заяв, клопотань від сторін до суду не надходило. Суд, вивчивши клопотання представника відповідача про розгляд справи в загальному порядку, приходить до наступного висновку. Суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 ЦПК України. Згідно з ч.ч. 5, 7 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву. Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 6 ст. 279 ЦПК України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: 1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи. За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Так, спрощене провадження, як з викликом, так і без виклику сторін спрямоване на всебічний, повний та об`єктивний розгляд справи з дослідженням всіх наданих сторонами доказів, вивченням всіх заяв сторін по суті справи, тобто спрощене провадження без виклику сторін не є провадженням в якому розглядаються безспірні вимоги. Відтак, сторони не позбавлені можливості викласти свої доводи, аргументи, міркування, заперечення у письмових заявах по суті справи, надавати суду свої докази на спростування взаємних вимог та заперечень у строки визначені судом або законом, та в повній мірі користується правами, передбаченими ЦПК України. Усі наявні у сторін докази безперешкодно можуть бути надані ними суду в межах розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (письмовому провадженні). В ухвалі Великої Палати Верховного суду від 14.05.2019 у справі № 522/7636/14-ц (провадження № 14-636цс18), зазначено, що бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги предмет, підстави та характер спірних правовідносин, склад учасників справи, суд не вбачає обґрунтованих підстав для розгляду справи в судовому засіданні за правилами загального позовного провадження та приходить до висновку про залишення клопотання без задоволення. Дослідивши матеріали справи, подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, закріплено, що під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. У п.86 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 року у справі №917/1739/17 (провадження №12-161гс19) вказано, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту. Судом встановлено, що 06.09.2021 року [PERSON] звернулася до АТ «ТАСКОМБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяви №627132 про приєднання до частин 1, 2 Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank». (а.с.8, 9-10) За умовами кредитування банк відкрив клієнту поточний рахунок у гривні № [NUMBER] та встановив Ліміт кредитування в межах максимальної суми загального ліміту кредитування для вказаного продукту (що складає 100 000 грн), а саме надано кредитні кошти в сумі 49 976,62 грн, процентна ставка за встановленим кредитним лімітом 0,01%, строк користування 12 місяців з автоматичною пролонгацією. Цільове призначення кредиту - споживчий кредит. До позовної заяви позивач додав Заяву-анкету №627132 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, Публічну пропозицію (оферту) АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank», яка діє з 06.09.2021 року, Наповнення, Тарифи та умови обслуговування картки Sportbank (а.с. 9-10, 17-28). Відповідно до п.3 Заяви №627132 відповідач підтвердила, що приймає (акцептує) всі умови Публічної пропозиції (оферти) АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank» (далі - публічна пропозиція), яка розміщена разом з додатками в т.ч. але не виключно тарифами, довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб, Паспортом споживчого кредиту на сайті Банку https://tascombank.ua/ тa https://sportbank.com.uа, посилання на примірники якої, разом з додатками відповідач отримала в мобільному додатку «Sportbank», і з якою вона ознайомлена, повністю згодна, зміст розуміє, положення якої зобов`язується неухильно дотримуватися. В цьому випадку датою відправлення Публічної пропозиції вважається дата, з якої в Мобільному додатку стає доступним текст Публічної пропозиції (посилання на її примірники). Проект Заяви-анкети та Публічної пропозиції був наданий відповідачу Банком, та підписані останньою Удосконаленим електронним підписом. Підписанням Анкети-заяви [PERSON] засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення її дій згідно з договором. Підтвердила, що створений Удосконалений електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення, що ініційоване нею у мобільному додатку, буде мати рівнозначні юридичні наслідки з накладенням її власноручного підпису на документи складені на паперових носіях. Відповідач беззастережно погодилася з тим, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку змінювати (зменшувати або збільшувати) розмір ліміту Кредитування (дозволеного кредитного ліміту) та повідомляти її про це шляхом надсилання повідомлень у Мобільний додаток. Акцептована Заява-анкета разом з Публічною пропозицією, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає Договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язалася виконувати його умови. Стаття 207 ЦК України вказує, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У відповідності до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Із прийняттям Закону України "Про електронну комерцію" № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII. Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Статтею 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, що включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. З наведеного позивачем алгоритму укладення кредитного договору вбачається, що без ознайомлення з Публічною пропозицією (офертою) на надання банківських послуг, Тарифами, та Паспортом споживчого кредиту, подальше укладення електронного кредитного договору на сайті є неможливим. Отже, заповненням Заяви-анкети позичальник підтвердила прийняття відповідних умов надання кредиту, які діяли станом на 06.09.2021, а також засвідчила, що вона повідомлена кредитодавцем у встановлений законом строк про всі умови, повідомлення про які є необхідними відповідно до вимог чинного законодавства. Заяви-анкети та інші супутні документи, були надані АТ «ТАСКОМБАНК» позичальнику [PERSON] через мобільний додаток, та підписано шляхом накладення Удосконаленого електронного підпису останньої. (а.с. 10 на звороті) У підписаній Заяві-анкеті відповідач визнала, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. З огляду на викладене, на підставі укладеного сторонами електронного договору, який вважається укладеним у письмовій формі, у сторін, відповідно до приписів статті 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають із кредитного договору. Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису. Суд, не приймає доводи представника відповідача про відсутність доказів підтвердження належності укладення між сторонами кредитного договору, прийняття відповідачем саме тих умов на які посилається позивач, фактичне отримання саме відповідачем кредитних коштів, оскільки зазначене спростовується наведеними вище обставинами в сукупності з аналізом правових норм. Крім того, доводи представника відповідача про відсутність підстав вважати, що при укладенні договору з [PERSON] , АТ «ТАСКОМБАНК» не дотрималося передбачених ст.ст. 12, 13 Закону України «Про споживче кредитування» про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк, та порядку зміни можливих умов договору, не відповідають встановленим обставинам справи. Отже, суд доходить висновку, що між АТ «ТАСКОМБАНК» та [PERSON] було укладено електронний кредитний договір на надання банківських послуг, відповідно до вимог чинного законодавства, за яким останній отримав кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. До Заяви-анкети банком було долучено витяг з Публічної пропозиції (оферти) АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank». (а.с. 17-25). Відповідно до п. 8.1 розділу 8 витягу з Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладання Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank», Клієнт підписанням Заяви-анкети або Заяви про приєднання до частини 2 Публічної пропозиції приймає в повному обсязі умови Публічної пропозиції (разом з усіма додатками), в тому числі умови щодо Кредитування рахунку та приймає (підписує) Паспорт споживчого кредиту. При цьому, сторони погоджуються, що умови Договору в частині Кредитування рахунку, які приймає Клієнт містять всі істотні умови договору про надання споживчого кредиту, обов`язковість яких визначена законодавством України, в тому числі Загальний ліміт кредитування Рахунку, в межах якого відповідно до умов Договору Банком для Клієнта встановлюється Ліміт кредитування Рахунку. Підтвердженням погодження Клієнтом встановленого Ліміту Кредитування Рахунку/зміни Ліміту кредитування є здійснені Клієнтом операції з розрахунку за товари та послуги та/або отримання готівкових коштів та/або здійснення безготівкового переказу після встановлення або зміни Ліміту Кредитування рахунку. (п.8.1.5) Клієнт може відмовитись від одержання Кредиту шляхом не допущення здійснення операцій за Рахунком за рахунок Кредиту та/або ініціювати скасування Ліміту Кредитування рахунку шляхом направлення відповідного повідомлення Узгодженими каналами зв`язку. Клієнт може також ініціювати зменшення/встановлення нульового Ліміту Кредитування рахунку шляхом ініціювання таких змін в Мобільному додатку «Sportbank». Зміна Ліміту Кредитування рахунку здійснюються Банком протягом 48 годин шляхом відображення Банком в Мобільному додатку «Sportbank» нового розміру Ліміту Кредитування рахунку.(п.8.1.6) За користування Кредитом Клієнт сплачує Банку проценти. Тип процентної ставки -фіксована. Розмір процентної ставки, вказується в Тарифах та залежить від виду операцій, які здійснює Клієнт за рахунок Кредиту та терміну фактичного користування Кредитом. Розмір процентної ставки може бути змінений шляхом внесення змін до даної Публічної пропозиції в порядку, передбаченому розділом 11 Публічної пропозиції. Розмір орієнтовної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості Кредиту, що надається в межах Ліміту Кредитування рахунку, відповідають розмірам цих значень зазначеним в Паспорті споживчого кредиту щодо кредитування рахунку споживача в рамках проекту «Sportbank». Відповідно до п.8.1.14 Клієнт зобов`язаний сплачувати Банку проценти не пізніше останнього робочого дня кожного календарного місяця за попередній місяць існування заборгованості за Кредитом, а при повернені заборгованості за Кредитом - не пізніше дня такого повернення (якщо інше не передбачено внутрішніми процедурами Банку). Днем сплати вважається день зарахування коштів на Рахунок Клієнта, при цьому, кошти, що направляються на сплату процентів враховуються до сплати заборгованості за Кредитом, та в сумі такого зарахування, але не більше суми заборгованості за процентами, в день такого зарахування списуються за рахунок Кредиту наданого в межах послуги «Кредитування рахунку» в погашення заборгованості за процентами, з урахуванням пп.8.15.1 Публічної пропозиції. Відповідно до довідки №1679/32-Д від 21.12.2023 року [PERSON] з 05.09.2021 року є власником поточного рахунку у гривні № [NUMBER] , який відкритий до Заяви-Анкети №627132 з номером Кредитного договору № 002/11490552-SP від 06.09.2021 року, № картки [NUMBER] відкритого в АТ «ТАСКОМБАНК» (а.с.11). Кредитні кошти [PERSON] було надано у спосіб, зазначений в кредитному договорі, що підтверджується відповідною випискою по рахунку. (а.с.35-38) Наведена виписка по рахунку, згідно з вимогами Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України затвердженого постановою правління Національного банку України №75 від 04.07.2018 року є первинним документом, яка фіксує здійснення банківських операцій, а отже підтверджує отримання [PERSON] кредитних коштів. Отже, АТ «ТАСКОМБАНК» прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором виконав своєчасно і повністю, надавши кредиті ресурси в повному обсязі і можливість відповідачу, розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. В свою чергу, відповідач не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, що підтверджується розрахунком заборгованості по Кредитному договором №002/11490552-SP від 06.09.2021 року. (а.с.6) 08.09.2023 року позивач звертався до відповідача з Повідомленням-вимогою №156582/70 про дострокове повернення кредиту (а.с.34), проте в добровільному порядку вимога не виконана, заборгованість не погашена. Стаття 629 ЦК України визначає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1048 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Згідно із ч. 4 ст. 16 Закону України "Про споживчий кредит" у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Станом на 30.10.2023 року, загальний розмір заборгованості [PERSON] перед АТ «ТАСКОМБАНК» за кредитним договором №002/11490552-SP від 06.09.2021 року, становить 118 765,49 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) - 49 976 грн 62 коп; заборгованість за процентами (в т.ч. прострочена) - 68 788,87 грн. (а.с. 6). Суд погоджується з наданим позивачем розрахунком заборгованості за кредитним договором №002/11490552-SP від 06.09.2021 року, який не спростований відповідачем у належний та допустимий спосіб, доказів на підтвердження відсутності заборгованості відповідача за наданими їй кредитними коштами не надано. 08.09.2023 року позивач звертався до відповідача з Повідомленням-вимогою №156582/70 про дострокове повернення кредиту (а.с.34), проте в добровільному порядку вимога не виконана, заборгованість станом на день звернення до суду не погашена. Положенням статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.ч. 1, 7 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. При розгляді даної справи, суд приймає до уваги висновки, викладені в рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід. Таким чином, враховуючи, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав належним чином, а відповідач допустила порушення умов укладеного між сторонами кредитного договору, і отримані грошові кошти в добровільному порядку позивачу не повернула, розрахунок заборгованості відповідачем не спростований, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідності стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №002/11490552-SP від 06.09.2021 року, станом на 30.10.2023 року, у розмірі 118 765,49 гривень. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати (а.с.1-2), які відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved