Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-21 00:00:00

І.Зміст позовних вимог та заперечень сторін. У вересні 2025 року позивач звертаючись до суду з заявою після уточнення просить суд, встановити порядок участі [PERSON] у вихованні та спілкування з донькою [PERSON] , [INFO] , без присутності матері: кожного непарного тижня року з 17 год 00 хв п`ятниці до 16 год 00 хв неділі; щорічно з 8 год 00 хв до 20 год 00 хв [INFO] на День народження батька [PERSON] з дотриманням навчального процесу в дошкільному навчальному закладі чи закладі загальної середньої освіти; щорічно з 08 год 00 хв до 20 год 00 хв [INFO] на День народження дідуся [PERSON] з дотриманням навчального процесу в дошкільному навчальному закладі чи закладі загальної середньої освіти; щорічно з 08 год 00 хв до 20 год 00 хв [INFO] на День народження бабусі [PERSON] з дотриманням навчального процесу в дошкільному навчальному закладі чи закладі загальної середньої освіти; кожного непарного року [INFO] з 09 год 00 хв до 20 год 00 хв на День народження [PERSON] , з дотриманням навчального процесу в дошкільному навчальному закладі чи навчальному закладі загальної середньої освіти; кожного непарного року під час святкових та релігійних свят (з 17 год 00 хв вперед святковий день чи релігійне свято та до 20 год 00 хв наступного дня): 1 січня -Новий рік, 08 березня - Міжнародний жіночий день, 1 травня - День праці, 8 травня - День пам`яті та перемоги над нацизмом у Другій світовій війні, 28 червня - день Конституції України, 01 жовтня - день захисників та захисниць України, 25 грудня -Різдво Христове, Пасха (Великдень), Трійця та інші встановлені законом святкові дні з дотриманням навчального процесу в дошкільному навчальному закладі чи навчальному закладі загальної середньої освіти; кожного непарного року з 08 год 00 хв 01 липня до 17 год 00 хв 31 липня для відпочинку та оздоровлення з правом виїзду на відпочинок на території України; кожного парного року з 8 год 00 хв 01 серпня до 17 год 00 хв 31 серпня для відпочинку та оздоровлення з правом виїзду на відпочинок на території України; кожного непарного року під час канікул протягом навчального року в навчальному закладі загальної середньої освіти, за виключенням літніх канікул; у будь-який інший день за бажанням дитини та за домовленістю з матір`ю [PERSON] . Зобов`язати [PERSON] з метою виконання [PERSON] встановлених судом способів участі у вихованні та спілкуванні з донькою [PERSON] , своєчасно сповіщати про стан здоров`я дитини, зокрема її хворобу, перебування на лікуванні, виїзд на відпочинок, письмово про зміну місця проживання дитини та зміну навчального закладу з вказівкою адреси (вулиця, номер будинку, номер квартири, місто, область) нового місця проживання чи навчання дитини. Аргументує свої вимоги тим, що він перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 03 листопада 2018 року по теперішній час. [INFO] у них народилася донька [PERSON] . Він разом з [PERSON] та дочкою [PERSON] проживали у будинку з її батьками. З 2020 року [PERSON] працює дистанційно з робочого місця вдома, тому постійно перебуває з донькою, мав можливість спілкуватися з нею, приймати участь у її вихованні. Оскільки дружина працює, вона часто їздила на роботу і в цей час він перебував з дитиною, що свідчить про їх сталий психологічний зв`язок. Донька не відвідувала дитячий садок, оскільки він завжди мав можливість у будь-який час бути з нею, доглядати, займатися її вихованням. Таким чином у нього з дочкою склалися теплі міцні стосунки батька та доньки. З липня 2024 його стосунки з дружиною [PERSON] погіршилися, у зв`язку з чим він переїхав проживати до своїх батьків за адресою: [ADDRESS] . Донька [PERSON] залишилася проживати з матір`ю. Він має велике бажання і надалі піклуватися про дитину та приймати участь у її вихованні, проте дружина чинить перешкоди його спілкуванню з дочкою, а саме: не випускає дочку до нього на прогулянки, не дозволяє йому разом з дочкою відвідувати кафе, парки, розважальні центри. Дочка [PERSON] з самого народження перебувала з ним, має міцну емоційну та психологічну прив`язаність до нього як до батька. Він може повноцінно піклуватися про донечку, оскільки і раніше від самого її народження це робив, залишаючись з нею удвох, що також свідчить про можливість побачень дитини з батьком без присутності матері. 07 жовтня 2024 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якій вона заперечує проти визначення порядку участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з дочкою [PERSON] , що зазначено в позовних вимогах, при цьому зазначає, що з народження доньки і до трирічного віку вона перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьох років, і постійно була поруч з дочкою. З народження і до сьогодні дочка засинає лише з нею. Вона разом з дочкою та позивачем проживала у її батьків, якщо вона відлучалась на декілька годин, то дитиною займалася мати. Позивач періодично грався з донькою, про те це не було на постійній основі, не годував дитину, жодного разу не вкладав її спати. Дитина жодного разу не ночувала з батьком наодинці та поза межами її постійного місця проживання. Дочка звикла ночувати з матір`ю, тому ночувати без неї може негативно вплинути на дитину. Свято Нового року дитина повинна святкувати у звичних для себе умовах. Проте вона не заперечує проти зустрічей дитини з батьком 01 січня та у День народження позивача, чи на наступний день. Враховуючи вік дитини та її прихильність до неї, вважає, що спілкування доньки з батьком у присутності матері буде відповідати інтересам дитини. ІІ.Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Коваленка А.В. від 12 вересня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого розгляду на 11 год 00 хв 10 жовтня 2024 року. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10 жовтня 2024 року відкладено розгляд справи на 11 год 30 хв 30 жовтня 2024 року у зв`язку з залученням в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Службу у справах дітей Сухополов`янської селищної ради Чернігівської області. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 30 жовтня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду на 14 год 00 хв 20 листопада 2024. У зв`язку з неявкою сторін розгляд справи відкладено до 09 год 00 хв 20 грудня 2024 року. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 20 грудня 2024 року оголошено перерву у справі до 14 год 00 хв 21 січня 2025 року. ІІІ.Позиції сторін. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі. При цьому позивач пояснив, що він зустрічається з донькою [PERSON] двічі на тиждень у середу, суботу або неділю по 3 години, та пару годин увечері на Дні народження. З грудня місяця поведінка дитини змінилася. Він їздив до неї, але дитина виходила до нього і говорила, що не бажає їхати з ним. За цей місяць він один раз зустрічався з дитиною. Вони погуляли з дитиною близько двох годин. Наступного разу [PERSON] сказала, що дитина захворіла. На день народження дитина сказала, що не хоче з ним їхати. Відповідач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково. Не заперечувала проти побачення батька з дитиною в Дні народження батька, діда , баби та святкові дні за згодою дитини. При цьому відповідач пояснила, що батько дитини коли, пішов від них, то три тижні не спілкувався з дитиною, ніколи не ложив дитину спати, а тому вона заперечує щодо залишення дитини з батьком з ночівлею. Також заперечила щодо вимог про перебування дитини цілий день в День її народження. Донька змінилася, тому що відповідач повідомив їй, що забиратиме дитину на увесь день, але дитина сказала, що вона не бажає їсти і спати у папи. Вона не заперечує щодо спілкування з батьком. ІV.Фактичні обставини встановлені судом. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивач є її сином, під час шлюбу з відповідачем, її син піклувався про дочку [PERSON] з самого народження. Дитина радісно гуляла з батьком. Після припинення шлюбних відносин, відношення дитини до батька не змінилося, дитина радісно гуляє з батьком. Після грудня 2024 року [PERSON] говорила, що не бажає їхати з батьком . Він неодноразово їздив на зустріч, але дитина, за цей час, була з батьком лише один раз. Син неодноразово повідомляв, що колишня дружина забороняє йому везти дитину до нього до дому. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що позивач є його сином, у нього з дочкою [PERSON] склалися теплі відносини і дитина завжди гралася з батьком, коли вони залишалися самі. Після розлучення відношення сина та його доньки не змінилися. Дитина боялася їхати до них, бо їй казали, що в них живе « Баба-Яга ». Син може піклуватися про доньку. З грудня місяця онука була у них лише один раз. Коли син під`їжджав, то дитина відмовлялася їхати з батьком. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є племінником позивача. Позивач і його сім`я проживали у будинку батьків дружини позивача. Він часто відвідував їх. Відносини між позивачем та його дочкою [PERSON] були добрими, він піклувався про доньку. Дитина з задоволенням гуляла з батьком. Останній час мати налаштовує дитину проти батька і остання не бажає їхати з ним. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивач є її двоюрідним братом. Всі свята вона відвідувала свого брата і його сім`ю. Вона є хрещеною матір`ю дитини. Відносини батька і дитини були дуже добрі. В її присутності батько годував дитину. Дитина дуже добре ставиться до свого батька. З грудня місяця поведінка дитини змінилася, стала напруженою і дивно почала реагувати як на неї так і на батька. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є матір`ю відповідача. Її дочка проживала у неї разом з чоловіком [PERSON] та дитиною. Дочка з позивачем разом виконували батьківські обов`язки по відношенню до їх дочки. Піклувалися про дитину дуже добре, ніяких непорозумінь між ними не було. Була дуже добра сім`я. Дитина тягнеться до батька. Вона залишила роботу, щоб допомагати з дитиною. Позивач сам з дитиною не залишався. Після розлучення дитина продовжує тягнутися до батька. Останній місяць поведінка дитини змінилася, бо дитина говорила, що не хоче їхати з батьком, бо він везе її до діда і бабусі. Її дочка часто умовляла дочку, щоб вона побула з батьком. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою сім`ї позивача і відповідача. Стосунки між позивачем і відповідачем були добрі, сім`я хороша. Вона більше бачила, як дитина перебуває з бабусею або мамою. Відносини дитини і батька були звичайні. В її присутності інколи дитина спілкувалася з батьком, а інколи відмовлялася спілкуватися. Щодо перешкоджань побачень батька з дитиною, вона не чула. 03 листопада 2018 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу її прізвище змінено на « [PERSON] »(а.с.8) [INFO] народилася [PERSON] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.9) Відповідно до довідки лікаря [PERSON] , [PERSON] брав участь у догляді за дитиною [PERSON] , [INFO] , коли остання хворіла(а.с.60) Згідно з повідомлень Центру лазерної косметології «Лазерхауз» м.Київ, [PERSON] звертався до центру з приводу видалення гранульоми у своєї дочки(а.с.61-64) Згідно з висновку виконавчого комітету Сухополов`янської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області як органу опіки та піклування від 20 листопада 2024 року про встановлення способу участі батька [PERSON] , [INFO] , у вихованні дитини та порядку побачення з малолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] , з метою захисту прав та законних інтересів дитини, за доцільне визначити графік зустрічей та спілкування батька [PERSON] з малолітньою дочкою [PERSON] , [INFO] , а саме: кожного непарного тижня року з 17 год 00 хв п`ятниці до 16 год 00 хв неділі; щорічно з 9 год 00 хв до 19 год 00 хв [INFO] на День народження батька [PERSON] з дотриманням навчального процесу в дошкільному навчальному закладі чи закладі загальної середньої освіти; щорічно з 09 год 00 хв до 19 год 00 хв [INFO] на День народження дідуся [PERSON] з дотриманням навчального процесу в дошкільному навчальному закладі чи закладі загальної середньої освіти; щорічно з 09 год 00 хв до 19 год 00 хв [INFO] на День народження бабусі [PERSON] з дотриманням навчального процесу в дошкільному навчальному закладі чи закладі загальної середньої освіти; кожного року з 14 год 00 хв до 19 год 00 хв [INFO] на День народження [PERSON] , з дотриманням навчального процесу в дошкільному навчальному закладі чи закладі загальної середньої освіти, або в інший час за погодженням батьків та дитини; кожного року з 15 год 00 хв до 19 год 00 хв під час святкових та релігійних свят: 8 травня - День пам`яті та перемоги над нацизмом у Другій світовій війні, 28 червня - день Конституції України, 01 жовтня - день захисників та захисниць України, з дотриманням навчального процесу в дошкільному навчальному закладі чи закладі загальної середньої освіти; кожного непарного року з 18 год 00 хв напередодні свята до 19 год 00 хв святкового дня: 1 січня - Новий рік, 25 грудня - Різдво Христове, Великдень, Трійця; кожного непарного року з 9 год 00 хв 01 липня по 17 год 00 хв 31 липня для відпочинку та оздоровлення з правом виїзду для відпочинку на території України; кожного парного року з 9 год 00 хв 01 серпня по 17 год 00 хв 20 серпня для відпочинку та оздоровлення з правом виїзду для відпочинку на території України; у будь-який інший день за бажанням дитини та за домовленістю з матір`ю [PERSON] (а.с.83-86). З фотокопій та повідомлень через застосунок для обміну повідомленнями, вбачається, що [PERSON] спілкується з донькою, поздоровляє її з Днем народження, проводить з дитиною спільно час, сприяє розвитку дитини(а.с.88-91) V.Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. У пунктах 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII (далі - Конвенція про права дитини), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до пунктів 1-3 статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У статті 18 Конвенції про права дитини визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09, рішення ЄСПЛ від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13). У рішенні від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України», заява № 31111/04, ЄСПЛ зазначав, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага та, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення ЄСПЛ від 07 серпня 1996 року у справі «Johansen v. Norway»). Закон України від 26 квітня 2001 року № 2402-III «Про охорону дитинства» (далі - Закон № 2402-III) визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет, що має важливе значення для забезпечення національної безпеки України, ефективності внутрішньої політики держави, і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини. Відповідно до статті 8 Закону № 2402-III кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (статті 11 Закону № 2402-III). У статті 15 Закону № 2402-III зазначено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом. У статті 51 Конституції України, частинах другій, третій статті 5 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. У статті 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (стаття 153 СК України). Відповідно до частини другої статті 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно з частинами першою-третьою статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. У частині першій та другій статті 159 СК України передбачено, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі, стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 29 травня 2019 року в справі № 357/17852/15-ц (провадження № 14-199цс19) виснувала, що положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачитись на шкоду інтересам дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини. Вирішуючи питання про встановлення способу участі у вихованні для одного з батьків, який постійно не проживає з дітьми, суди повинні враховувати усю сукупність обставин конкретної справи (постанови Верховного Суду від 10 квітня 2024 року в справі № 686/3568/22 (провадження № 61-14607св23), від 08 травня 2024 року в справі № 638/1269/23 (провадження № 61-15097св23), від 17 січня 2024 року в справі № 711/2287/21 (провадження № 61-8054св23) та інші). У справах зі спорів щодо участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність спору з цього приводу є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім (фактичним) подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди. У більшості випадків потреба втручання держави шляхом вирішення судами спорів між батьками щодо їх участі у вихованні дітей обумовлена поведінкою самих батьків, та їх небажанням винайти порозуміння між собою в позасудовому порядку в найкращих інтересах своїх дітей. Правосуддя у справах про піклування про дитину завжди супроводжується гостро-емоційними і мінливими стосунки між батьками, отже, остаточність судового рішення у цій категорії справ є завжди тимчасовою і часто нетривалою. Правосуддя не в змозі регулювати та встановлювати сталі людські стосунки. Вирішуючи питання про встановлення способу участі у вихованні для одного з батьків, який постійно не проживає з дітьми, суди повинні враховувати усю сукупність обставин конкретної справи. Такі висновки узгоджуються з постановами Верховного Суду від 13 червня 2024 року в справі № 675/1124/22 (провадження № 61-1049св24), від 29 травня 2024 року в справі № 686/15230/23 (провадження № 61-3812св24), від 07 грудня 2023 року в справі № 569/14585/21 (провадження № 61-11045св23), від 15 березня 2023 року в справі № 750/1786/21 (провадження № 61-8797св22) та інших. Верховний Суд у постанові від 31 березня 2021 року в справі № 562/1686/18 (провадження № 61-16928св20) наголосив, що під час вирішення спору, що стосується вкрай чутливої сфери правовідносин, а дитина потребує уваги, підтримки і любові обох батьків, суди повинні ґрунтовно дослідити та оцінити всі обставини справи, надати належну правову оцінку доказам: кожному конкретно взятому та їх сукупності. Сам факт емоційно напружених відносин між колишнім (фактичним) подружжям та особисті конфлікти між сторонами не повинні порушувати інтереси дитини та її право на спілкування з кожним із батьків. Відповідно до частин четвертої-шостої статті 19 СК України у процесу розгляду судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним, обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. У частинах першій-третій статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Висновок суду за результатами розгляду справи. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Дитина постійно проживає з матір`ю, що визнається сторонами в судовому засіданні. Батьки не досягли згоди щодо участі батька [PERSON] , який проживає окремо від дитини, у її вихованні та спілкуванні з дитиною. Надаючи оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам, а саме показанням свідків, як зі сторони позивача, так і зі сторони відповідача, а також відео та фото матеріалам, суд констатує, що у позивача та його доньки склалися доброзичливі відносини і останній намагається здійснювати активні дії щодо участі у вихованні дитини. Протиріччя між позивачем та відповідачем щодо участі батька у вихованні дочки маються лише в частині часу, який батько може проводити из дитиною, саме можливості залишення на ночівлю з батьком, перебування з батьком цілий день в День народження дитини. Судом не встановлено жодних належних чи допустимих доказів, які б унеможливлювали право батька на спілкування із дитиною, чи обставин, які б свідчили, що спілкування батька з дитиною буде перешкоджати її нормальному розвитку чи негативно впливати на її психо-емоційний стан. При цьому суд приймає до уваги висновок органу опіки та піклування щодо періодичності встановлення графіку побачень з дитиною, як такий, що є виваженим і достатнім для відновлення спілкування батька з дитиною за виключенням строків перебування дитини з батьком під час літніх канікул та на День народження дитини. Щодо позовних вимог, про спілкування батька з донькою в День народження батька, бабусі , дідуся та проведення часу в святкові та релігійні дні, враховуючи, що відповідач не заперечувала щодо спілкування батька з донькою в дані дні, суд вважає, що в даній частині позовних вимоги підлягають повному задоволенню, оскільки спілкування батька з дитиною в його день народження і спільне відвідування батьків позивача в їхні Дні народження, а також спілкування у святкові дні буде відповідати інтересам дитини та сприятиме підтримці родинних зв`язків останньої з батьком та його родиною. Щодо позовних вимог , про спілківання батька з донькою кожного непарного тижня року з 17 год 00 хв п`ятниці до 16 год 00 хв неділі, то дані вимоги також підлягають задоволенню, оскільки відповідачем не надано жодних доказів, які б свідчили, що батько неспроможний нагодувати дитину та укласти її спати. Щодо позовних вимог про спілківання позивача з донькою кожного непарного року [INFO] з 09 год 00 хв до 20 год 00 хв на День народження [PERSON] , суд вважає, що дані вимоги підлягають задоволенню частково , а саме з урахуванням рівності прав батьків та відносин дитини до батьків, з метою дотримання інтересів дитини на спілкування в свій День народження з татом та мамою, суд вважає, що необхідно встановити наступний порядок участі батька у вихованні дитини в даний день: кожного року з 14 год 00 хв до 19 год 00 хв [INFO] на День народження [PERSON] , або в інший час за погодженням батьків. Щодо позовних вимог, про участь батька у вихованні дитини, а саме кожного непарного року з 08 год 00 хв 01 липня до 17 год 00 хв 31 липня для відпочинку та оздоровлення з правом виїзду на відпочинок на території України; кожного парного року з 8 год 00 хв 01 серпня до 17 год 00 хв 31 серпня для відпочинку та оздоровлення з правом виїзду на відпочинок на території України, на переконання суду вони підлягають задоволенню частково, а саме достанім часом для оздоровлення дитини буде 21 календарний день , а тому в цій частині вимоги підлягають частковому задоволенню. Щодо вимоги кожного непарного року під час канікул протягом навчального року в навчальному закладі загальної середньої освіти, за виключенням літніх канікул; у будь-який інший день за бажанням дитини та за домовленістю з матір`ю [PERSON] , то дані вимоги не підлягають задоволенню. Оскільки вони є неконкретизованими і не позбавляють права сторонам врегулювати їх в позасудовому порядку. Не підлягають задоволенню і вимоги щодо зобов`язання [PERSON] з метою виконання [PERSON] встановлених судом способів участі у вихованні та спілкуванні з донькою [PERSON] , своєчасно сповіщати про стан здоров`я дитини, зокрема її хворобу, перебування на лікуванні, виїзд на відпочинок, письмово про зміну місця проживання дитини та зміну навчального закладу з вказівкою адреси (вулиця, номер будинку, номер квартири, місто, область) нового місця проживання чи навчання дитини, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що відповідач має намір перешкоджати виконанню рішення суду в частині дотримання графіку спілкування позивача з донькою. Вирішуючи питання щодо участі батька у вихованні дитини та встановлюючи графік такої участі, суд вважає зазначити, що сторонни мають можливість за між собою домовитися і про інший не вказаний в судовому рішенні порядок спілкування батька з дитиною. Під час судового розгляду відповідач в цілому вказувала на відсутність у неї заперечень щодо спілкування батька з донькою , але вказувала не необхідність враховувати бажання останньої. З даного приводу суд вважає за необхідне зазначити, що виконання рішення суду в частині дотримання графіку спілкування батька з донькою повинно відбуватися з урахуванням думки дитини, оскільки примушування дитини до вчинення будь-яких дій не відповідатиме її інтересам. Приймаючи рішення в інтересах дитини, суд має враховувати право дитини мати і зберігати стосунки з обома батьками. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних й світових історичних і культурних цінностей, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства. За таких обставин, враховуючи фактичні обставини справи, з урахуванням найкращих інтересів дитини, з метою забезпечення її сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку та можливістю спільного спілкування з батьком, вік дитини, стану здоров`я, розпорядок дня і ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, суд дійшов висновку, встановити такий порядок та спосіб участі батька у житті дитини: кожного непарного тижня року з 17 год 00 хв п`ятниці до 16 год 00 хв неділі; щорічно з 9 год 00 хв до 19 год 00 хв [INFO] на День народження батька [PERSON] ; щорічно з 09 год 00 хв до 19 год 00 хв [INFO] на День народження дідуся [PERSON] ; щорічно з 09 год 00 хв до 19 год 00 хв [INFO] на День народження бабусі [PERSON] ;кожного року з 14 год 00 хв до 19 год 00 хв [INFO] на День народження [PERSON] , або в інший час за погодженням батьків та дитини; кожного року з 15 год 00 хв до 19 год 00 хв під час святкових та релігійних свят: 8 травня - День пам`яті та перемоги над нацизмом у Другій світовій війні, 28 червня - день Конституції України, 01 жовтня - день захисників та захисниць України; кожного непарного року з 18 год 00 хв напередодні свята до 19 год 00 хв святкового дня: 1 січня - Новий рік, 25 грудня - Різдво Христове, Великдень, Трійця; кожного непарного року з 9 год 00 хв 01 липня по 17 год 00 хв 21 липня для відпочинку та оздоровлення з правом виїзду для відпочинку на території України; кожного парного року з 9 год 00 хв 01 серпня по 17 год 00 хв 21 серпня для відпочинку та оздоровлення з правом виїзду для відпочинку на території України. При вирішенні спору, враховуючи висновок виконавчого комітету Сухополов`янської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області та те, що дитина досягла віку коли може усвідомлювати, що з нею відбувається, суд дійшов висновку, визначаючи способи участі позивача у вихованні дитини, що спілкування позивача із дочкою не перешкоджатиме нормальному розвитку дитини, викликано інтересами та віком дитини. Батько дитини має самостійний дохід та може створити умови для виховання та розвитку дитини. У зв`язку з цим позовні вимоги задовольнити частково.

Outcome: partial