Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-27 00:00:00

14.01.2025 [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якій просить встановити факт належності їй - [PERSON] , [INFO] трудової книжки серії\~ [NUMBER] заповненої 20.06.1983,\~датою народження якої є [INFO] . В обґрунтування заяви зазначено, що на ім`я [PERSON] , [INFO] було заведено трудову книжку серії [NUMBER] . Разом з тим в трудовій книжці було зроблено помилку в даті народження заявниці, яка зазначена як [INFO] , замість вірного [INFO] . В зв`язку з наявним виправленням та помилкою в зазначенні дати народження, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 05.12.2024 № 205050007619, [PERSON] було відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю страхового стажу. Заявник зазначає, що помилка допущена у документі - трудовій книжці допущена органом, що його оформлював та видав, оскільки в паспорті виданому на її ім`я, вірна дата народження є [INFO] . Внаслідок допущеної помилки заявник позбавлена права на оформлення та отримання пенсії за віком. Іншим способом встановити факт, окрім як в судовому порядку є неможливо, а встановлення зазначеного факту заявнику необхідно для призначення пенсії по віку. Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду з цією заявою. Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області від 15 січня 2025 року провадження у зазначеній справі відкрито та призначено судовий розгляд на 28.01.2025, задоволено клопотання заявника про допит свідків. 28.01.2025 належним чином повідомлені учасники в судове засідання не з`явилися. Заявник [PERSON] разом з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, надала заяву відповідно до якої просила проводити розгляд справи за її відсутності, вимоги викладені в заяві підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Від представника Пенсійного фонду України в Одеській області Дудки К.О. до суду надійшла заява відповідно до якої остання просила проводити розгляд справи за відсутності представника заінтересованої особи. Зважаючи на те, що всі учасники справи в засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши доводи заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Відповідно до частин 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до частини 1, пункту 5 частини 2 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідністю з пункту 6 частини 1 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Частиною 1 статті 319 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Згідно пункту 12 Постанови Пленуму ВСУ Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення від 31.03.1995 при розгляді справи про встановлення відповідно до пункту 6 статті 273 (нова редакція стаття 315) Цивільного процесуального кодексу факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. У заяві вимагається встановлення факту належності заявнику трудової книжки оформленої та заповненої 20 червня 1983 року на ім`я [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , актовий запис про народження № 192 копія Свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 12). З копії Свідоцтва про укладення шлюбу, серії [NUMBER] виданого 20.06.1981, вбачається що 20 червня 1981 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу змінено з " [PERSON] " на " [PERSON] ", актовий запис № 79 (а.с. 13). Із наданої заявником копії трудової книжки вбачається, що трудова книжка серії [NUMBER] заповнена 20 червня 1983 року на ім`я [PERSON] (запис викладено\~російською мовою\~" [PERSON] "),\~дата народження\~ [INFO] .\~Крім\~того, на першій сторінці є зазначення про зміну прізвища, а саме зазначено, що на підставі свідоцтва про шлюб прізвище змінено на прізвище чоловіка " [PERSON] " (а.с. 10-11). Відповідно до відомостей з реєстру застрахованих осіб ППВП ПФУ [PERSON] , [INFO] зараховано страховий стаж 5 місяців 22 дні за період перебування в статусі безробітної з 19.05.2010 по 09.11.2010, що також має відображення відповідно до записів в трудовій книжці [NUMBER] заповненій 20 червня 1983 року на ім`я [PERSON] , номер запису 16,17 (а.с. 9, 11). Так, Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову в призначенні пенсії № 205050007619 від 05.12.2024, у зв`язку з невідповідністю дати народження зазначеної в трудовій книжці [NUMBER] від 20.06.1983 даті народження зазначеної в паспортних даних, [PERSON] відмовлено в призначенні пенсії за віком (а.с. 8). Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, в також архівними установами. З огляду на наведене, судом може бути встановлено факт належності особі трудової книжки, як документа, що підтверджує трудовий стаж та дає право на призначення пенсії. Відповідно до пункту 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29 липня 1993 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів. Згідно з пунктом 2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення. Відповідно до пункту 2.11 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказується на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Згідно з пунктом 2.12. Інструкції після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. Звертаючись до суду з даною заявою, заявниця фактично просить встановити факт належності їй трудової книжки для підтвердження страхового (трудового) стажу. Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 "Про трудові книжки працівників" відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. Суд зазначає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав заявник у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу заявника, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення заявника його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 у справі № 687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу заявника за спірний період. Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії. Судом встановлено, що із наданої заявником трудової книжки вбачається, що на першій сторінці наявна помилка в зазначенні дати народження особи якій оформлено трудову книжку, що зумовило необхідність звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності трудової книжки. Із аналізу досліджених судом доказів вбачається, що трудова книжка серії [NUMBER] заповнена 20 червня 1983 року належить заявнику [PERSON] , [INFO] . Отже, на підставі зазначених вище наданих заявником письмових доказів судом достовірно встановлено, що трудова книжка серії [NUMBER] заповнена 20 червня 1983 року належить [PERSON] , [INFO] , запис про дату народження в якій не збігається з датою народження зазначеної в особистих документах заявника. Встановлення факту належності заявнику вищевказаної трудової книжки, має для заявника юридичне значення, а саме для оформлення пенсії за віком, оскільки помилка в зазначенні її дати народження у трудовій книжці, перешкоджає це зробити. За таких обставин заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документа є обґрунтованою і підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved