Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] та просила стягнути з останнього на свою користь грошову компенсацію в сумі 206 430,00 грн за 1/2 частину погодженої ними ринкової вартості набутого в шлюбі автомобіля KIA Optima д.н. [NUMBER] згідно укладеного між ними договору від 28.06.2024. В обгрунтування заявленого позову позивач зазначила, що 16.11.2013 між нею та відовідачем відповідачем був уклалений шлюб, зареєстрований Київським відділом ресстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що 16 числа листопада місяця 2013 р. зроблено відповідний актовий запис за № 822; що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.06.2024 у справі № 638/9075/24 шлюб між сторонами розірвано; що в період перебування в шлюбі сторони набули, зокрема, атомобіль kia optima д.н. [NUMBER] , який був зареєстрований за відповідачем та знаходився в його одноособовому володінні та користуванні; що 24.06.2024 між адвокатом Ковалем А.П. і позивачем був уклалений договір про надання Клієнту правової та фактичної допомоги в поділі набутого в шлюбі з відповідачем майна. Указує, що зважаючи на те, що автомобіль kia optima д.н. [NUMBER] , який був зареєстрований за відповідачем, знаходився в його одноособовому володінні і користуванні та станом на 28.06.2024 був ним відчужений іншій особі без згоди дружини, сторони домовились про сплату відповідачем позивачеві грошової компенсації половини погодженої сторонами ринкової вартості цього автомобіля та 28.06.2024 між ними був укладений договір про розстрочку платежу за 1/2 частину ринкової вартості автомобіля kia optima д.н. [NUMBER] , підписаний представником позивача адвокатом Ковалем А.П. та відповідачем. У зв`язку з невиконанням відповідачем указаної домовленості позивач звернулась із цим позовом до суду. Відповідач у відзиві, поданому його представником адвокатом Гончаровим Р.О., проти позову заперечив, посилаючись на те, що укладений між сторонами договір про розстрочку платежу за 1/2 частину ринкової вартості автомобіля від 28 червня 2024 року, не може вважатися договором про поділ спільного майна подружжя, відповідно до ст. 9, 60, 65, 69, 70 СК України та ст. 355, 368 ЦК України, оскільки: не є договором про поділ спільного майна подружжя; не встановлює реальний поділ спільного майна подружжя позивачки та відповідача, а саме автомобіль kia optima д.н. [NUMBER] ; не припиняє право спільної сумісної власності позивачки на автомобіль kia optima д.н. [NUMBER] , внаслідок чого вона могла вимагати 1/2 частину ринкової вартості цього майна; не встановлює за відповідачем право приватної власності на автомобіль kia optima д.н. [NUMBER] в частині 100%, тобто повністю, та як наслідок не породжує зобов`язання відповідача сплачувати грошову компенсацію позивачці. Просив в задоволенні позову відмовити повністю. У відповіді на відзив позивач заперечила викладені у відзиві доводи відповідача, посилаючись на те, що позивач не вважає договір від 28.06.2024 договором про поділ спільного майна, адже станом на момент укладення договору про розстрочку сплати грошової компенсації від 28.06.2024 спірний автомобіль був проданий відповідачем третій особі без згоди позивача, вважала, що на підставі вказаного договору у відповідача перед позивачем виникло грошове зобов`язання, яке підлягає виконанню. Відповідач правом на подання заперечення на відповідь на відзив не скористався. В судовому засіданні представник позивача адвокат Коваль А.П. позов підтримав та просив задовольнити, пояснивши, що стягненню з відповідача підлягає компенсація половини погодженої сторонами вартості набутого в шлюбі автомобіля, самоправно відчуженого відповідачем без згоди дружини. Відповідач у судовому засіданні підтримав викладені у відзиві заперечення, а також пояснив, що не згоден із вартістю автомобіля kia optima д.н. [NUMBER] , вказаною в договорі від 28.06.2024. При цьому відповідач в судовому засіданні підтвердив, що він власноруч підписав указаний договір, а також пояснив, що здійснив відчуження зазначеного автомобіля за договором купівлі-продажу, однак згідно з усною домовленістю із покупцем такий договір був укладений ним для забезпечення виконання перед останнім грошового зобов`язання. Заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази в їх сукупності, суд установив наступне. 16 листопада 2013 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , який зареєстрований Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №822, що підтверджено Свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] від 16 листопада 2013 року. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.06.2024 у справі № 638/9075/24, яке набрало законної сили 22.07.2024, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу були задоволені та, відповідно, шлюб, укладений 16 листопада 2013 року між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №822, - розірваний; після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишено без змін « [PERSON] ». Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.10.2024, яка набрала законної сили 06.11.2024, затверджено мирову угоду, у справі № 638/12629/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя, укладену 21 жовтня 2024 року, відповідно до умов якої: визнано квартиру [ADDRESS] об`єктом спільної сумісної власності сторін, яка набута ними в період шлюбу за спільні сімейні кошти; здійснено поділ вказаної квартири в рівних частках по частині кожному та визнати право власності [PERSON] , рнокпп [NUMBER] на частину квартири [ADDRESS] , право власності на яку зареєстровано за [PERSON] приватним нотаріусом ХМНО Шевцовим Сергієм Олександровичем, номер запису про право власності 36062995, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2041152263101; припинено право спільної сумісної власності [PERSON] і [PERSON] на квартиру [ADDRESS] ; провадження у за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя - закрито. 28.06.2024 між [PERSON] , від імені якої діяв представник адвокат Коваль А.П., та [PERSON] був укладений договір про розстрочку платежу за 1/2 частину ринкової вартості автомобіля, за умовами якого сторони попередньо погодили, що ринкова вартість автомобіля kia optima д.н. [NUMBER] становить еквівалент 10 000,00 доларів США, 1/2 частину ринкової вартості якого - еквівалент 5 000,00 доларів США відповідач зобов`язується виплатити позивачеві з рострочкою щомісячно рівними частинами в період 10 місяців з дати підписання цього договору на банківський рахунок позивача. Згідно з відповіддю Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській на Сумській областях на запит адвоката Коваля А.П. згідно даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів автомобіль, який 13.11.2021 було зареєстровано на ім`я [PERSON] , 27.04.2024 перереєстровано на іншого власника. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з такого. Згідно з п. 3, 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є свобода договору, а також справедливість, добросовісність та розумність. Як визначено ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Також відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства; сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. При цьому згідно з ч. 1 - 3 ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства; при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині; не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Згідно із ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно із ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов на допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. А відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Суд ураховує, що відповідач погодив та власноруч підписав, що підтвердив в судовому засіданні, договір про\~розстрочку платежу\~за 1/2\~частину ринкової\~вартості автомобіля\~від 28.06.2024,\~за умовами\~якого взяв\~на себе зобов`язання виплатити позивачеві з рострочкою щомісячно рівними частинами в період 10 місяців обумовлену договором суму. Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в результаті перегляду справи\~№ 390/34/17\~у постанові від 10 квітня 2019 року зробив правовий висновок щодо принципу добросовісності, який лежить в основі доктрини заборони суперечливої поведінки сторони правочину - застосувавши при цьому принцип «естопель». Мовою оригіналу на латині «venire contra factum proprium» («приходять по собі» або заборона суперечливої поведінки), яка базується ще на римській максимі - «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці), в основі якої - принцип добросовісності. У статті I.-1:103 Принципів, визначень і модельних правил європейського приватного права вказано, що поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них. Тож поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них. Відтак суд погоджується із доводами позивача про те, що на підставі договору про розстрочку платежу за 1/2 частину ринкової вартості автомобіля від 28.06.2024 у відповідача виникло перед позивачем грошове зобов`язання з оплати щомісячно, починаючи з 28.06.2024, частини грошової компенсації в сумі, еквівалентній 500 доларів США. Однак заявлена позивачем вимога про стягнення всієї суми грошової компенсації є передчасною, адже умовами договору права позивача вимагати дострокового повернення суми компенсації в разі несплати її чергової частини не передбачено. Тож суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення невиконаного грошового зобов`язання станом на момент пред`явлення позову, тобто за період липень - жовтень 2024 року в сумі 2 000,00 доларів США, що станом на дату ухвалення рішення у справі за офіційний курсом гривні до долара США, установленим Національним банком України, становить 83\~858,80 грн. При цьому суд відхиляє доводи відповідача про те, що на час розгляду цієї справи, майно подружжя, автомобіль kia optima д.н. [NUMBER] не є розділеним у відповідності до волі сторін та приписів діючого законодавства та перебуває у їхній спільній сумісній власності, адже як убачається з матеріалів справи і не заперечується сторонами, 27.04.2024 спірний автомобіль вибув із володіння відповідача на підставі укладеного ним із третьою особою договору купівлі-продажу.

Outcome: partial