Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-29 00:00:00

У провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за заявою [PERSON] , заінтересовані особи: [PERSON] , Орган опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради, Амур-Нижньодніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), усиновлювана дитина: [PERSON] про усиновлення дитини. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначає, що Заявник з 05.01.2024 року перебуває у шлюбі з [PERSON] . Дружина має малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . З моменту укладення шлюбу заявник разом з дружиною та її дитиною постійно проживають за адресою: [ADDRESS] . Дана квартира належить дружині заявника на праві особистої приватної власності. Заявник приймає активну участь у вихованні [PERSON] , її освітньому процесі. Разом з [PERSON] відвідують родичів заявника, де всі сприймають [PERSON] як доньку останнього. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Дребот І.Я. від 21.10.2024 року заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі. У судовому засіданні заявник та його представник свої вимоги підтримали та просили задовольнити. Представник заінтересованої особи у судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення заявлених вимог. Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Відповідно до ст. ст. 3, 4, 5, 7 Сімейного кодексу України кожна особа має право на проживання в сім`ї. Сім`я створюється, в тому числі, і на підставі усиновлення. Держава створює пріоритет сімейного виховання дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ст. 207 Сімейного кодексу України (далі - СК України) усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. У відповідності до ч. 1 ст. 208 СК України усиновленою може бути дитина. Згідно зі статтею 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Згідно з ст. 217 СК України передбачено, що усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Угода про надання усиновлювачем плати за згоду на усиновлення дитини батькам, опікунам чи іншим особам, з якими вона проживає, є нікчемною. Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом. Відповідно до ст. 211 СК України усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Статтею 218 СК України встановлено, що Для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Судом встановлено, що 05.01.2024 року[PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 05. Батьками [PERSON] є[PERSON] та [PERSON] що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29.05.2012 року. При цьому, у відповідності до вимог ст. 217 СК України, [PERSON] надала свою згоду на усиновлення [PERSON] її доньки - [PERSON] , [INFO] . Отже, судом встановлено наявність правових підстав для усиновлення малолітньої [PERSON] . Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч. 1 - 3 ст. 218 СК України щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Як зазначено у статті 224 Сімейного кодексу України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: 1) стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; 2) мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; 3) мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; 4) взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; 5) особу дитини та стан її здоров`я; 6) ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. Відповідно до висновку Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради, яка здійснює функції органу опіки та піклування, № 6/11-279 від 03.12.2024 року, усиновлення малолітньої [PERSON] , [INFO] , громадянином України [PERSON] , [INFO] , є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини. Як з`ясовано в ході судового розгляду, заявник ознайомлений зі станом здоров`я дитини, він розуміє всі правові аспекти усиновлення і свідомо бере на себе батьківські обов`язки. З урахуванням вимог статей 211, 212 Сімейного кодексу України, судом не встановлено перешкод для усиновлення [PERSON] , малолітньої дитини - [PERSON] . Виходячи з вищевикладеного, приймаючи до уваги мотиви усиновлення, враховуючи встановлені в ході судового розгляду обставини, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище заявника, його сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дітей, мотиви на підставі яких заявник бажає усиновити дитину, особу дитини та стан її здоров`я, відсутність заборон, передбачених ст.212 СК України, суд доходить висновку, що заявник здатний забезпечити малолітній дитині стабільні та гармонійні умови життя і виховання у повній сім`ї, а отже усиновлення відповідає інтересам дитини. За таких обставин, вимоги про усиновлення малолітньої дитини [PERSON] , є обґрунтованими та такими, що не суперечить законодавству, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому підлягає задоволенню. Щодо вимог заявника про зміну по батькові дитини та внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини, суд зазначає наступне. Так, у відповідності до ч. 1, 3 ст. 229 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини. Відповідно до ст.230 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання змінити відомості про місце народження та дату народження дитини. Дата народження дитини може бути змінена не більш як на шість місяців. У рішенні про усиновлення суд змінює відомості про місце народження та дату народження дитини, якщо це відповідає її інтересам. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 231 СК України якщо усиновлювачами є одночасно жінка та чоловік і якщо вони записуються батьками дитини, відповідно змінюються прізвище та по батькові дитини. За заявою усиновлювачів може бути змінено ім`я дитини. Для такої зміни потрібна згода дитини. Така згода не вимагається, якщо дитина живе в сім`ї усиновлювачів і звикла до нового імені. Якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Відповідно до ч.2 ст.224 СК України при дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. У відповідності до ст.ст.229, 230, 231, 233 СК України суд також вважає за можливе задовольнити вимоги заявника щодо зміни дітям прізвища, по батькові, записавши заявника батьком дітей, про що внести відповідні зміни до актового запису про народження. Розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Крім того, для забезпечення таємниці усиновлення суд, відповідно до вимог ч.1 ст.228 СК України, роз`яснює, що особи, яким у зв`язку з виконанням службових обов`язків доступна інформація щодо усиновлення (перебування осіб, які бажають усиновити дитину, на обліку, пошук ними дитини для усиновлення, подання заяви про усиновлення, розгляд справи про усиновлення, здійснення нагляду за дотриманням прав усиновленої дитини тощо), а також інші особи, яким став відомий факт усиновлення, зобов`язані не розголошувати її, зокрема і тоді, коли усиновлення для самої дитини не є таємним. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 314 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника.

Outcome: approved