Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою в якій просив суд визначити місце проживання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] , разом з ним як батьком, за адресою його зареєстрованого місця проживання: [ADDRESS] . Позовні вимоги\~мотивовано тим,\~що сторони\~перебували з\~10.05.2012\~р.\~в зареєстрованому\~шлюбі.\~Рішенням Рівненського\~міського суду\~Рівненської області\~від 05\~липня 2024\~року у\~справі №569/9865/24,\~шлюб між\~ними було\~розірвано.\~Від спільного\~подружнього життя\~мають дітей\~-\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~та [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~які проживають\~з позивачем\~і бажають\~проживати з\~ним.\~Однак з\~відповідачкою \~вони не\~можуть дійти\~згоди щодо\~місця проживання\~дітей,\~вона бажає\~щоб діти\~жили з\~нею,\~і постійно\~намагається переконати\~дітей йти\~проживати з\~нею.\~Відповідачка неодноразово\~погрожувала вивезти\~дітей за\~кордон,\~мотивуючи це\~тим що\~під час\~війни згода\~батька на\~виїзд дітей\~за кордон\~не потрібна.\~Зазначає,\~що він\~з дітьми\~та своїми\~батьками проживають\~в будинку\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~даний будинок\~належить батьку\~позивача на\~праві власності.\~Позивач займається\~вихованням та\~утриманням дітей,\~бере активну\~участь у\~їхньому житті. Вважає, що місце проживання дітей має бути визначене зі ним, оскільки це відповідає фактичному місцю проживання дітей протягом тривалого часу. Зазначає, що він ніколи не чинив перешкод матері дітей в участі у вихованні та спілкуванні з дітьми. В судовому засіданні позивач та його представник адвокат Соломон О.М. позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав, викладених в позові. Позивач пояснив, що діти проживають з ним, мати дітей [PERSON] мешкає окремо. Щоб не отримувати згоду матері на виїзд дітей за кордон на змагання він звернувся з даним позовом до суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, повідомлялася про розгляд справи у встановленому законом порядку. 25.10.2024 року подала до суду заяву про проведення судового засідання без її участі, не заперечує проти задоволення позову. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради в судове засідання не зявився. 25.11.2024 року подали до суду письмовий висновок в якому вважають за доцільне визначити місце проживання дітей з батьком [PERSON] . Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши письмові докази по справі, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , перебували у зареєстрованому шлюбі з 10.05.2012 року. Від шлюбу сторони мають двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 11.12.2012р. та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 26.12.2013р Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 05.07.2024, у цивільній справі №569/9865/24, яке набрало законної сили 06.08.2024, шлюб між сторонами було розірвано. Згідно копії довідки про склад зареєстрованих у житловому приміщенні виданої Департаментом цифрової трансформації та забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради від 27.05.2024 р. №13709. За адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] [PERSON] , [INFO] знята з реєстрації 27.05.2024 року. Частинами 6, 8 ст.7 Сімейного кодексу України визначено, що жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч. 5 ст. 157 цього Кодексу. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті (ч.1 ст.157 СК України). Відповідно до ч.1 ст.160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Частиною 1 ст.161 Сімейного кодексу України визначено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Одним із проявів принципу диспозитивності у цивільному судочинстві є те, що сторони вільно розпоряджаються наданими їм процесуальними правами, за допомогою яких вони можуть впливати на хід процесу. Зокрема, відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст.175 ЦПК України підставами позову, які відповідно до ст.ст. 49, 265 ЦПК України суд не може змінити без згоди позивача, є обставини, якими останній обґрунтовує вимоги, а не саме по собі посилання на певну норму закону. Як Позивач зазначає, що після припинення шлюбно-сімейних стосунків, діти залишилися проживати з ним, він виховує дітей, матеріально забезпечує, піклується про фізичний, духовний розвиток, забезпечує належні умови для його розвитку, проживання. У ч.ч.5, 6 ст.19 СК України встановлено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Висновок органу опіки та піклування має рекомендаційний характер для суду та як доказ підлягає дослідженню й оцінці судом на основі всіх наявних в матеріалах справи доказів у їх сукупності та взаємозв`язку, на чому неодноразово акцентував увагу Верховний Суд в ряді постанов, зокрема, від 26.07.2021 у справі №638/15336/18, від 07.02.2022 у справі №759/3554/20, від 10.11.2023 у справі №401/1944/22, від 15.11.2023 у справі № 932/2483/21, від 26.12.2024 у справі №561/474/24. З висновку органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Рівненської міської ради слідує, що визначення місця проживання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] разом з батьком [PERSON] є доцільним. При цьому, у висновку зазначено, що Батько [PERSON] , 1981 р.н., з донькою і сином зареєстровані і проживають за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою створені комфортні умови для проживання. Це приватний будинок з усіма комунальними вигодами. Марія та Повсій навчаються у Рівненській гімназії № 14 з першого класу. Відповідно до інформації навчального закладу, діти перебувають на вихованні у батька [PERSON] та тітки [PERSON] . Батьки неоднаково цікавляться шкільним життям дітей. Батько звертається до класних керівників, окремих вчителів щодо шкільних успіхів доньки та сина, відвідує батьківські збори, зрідка приходить на шкільні свята. За інформацією гімназії, мама [PERSON] на батьківські збори не приходить, інші шкільні заходи теж не відвідує. Вона іноді через поодинокі телефонні дзвінки цікавиться дітьми у школі. З [PERSON] та [PERSON] було проведено бесіду та з`ясовано їх думку щодо визначення місця проживання. Діти пояснили, що мама з татом розлучилися. Вони залишилися жити з татом. Мама живе у селищі Квасилів зі своєю сестрою. Діти спілкуються з мамою, але жити хочуть з татом. Мати малолітніх [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Вона надала Рівненському міському суду заяву, в якій вказала, що не заперечує проти задоволення позовних вимог, а саме визначення місця проживання дітей з батьком. В подальшому розгляд справи просить проводити у її відсутність. В матеріалах справи також міститься постанова Рівненського міського суду від 11.07.2024 у справі №569/12432/24 щодо притягнення її до відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП. Свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення [PERSON] визнала. Суд обмежився усним зауваженням стосовно неї. Відповідно до абз.2 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №18 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК України), то суд повинен встановити,чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Отже, звертаючись до суду з позовом з приводу визначення місця проживання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з позивачем [PERSON] як батьком, останній вказував, що діти фактично проживали і проживають з ним. З висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради слідує, що відповідач не заперечує щоб діти залишилися проживати з батьком. Доказів про те, що мати не надала дозволу на виїзд дітей за кордон матеріали справи не містять. Враховуючи всі обставини даної справи, суд прийшов до висновку, що фактично спір щодо місця проживання дітейм відсутній, діти як проживали так і надалі продовжують проживати з батьком. Матеріали справи не містять доказів, що мати дітей вимагала чи вимагає змінити їх місця проживання, чи ставила питання щодо відібрання дітей у позивача, не зверталася до суду з позовом про визначення місця проживання дітей разом з нею. Суд зауважує, що зверненню до суду з позовом про визначення місця проживання дітей має передувати спір між батьками дітей щодо місця їхнього проживання. При цьому, той з батьків, хто звертається до суду з таким позовом має довести, що дійсно батьки не можуть досягнути згоди щодо місця проживання дитини і з цього приводу між ними існує спір, на чому акцентує увагу Верховний Суд у постанові від 10.07.2024 у справі №127/16211/23. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] про визначення місця проживання дітей заявлені передчасно, оскільки зверненню до суду з відповідним позовом має передувати спір між батьками щодо місця проживання дітей та принаймні існувати на час вирішення справи в суді, що в ході розгляду справи доведено не було. Оскільки суд дійшов висновку про відмову в позові, тому судові витрати слід залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed