Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-15 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Красноградського районного нотаріального округу Харківської області Мошкова Надія Олексіївна про визнання права власності та стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом в якому просить: - визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , адреса проживання: [ADDRESS] , право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на недоотриману [PERSON] за життя пенсію в сумі 247 949 (двісті сорок сім тисяч дев`ятсот сорок дев`ять) грн 53 коп.; - стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (код ЄДРПОУ: 14099344, адреса місцезнаходження: 61022, м. Харків, майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 поверх) на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , адреса проживання: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , недоотриману [PERSON] за життя пенсію в розмірі 247 949 (двісті сорок сім тисяч дев`ятсот сорок дев`ять) грн 53 коп.; - стягнути судові витрати на оплату судового збору. В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] зазначив, що [INFO] помер його дід [PERSON] , [INFO] . Після смерті діда [PERSON] відкрилась спадщина, він в установлений законом строк звернувся до приватного нотаріуса Красноградського районного нотаріального округу Харківської області Мошкової Н.О. із заявою про прийняття спадщини після смерті діда та отримав свідоцтвом про право на спадщину за законом від 27.04.2024 року на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Його мати та дочка спадкодавця - [PERSON] 08.12.2023 року подала приватному нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] . [PERSON] отримував пенсію згідно з Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ та помер [INFO] . В квартирі, яку він отримав у спадщину після смерті діда, він почав робити генеральне прибирання, та виявив ще спадкове майно, а саме документи які підтверджують про не отримання за життя дідом нарахованої, але не виплаченої пенсії на підставі рішення суду. Зокрема рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.01.2022 року у справі №520/23589/21, яке набрало законної сили 26.02.2022 року, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 22.07.2022 року №520/23589/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській здійснити [PERSON] перерахунок та виплату основного розміру пенсії на підставі довідки ДУ "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішній справ України по Харківській області" № 100/12998 вих. № 33/41-112 від 20.05.2021 про розмір грошового забезпечення з 01.12.2019 з урахуванням виплачених сум. Відповідач по справі частково виконав рішення суду та здійснив [PERSON] перерахунок пенсії та почав виплату основного розміру пенсії на підставі рішення суду, що підтверджується Перерахунком пенсії з 01.10.2022 року. При цьому заборгованість яка виникла у період з грудня 2019 року по вересень 2022 року у сумі 247949,53 грн відповідачем спадкодавцю не виплачена. В подальшому він звернувся до приватного нотаріуса Красноградського районного нотаріального округу Харківської області Мошкової Н.О. для прийняття спадщини, а саме нарахованої, але не виплаченої на підставі рішення суду спадкодавцю [PERSON] пенсії. Приватний нотаріус Красноградського районного нотаріального округу Харківської області Мошкова Н.О. постановою «Про відмову у вчиненні нотаріальних дій» від 18.09.2024 №338/02-31 відмовила йому у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на недоодержану за життя пенсію за вислугу років спадкодавця, яку він отримував відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Але він вважає, що має право на отримання вказаної вище суми у спадщину, оскільки суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень і в даному випадку відповідач навмисно вводить нотаріуса в оману та не надав довідку про розмір заборгованості по пенсії спадкодавця. Його дід [PERSON] за життя набув право власності на вказану пенсію, що підтверджується рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.01.2022 року у справі 520/23589/21 та відповідним розрахунком, але не з його вини, а у зв`язку з невиконанням відповідачем в повному обсязі рішення суду, не встиг за життя отримати належну нараховану йому пенсію на підставі рішення суду. Отже внаслідок смерті діда, відкрилася спадщина, до складу якої увійшли всі права та обов`язки спадкодавця, що належали йому на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а саме майнові права на особисте майно та пенсійні кошти. Рух справи Ухвалою від 03.12.2024 року відкрито провадження у справі, вирішено цивільну справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 25.12.2024 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду на 16.01.2025 року. Заяви по суті справи та клопотання Від відповідача по справі Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області надійшов відзив на позовну заяву в якому просять відмовити в задоволенні позову та справу просять розглядати за їх відсутності. Зокрема вказують, що в даному випадку необхідно відмежувати ситуацію при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за якими члени сім`ї вимагають перерахунку чи призначення певних виплат та випадки, за якими спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати. Суми неодержаної пенсії виплачуються членам сім`ї, які належать до осіб, що забезпечують пенсію у разі втрати годувальника, або члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, якщо відповідне звернення надійшло не пізніше 6 місяців після смерті. Заборгованість щодо виплати пенсії [PERSON] відповідно до закону №2262 відсутня, тому для застосування статті 61 Закону №2262 немає підстав. Органами Пенсійного фонду України ведеться Реєстр з метою систематизації та упорядкування судових рішень. До реєстру, у разі смерті стягувача, вноситься інформація про його дату смерті, а також прізвище, ім`я, по батькові, РНОКПП або його серію та номер паспорту особи (осіб), яка має (які мають) право на одержання сум нарахованих згідно рішення суду у зв`язку зі смертю стягувача. Станом на звітну дату рішення суду щодо зміни стягувача по справі №520/23589/21 до головного управління не надходило. Оскільки позивач не є стороною в судовому рішенні по вказаній справі, вносити зміни до Реєстру підстави відсутні. Від позивача по справі [PERSON] надійшла відповідь на відзив в якій просить задовольнити його позовні вимоги, а також зазначає наступне. По-перше позивач звертає увагу суд, що ним не заявляються позовні вимоги щодо перерахунку чи призначення певних виплат, які належали його спадкодавцеві за життя, зміст його позовних вимог свідчить про визнання права власності в порядку спадкування на заборгованість по пенсії спадкодавця [PERSON] , яка нарахована на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.01.2022 року по справі №520/23589/21, але не була виплачена [PERSON] за його життя пенсійними органами. По-друге відповідно до статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Зміст частини третьої статті 52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину. Його мати та дочка діда [PERSON] не зверталась до пенсійних органів протягом шести місяців для отримання недоотриманої пенсії батька, а отже вказана пенсія увійшла до складу спадщини. Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. По-третє в даному випадку позовні вимоги не стосуються оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання особою пенсійних виплат. Він мотивує позовну заяву порушенням приписів цивільного законодавства та права власності на успадковані кошти. Предметом позовних вимог є визнання права власності на спадкове майно та стягнення коштів з відповідача, які не отримані спадкодавцем за життя як пенсія, що ввійшли до складу спадщини. Вказані вимоги є майновими. Тому спір слід розглядати за правилами цивільного судочинства. Вказані висновки відповідають висновкам Великої Палати Верховного Суду, сформульованим у постановах від 27 березня 2019 року у справі № 286/3516/16-ц, від 3 квітня 2019 року у справі № 808/1346/18, від 26 червня 2019 року у справі № 284/252/17, від 04 вересня 2019 року у справі № 750/7865/18. Від позивача по справі [PERSON] 16.01.2025 року до суду надійшла заява в якій просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує та на їх задоволенні наполягає. Третя особа в судове засідання не з`явилась, причини неявки не повідомила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому порядку, клопотань про відкладення розгляду справи не подала, пояснень третьої особи щодо справи суду не направляла. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне розглянути справу по суті в даному судовому засіданні, оскільки неявка учасників справи в даному випадку не перешкоджає розгляду справи, при цьому у справі достатньо наявних матеріалів для її розгляду та ухвалення рішення, не відкладаючи розгляду справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Позиція суду Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Фактичні обставини, встановлені судом Судовим розглядом встановлено, що [INFO] помер дід [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] . Родинний зв`язок між [PERSON] та [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] [NUMBER] , та свідоцтвом про народження матері позивача [PERSON] [NUMBER] , де її батьком записаний [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, [PERSON] в установлений законом строк звернувся до приватного нотаріуса Красноградського районного нотаріального округу Харківської області Мошкової Н.О. із заявою про прийняття спадщини після смерті діда та отримав свідоцтвом про право на спадщину за законом від 27.04.2024 року на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Мати позивача та дочка спадкодавця - [PERSON] 08.12.2023 року подала приватному нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] . [PERSON] отримував пенсію згідно з Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ та помер [INFO] . Зокрема рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.01.2022 року у справі №520/23589/21, яке набрало законної сили 26.02.2022 року, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 22.07.2022 року №520/23589/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській здійснити [PERSON] перерахунок та виплату основного розміру пенсії на підставі довідки ДУ "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішній справ України по Харківській області" № 100/12998 вих. № 33/41-112 від 20.05.2021 про розмір грошового забезпечення з 01.12.2019 з урахуванням виплачених сум. На виконання вказаного рішення Харківським окружним адміністративним судом був виданий 06.10.2022 року виконавчий лист №520/23589/21. При цьому заборгованість яка виникла у період з грудня 2019 року по вересень 2022 року відповідачем спадкодавцю не виплачена, що підтверджується розрахунком на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою №100 12998 пенсіонера [PERSON] , який був здійснений з квітня 2019 року по вересень 2022 року без урахування ухвали про виправлення описки в судовому рішенні та розмір заборгованості по пенсії відповідно до вказаного розрахунку становив 315069,77 грн. Після виправлення описки у рішення суду перерахунок пенсії повинен бути здійснений з 01.12.2019 року, отже нарахована та не виплачена пенсія [PERSON] складає у сумі 247\~949,53 грн (загальна сума доплат за період з грудня 2019 року по вересень 2022 року здійснена шляхом додавання). В подальшому [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Красноградського районного нотаріального округу Харківської області Мошкової Н.О. для прийняття спадщини, а саме нарахованої, але не виплаченої на підставі рішення суду спадкодавцю [PERSON] пенсії. Приватний нотаріус для перевірки складу спадщини звернулася з нотаріальним запитом «Про надання інформації» від 08.07.2024 №225/01-16 до Головного Управління Пенсійного Фонду України в Харківській області в якому з метою оформлення спадкових справ, просила надати інформацію, щодо наявності невиплаченої грошової суми, яка належала [PERSON] , [INFO] , померлому [INFO] , який на час відкриття спадщини був зареєстрований і проживав за адресою: [ADDRESS] . Відповідач ГУ Пенсійного фонду України в Харківській області повідомив нотаріуса Листом від 09.07.2024 року, що [PERSON] , отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Виплату пенсії [PERSON] припинено у зв`язку зі смертю пенсіонера [INFO] . Статтею 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з війсь служби, та деяких інших осіб» визначено, що суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонеру залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які прожинали із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо не належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. Тобто відповідач зазначив, що відповідно до статті 61 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смерті не включаються до складу спадщини, розрахунок заборгованості з виплати пенсії не надав. Для перевірки складу спадщини приватний нотаріус повторно звернулася з нотаріальним запитом «Про надання інформації» від 28.08.2024 №230/01-16 до Головного Управління Пенсійного Фонду України в Харківській області в якому з метою оформлення спадкових справ, просила надати інформацію щодо наявності невиплаченої грошової суми, яка підлягала виплаті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , на підставі рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.01.2022 року по справі №520/23589/21 згідно довідки ДУ «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області» №100/12998 вих. №33/31-112 від 20.05.2021 р. про розмір грошового забезпечення. Відповідач ГУ Пенсійного фонду України в Харківській області повідомив нотаріуса Листом від 04.09.2024 року, що [PERSON] , отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Виплату пенсії [PERSON] припинено у зв`язку зі смертю пенсіонера [INFO] . Статтею 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з війсь служби, та деяких інших осіб» визначено, що суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонеру залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які прожинали із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо не належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. Тобто відповідач знову зазначив, що відповідно до статті 61 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смерті не включаються до складу спадщини, розрахунок заборгованості з виплати пенсії не надав. Приватний нотаріус Красноградського районного нотаріального округу Харківської області Мошкова Н.О. постановою «Про відмову у вчиненні нотаріальних дій» від 18.09.2024 №338/02-31 відмовила [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на недоодержану за життя пенсію за вислугу років спадкодавця, яку він отримував відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». В постанові приватний нотаріус зазначив, що в процесі розгляду заяви нею встановлено, що спадкова справа після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , заведена 08.12.2023 року №208/2023. Спадкоємцем до майна спадкодавця, який прийняв спадщину, є онук [PERSON] , який просить видати свідоцтво про право на спадщину на його ім`я на не виплачену пенсію. В довідці, наданій відділом з питань виплати пенсій військовослужбовців та деяких інших категорій громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області 09.07.2024 року №2000-0408-8/124594, вказано, що згідно ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з війсь служби, та деяких інших осіб» визначено, що суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонеру залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які прожинали із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо не належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.01.2022 року по справі №520/23589/21 Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області було зобов`язано здійснити перерахунок та виплату [PERSON] основного розміру пенсії з 01.04.2019 року з урахуванням виплачених сум. Перерахунок було зроблено, але гроші [PERSON] невиплачені. Оскільки ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові і залишились неодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини, то цей факт унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину на вказане спадкове майно. Позивач вважає, що має право на отримання вказаної вище суми у спадщину, оскільки суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень і в даному випадку відповідач навмисно вводить нотаріуса в оману. Його дід [PERSON] за життя набув право власності на вказану пенсію, що підтверджується рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.01.2022 року у справі 520/23589/21 та відповідним розрахунком, але не з його вини, а у зв`язку з невиконанням відповідачем в повному обсязі рішення суду в добровільному порядку, не встиг за життя отримати належну нараховану йому пенсію на підставі рішення суду. Отже внаслідок смерті діда, відкрилася спадщина, до складу якої увійшли всі права та обов`язки спадкодавця, що належали йому на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а саме майнові права на особисте майно та пенсійні кошти. Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін Конституцією України (стаття 41) та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Згідно зі ст.1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Як вбачається з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. [PERSON] як спадкоємиць свого діда [PERSON] , у визначений законом шестимісячний строк, звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті діда та отримав Свідоцтво про право на спадщину за законом від 27.04.2024 року на нерухоме майно (квартиру), мати позивача подала заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті батька, що свідчить про відсутність інших спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] . Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. Відповідно до ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. Відповідно до статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Зміст частини третьої статті 52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину. Мати позивача [PERSON] та дочка діда [PERSON] не зверталась до пенсійних органів протягом шести місяців для отримання недоотриманої пенсії батька, а отже вказана пенсія увійшла до складу спадщини. Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Також суд звертає увагу, що норми частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. В даному випадку відповідачем не включена заборгованість по пенсії спадкодавця [PERSON] до складу спадщини, у зв`язку з чим не надано розрахунок заборгованості з виплати пенсії, на отримання якої згідно з рішенням суду мав право спадкодавець. Застосування до спірних правовідносин Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» є помилковим, оскільки позивач має право на спадкове майно - пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який є спеціальним у цих правовідносинах. Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19. Крім того норми статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не можуть бути прийняті до уваги, судом, так як прямо суперечать статті 1227 ЦК України та вказаним вище спеціальним нормам пенсійного законодавства з цього питання. Відповідно ж до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до частини першої статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 22 вересня 2021 року у справі № 227/3750/19, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку. Таким чином, обов`язковою підставою для визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є наявність реальних та достатніх перешкод для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. З матеріалів доданих до позовної заяви вбачається, що Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області листом від 09.07.2024 року та листом від 04.09.2024 року не надало розрахунку недоотриманої пенсії на запит нотаріуса, посилаючись на ст. 61 Закону України №2262-ХІІ, а саме, що суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смерті, не включаються до складу спадщини. Відповідно до п.4.12,4.14 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. При видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. За таких обставин, суд вважає, що ненадання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області приватному нотаріусу Мошковій Н.О., у якої знаходиться спадкова справа щодо майна [PERSON] , поза розумним сумнівом перешкоджає видачі нотаріусом позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки в матеріалах спадкової справи відсутні усі необхідні документи для визначення складу спадкового майна. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суту за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи і законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України). В даному випадку позовні вимоги не стосуються оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання особою пенсійних виплат. Позивач мотивуває позовну заяву порушенням приписів цивільного законодавства та права власності на успадковані кошти. Предметом позовних вимог є визнання права власності на спадкове майно та стягнення коштів з відповідача, які не отримані спадкодавцем за життя як пенсія, що ввійшли до складу спадщини. Вказані вимоги є майновими. Тому спір розглядається за правилами цивільного судочинства. Вказані висновки відповідають висновкам Великої Палати Верховного Суду, сформульованим у постановах від 27 березня 2019 року у справі № 286/3516/16-ц, від 3 квітня 2019 року у справі № 808/1346/18, від 26 червня 2019 року у справі № 284/252/17, від 04 вересня 2019 року у справі № 750/7865/18. Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У зв`язку з викладеним, наявні підстави для захисту спадкових прав позивача у судовому порядку та визнання за [PERSON] права власності на недоотриману за життя [PERSON] пенсію в порядку спадкування за законом. Висновки за результатами розгляду справи Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦК України. Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Згідно з пунктом 3 частини четвертої статті 265 ЦПК України у мотивувальній частині рішення зазначаються мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (частини перша, друга та п`ята статті 263 ЦПК України). Консультативна рада європейських суддів у Висновку № 11 (2008) до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень зазначила, що «якість судового рішення залежить головним чином від якості його вмотивування. Виклад підстав прийняття рішення не лише полегшує розуміння та сприяє визнанню сторонами суті рішення, але, насамперед, є гарантією проти свавілля. По-перше, це зобов`язує суддю дати відповідь на аргументи сторін та вказати на доводи, що лежать в основі рішення й забезпечують його правосудність; по-друге, це дає можливість суспільству зрозуміти, яким чином функціонує судова система» (пункти 34-35). Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржені судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення. Розподіл судових витрат В порядку ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 2479 грн 50 коп. Відповідно до ст. 52 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. 1227 ЦК України,

Outcome: approved