Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-20 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» звернулось до суду з позовом до [PERSON] у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 22.01.2021 № 597500988 в розмірі 59730,40 грн. Також позивач просив вирішити питання судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22.01.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір № 597500988 у формі електронного документа. Договір підписано за допомогою електронного підпису з використанням одноразового ідентифікатора. За умовами договору товариство надало клієнту кредит, а останній зобов`язався його повернути та сплатити проценти в порядку та на умовах, визначених договором. 28.10.2024 між позивачем та ТОВ «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 28/10/24/У відповідно до якого ТОВ «Юніт Капітал» отримало право грошової вимоги до відповідача. ТОВ «Онлайн Фінанс» набуло право вимоги до відповідача за договором факторингу № 05/0820-01, укладеного з ТОВ «Таліон Плюс». У свою чергу ТОВ «Таліон Плюс» набуло право вимоги до відповідача на підставі договору факторингу № 28/1118-01, укладеного з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та реєстру прав вимог від 27.04.2021 № 131. Відповідно до реєстру боржників за договором факторингу № 28/10/24/У від 28.10.2024 до позивача перейшло право вимоги до [PERSON] на загальну суму 68919,98 грн. Заборгованість відповідача, на момент звернення до суду, складає 68919,98 грн., в тому числі 17479,39 грн. заборгованості по кредиту та 51440,59 грн. заборгованості по відсоткам. Звернувшись до суду ТОВ «Юніт Капітал просить стягнути з відповідача вищевказану заборгованість за кредитним договором, право вимоги за яким він набув на підставі договору факторингу. Ухвалою від 03.12.2024 судом відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, справу просив розглядати без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся за місцем реєстрації та відповідно до положень ч. 11 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, відзиву не подав. За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення. Враховуючи неявку в судове засідання усіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне. Так, 22.01.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) укладено договір № 597500988. Згідно з п. 1.1 договору Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит на суму 17480,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник, зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (далі «Правила»). Пунктом 1.7 договору передбачено, що Кредит надається строком на 30 (тридцять) днів від дати отримання Кредиту Позичальником (далі - «Дисконтний період»). Згідно з п.п. 1.4.1 п. 1.4 за користування Кредитом протягом Дисконтного періоду позичальник сплачує проценти в розмірі 135,05 % річних, що становить 0,37 % від суми кредиту за кожен день користування ним. Відповідно до п.п. 1.7.2 п. 1.7 договору з наступного дня після закінчення дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щодення сплачувати Кредитодавцю проценти з розрахунку 839,50 % річних, що становить 2,30 % на день від суми кредиту за кожен день користування ним. Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором MNV772SK (а.с. 11-13). Кредитні кошти у розмірі 17480,00 грн. перераховані на рахунок [PERSON] (картку № [NUMBER] ), що підтверджується копією платіжного доручення від 22.01.2021 (а.с. 54). 28.11.2018 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено договір факторингу № 28/1118-01 (а.с. 32-35) відповідно до якого ТОВ «Таліон Плюс» набуло право вимоги до відповідача, в тому числі на підставі реєстру прав вимоги від 27.04.2021 № 131 (а.с. 52-53). Також, 05.08.2020 між ТОВ «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 05/0820-01. Відповідно до указаного договору ТОВ «Онлайн Фінанс» набуло право вимоги до відповідача, в тому числі на підставі реєстру прав вимоги від 31.08.2023 № 11 (а.с. 56-57). 28.10.2024 між ТОВ «Юніт Капітал» та ТОВ «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 28/10/24/У, відповідно до якого позивач отримав право грошової вимоги до відповідача (а.с. 58-61). Згідно з копією реєстру боржників від 28.10.2024 ТОВ «Онлайн Фінанс» набуло право вимоги до [PERSON] на загальну суму 68919,98 грн., в тому числі 17479,39 грн. заборгованості по кредиту та 51440,59 грн. заборгованості по відсоткам (а.с. 63-64). Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 ст. 639 ЦК України). Абзац другий ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Як встановлено судом в межах даної справи, кредитні договори між фінансовими установами та відповідачем були укладені в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Відповідні відомості зазначені безпосередньо у кредитних договорах, а саме відомості щодо ідентифікації клієнта та інформацію про одноразовий ідентифікатор для підписання кожного конкретного договору. Судом встановлено, що 22.01.2021 [PERSON] уклав з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» договір № 597500988, підписавши його електронним підписом одноразовим ідентифікатором, та отримав кредитні кошти в сумі 17480,00 грн. При цьому, як свідчать умови договору, розмір відсотків за користування кредитними коштами становив 0,37 % на день протягом дисконтного періоду, який відповідно до п. 1.2 договору становить 30 днів. Підпункт 1.7.1 п. 1.7 договору передбачає, що після закінчення дисконтного періоду строк кредитування продовжується, зобов`язання з повернення суми кредиту переноситься на наступний день, але не більше 90 календарних днів. З наступного дня після закінчення дисконтного періоду, проценти складають 2,70 % на день (п. 1.7.2). Таким чином розмір процентів протягом дисконтного періоду складає 1940,40 грн. (17480 * 0,37 % *30 днів/100). У подальшому проценти, нараховані протягом 90 днів складають 42480,00 грн. (17480 * 2,70 % * 90 днів/100). Як свідчить розрахунок заборгованості, складений ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» станом на 22.01.2021, 22.01.2021 відповідачем було сплачено 2169,39 грн. процентів (а.с. 66-67). Таким чином, сума процентів за договором № 597500988, яка підлягає стягненню з відповідача становить 42251,01 грн. Тобто загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню з [PERSON] становить 59730,40 грн. (17479,39 грн. + 42251,01 грн.). За таких обставин, позовні вимоги ТОВ «Юніт Капітал» до [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню. Щодо питання про розподіл судових витрат, в тому числі витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне. Згідно з ч. ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. На підтвердження понесених витрат на правничу допомоги адвокат Тараненко А.І. надав: копію свідоцтва право на заняття адвокатською діяльністю № 4956 (а.с. 69 зворот. стор.); договір про надання правничої допомоги № 30132024-02 від 30.10.2024 (а.с. 70-71); додаткову угоду № 7 від 30.10.2024 (а.с. 72-73); акт прийому-передачі наданих послуг від 30.10.2024 на суму 6000,00 грн. (а.с. 74). Враховуючи обсяг та характер виконаної адвокатом роботи, враховуючи складність даної справи, яка була призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, зважаючи на принципи співмірності судових витрат та співвідношення їх розміру до предмета спору, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі, пропорційному до розміру задоволених позовних 5220,00 грн. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь на користь ТОВ «Юніт Капітал» підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 2099,40 грн. (87 % від задоволених позовних вимог).

Outcome: partial