Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду міста Запоріжжя з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 12 листопада 1999 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів громадянського стану міста Шахтарська Донецької області, про що складено відповідний актовий запис № 391. Від шлюбу сторони мають повнолітню доньку: [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що подружнє життя між сторонами не склалося через різні погляди на життя, шлюб і сім`ю. Стосунки між подружжям з часом почали погіршуватись і сторони розійшлись. Позивач стверджує, що з грудня 2019 року фактичні подружні відносини між сторонами припинено, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Наразі\~шлюб носить формальний характер. На думку позивача, спільне життя, примирення з відповідачем та збереження сім`ї є неможливим. При цьому, заперечує проти надання судом строку для примирення. Посилаючись на зазначені обставини, враховуючи, що шлюб фактично не існує, сім`ю зберегти неможливо, позивач просить суд розірвати шлюб, який укладений між [PERSON] і [PERSON] , та який зареєстрований 12 листопада 1999\~року Відділом реєстрації актів громадянського стану міста Шахтарська Донецької області, актовий запис № 391. Після розірвання шлюбу просить суд залишити за нею прізвище « [PERSON] », яке було присвоєно їй під час реєстрації шлюбу. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 01 серпня 2024 року дану позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено справу до розгляду по суті (а.с.12). У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином (а.с.13, 17, 20, 24), про причини неявки до суду не повідомила. Просить суд розглянути справу у її відсутність, при цьому, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення у справі (з.б.а.с.2). Відповідач [PERSON] у судове засідання також повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, відповідно до приписів ч. 11 ст. 128 ЦПК України та ст. 121 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади про виклик відповідача [PERSON] до зали судових засідань (а.с.14, 18, 21, 25). Проте, жодних документів на підтвердження поважності причин неявки відповідач суду не надав, відзиву на позов, заперечень проти заявлених [PERSON] позовних вимог на адресу суду також не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За правилами ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищезазначене, а також приймаючи до уваги, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частин 3, 4 статті 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частина 3 статті 105 СК України передбачає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За змістом ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що 12 листопада 1999 року між [PERSON] і [PERSON] було укладено шлюб, про що Відділом реєстрації актів громадянського стану міста Шахтарська Донецької області було видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER] від 12 листопада 1999 року, відповідний актовий запис № 391. При укладенні шлюбу дружина змінила прізвище на « [PERSON] » (з.б.а.с.4). [INFO] у [PERSON] і [PERSON] народилася донька [PERSON] , про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Шахтарського міського управління юстиції Донецької області видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 22 січня 2003 року, відповідний актовий запис № 31 (з.б.а.с.5). Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вивчивши обґрунтування заявлених позивачем [PERSON] позовних вимог, врахувавши, що сторони не бажають зберегти шлюб та сім`ю, а також не мають намірів проживати спільно, оскільки факти, які викладені у позовній заяві, свідчать про те, що шлюб між сторонами фактично розпався, шлюбні стосунки сторони не підтримують, від шлюбу мають спільну повнолітню дитину, спір між сторонами щодо нажитого у шлюбі майна відсутній, приймаючи також до уваги, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, незважаючи на зусилля суду до примирення сторін, суд дійшов висновку про те, що сім`ю зберегти не має можливості, тому суд приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами. За правилами ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За змістом ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. При зверненні до суду з позовною заявою позивачем [PERSON] було сплачено судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. (а.с.3). У зв`язку з тим, що позивач [PERSON] не заявляє вимог про стягнення з відповідача [PERSON] на її користь судових витрат, суд,

Outcome: approved