Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Городенківської міської ради та просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги позивачка мотивувала тим, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за вищевказаною адресою, був майном колишнього колгоспного двору. 15.04.1991 колгоспні двори ліквідовано. Майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної сумісної власності і розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору. Згідно рішення Виконавчого комітету Далешівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області від 30 липня 2004 року № 86, власниками зазначеного житлового будинку в рівних частках були: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] . Після її смерті відкрилась спадщина за законом, оскільки заповітів вона не складала. Спадкоємцем першої черги була її дочка [PERSON] , яка прийняла спадщину, оскільки проживала разом із спадкодавцем на час її смерті та вступила в управління спадковим майном. [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина за законом, оскільки заповітів він не складав. Спадкоємцем першої черги була його дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину, оскільки проживала разом із спадкодавцем на час його смерті та вступила в управління спадковим майном. [PERSON] померла [INFO] , залишивши заповіт, посвідчений 13 жовтня 1999 року секретарем Далешівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області та зареєстрований в реєстрі за № 36, яким вона все своє майно заповіла своїм дочкам: [PERSON] та [PERSON] . Однак, згідно вище вказаного заповіту спадщину так ніхто і не прийняв, а зазначені в заповіті спадкоємці померли: [PERSON] померла [INFO] , [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом, яка складається із цілого житлового будинку, господарських будівель, споруд та земельних ділянок, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Спадщину після смерті [PERSON] прийняв її внук [PERSON] , оскільки проживав та був зареєстрований із спадкодавцем на час відкриття спадщини. [PERSON] помер [INFO] . Після його смерті відкрилась спадщина за законом, оскільки заповітів він не складав. Позивачка, як спадкоємець другої черги за законом, прийняла спадщину після смерті брата, подавши нотаріусу у встановлений законом термін заяву про прийняття спадщини. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину вона не може у зв`язку з тим, що право власності на спадковий житловий будинок за померлим не зареєстровано. Ухвалою суду від 23.07.2024 відкрито провадження у даній справі, справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 17.09.2024 у справі замінено первісного відповідача - Городенківську міську радуна належного відповідача - Чернелицьку селищну раду Коломийського району Івано-Франківської області. Ухвалою суду від 21.11.2024 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті. Сторони у судове засідання не з`явилися. Позивачка 31.10.2024 подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Чернелицька селищна рада Коломийського району Івано-Франківської області 15.10.2024 подала до суду заяву про розгляд справи без участі представника селищної ради, не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Дії сторін не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Чернелицька селищна рада Коломийського району Івано-Франківської області не скористалася правом на подання відзиву в порядку ст.178 ЦПК України, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами справи, що відповідає вимогам ч.8 ст.178 ЦПК України. У Постанові Верховного Суду від 5 вересня 2022 року у справі №1519/2-5034/11 (провадження № 61-175сво21) зазначено, що згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. З урахуванням розумності положення ч.5 ст.268 ЦПК України слід розуміти так: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати в резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте в разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не збігатимуться, це не є порушенням прав сторін. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, вважає необхідним зазначити таке. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 3 ст.5 Цивільного кодексу України (у редакції 2003 року) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Колгоспний двір - це сімейно-трудове об`єднання осіб, всі або частина яких є членами колгоспу, брали участь у суспільному виробництві колгоспу та спільно вели підсобне господарство на присадибній ділянці. За змістом ч.1 ст.120, ст.121, ч.1, ч.2 ст.123 ЦК УРСР 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності; володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору; частка члена колгоспного двору в майні двору визначається, зокрема, при виході його з складу двору без утворення нового двору (виділ); розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року № 20, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Копією витягу з погосподарської книги с. Дубки Городенківського району Івано-Франківської області за 1991-1995 роки, виданою Дубківським старостинським округом Чернелицької селищної ради, та копією довідки № 3, виданої 03.01.2023 Дубківським старостинським округом № 3 Чернелицької селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області, стверджується, що суспільна група господарства, розташованого по [ADDRESS] , - колгоспники, колгоспний двір. Отже, спір щодо даного майна вирішується за нормами, що регулювали власність цього двору. Колгоспний двір був припинений 15.04.1991, коли введений в дію Закон України «Про власність», у зв`язку з чим правового значення буде мати належність членів до колгоспного двору саме на цю дату. Всі члени колгоспного двору, які були такими станом на 15 квітня 1991 року, мали право спільної сумісної власності на майно колгоспного двору. Станом на 15.04.1991 за адресою: [ADDRESS] були зареєстровані та проживали: голова колгоспного двору [PERSON] , 1898 р.н., зять [PERSON] , 1922 р.н., дочка [PERSON] , 1924 р.н., що стверджується довідкою № 334, виданою 24.09.2024 Дубківським старостинським округом № 3 Чернелицької селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області. Проте, із копії витягу з погосподарської книги с. Дубки Городенківського району Івано-Франківської області за 1991-1995 роки вбачається, що в господарстві по [ADDRESS] головою сім`ї був [PERSON] , [INFO] , членами сім`ї були: дружина [PERSON] , [INFO] , теща [PERSON] , [INFO] . Отже, житловий будинок [ADDRESS] належав [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності в рівних частках по 1/3 кожному, як членам колишнього колгоспного двору, які не втратили права на частку в його майні. Член колгоспного двору [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у віці 93 роки у с. Дубки Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 30 від 21 грудня 1991 р., що стверджується копією повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 09 липня 2024 р. Коломийським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо. Оскільки [PERSON] померла до 01.01.2004, застосовується Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Відповідно до ч.1 ст.563 ЦК УРСР у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в підпункті «г» пункту 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила статті 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. Отже, внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Згідно ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст.525 згаданого кодексу часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. [PERSON] , 1898 р.н., на день смерті ( [INFO] ) проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ; разом з нею проживали та були зареєстровані: зять [PERSON] , 1922 р.н., та дочка [PERSON] , 1924 р.н., що стверджується довідкою № 178, виданою 30.05.2024 Дубківським старостинським округом № 3 Чернелицької селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області. Родинні відносини між [PERSON] , 1924 р.н., та спадкодавцем [PERSON] підтверджуються наступними доказами. Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 17 квітня 1979 р., вбачається, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , яка народилася [INFO] у с. Дубки Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 37 від 17 квітня 1979 р. [PERSON] у зв`язку із реєстрацією шлюбу із [PERSON] змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », актовий запис № 110, складений 29 жовтня 1946 р. виконавчим комітетом Чернелицької селищної ради Городенківського району Івано-Франківської області, що підтверджується копія витягу № 00047738293 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя, формованого 31.10.2024 Коломийським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Вищенаведене дає суду підстави вважати, що саме [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] та дружиною [PERSON] . [PERSON] заповіту не вчиняла. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є її дочка [PERSON] . Інших спадкоємців першої черги за законом після смерті [PERSON] судом не встановлено. [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] , оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, однак не зверталася до нотаріуса за видачею їй свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно спадкодавця. Інформаційною довідкою № 77892664 зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), виданою 06.08.2024 Городенківською державною нотаріальною конторою, підтверджується, що спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не заводилася. До складу спадщини спадкодавця [PERSON] входить 1/3 частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] (до набрання чинності постановою Верховної Ради України від 17.07.2020 № 807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» - Городенківського) району Івано-Франківської області, що належала їй як члену колишнього колгоспного двору, яку успадкувала [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом. Голова колгоспного двору [PERSON] помер [INFO] у с. Дубки Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 1 від 01 січня1999 р., що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 01 січня1999 р. Далешівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина. Оскільки [PERSON] помер до 01.01.2004, застосовується Цивільний кодекс УРСР 1963 р. [PERSON] , 1922 р.н., на день смерті ( [INFO] ) був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] ; разом з ним була зареєстрована та проживала дружина [PERSON] , 1924 р.н., що стверджується довідкою № 177, виданою 30.05.2024 Дубківським старостинським округом № 3 Чернелицької селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області. [PERSON] заповіту не вчиняв. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину після смерті чоловіка, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Інших спадкоємців першої черги за законом після смерті [PERSON] судом не встановлено. Однак, з матеріалів спадкової справи № 291/2004 вбачається, що державний нотаріус Городенківської районної державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Паньків Д.М. 24.03.2004 видав позивачці [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на підставі ст.1266 ЦК України, зареєстроване в реєстрі за № 669, на спадкове майно діда [PERSON] , яке складається із права на земельну часку (пай) розміром 73,0 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, що належала померлому на підставі сертифікату про земельну частку (пай) серії ІФ № 0062707. Крім того, 13.03.2007 державний нотаріус Городенківської районної державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Паньків Д.М. видав позивачці [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на підставі ст.1261 ЦК України, зареєстроване в реєстрі за № 539, на спадкове майно діда [PERSON] , яке складається із свідоцтва про право на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії [NUMBER]. Суд критично оцінює докази прийняття позивачкою [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] , визнає їх неналежними, оскільки вищезазначені свідоцтва про право на спадщину видані з порушенням норм матеріального права, а саме, відповідно до вимог ЦК України, в той час, коли спадкування після смерті [PERSON] здійснювалося відповідно до правил ЦК УРСР. До складу спадщини спадкодавця [PERSON] входить 1/3 частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , що належала йому як члену колишнього колгоспного двору, яку успадкувала [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, однак до нотаріуса за видачею їй свідоцтва про право на спадщину за законом на дану частку спадкового майна [PERSON] не зверталася. Відповідно до ч.1 ст.534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. За заповітом, посвідченим 13 жовтня 1999 р. виконавчим комітетом Далешівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, зареєстрованим в книзі для запису нотаріальних дій під № 36, [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і на що вона за законом матиме право заповіла своїм дочкам [PERSON] та [PERSON] порівну. [PERSON] померла [INFO] у м. Коломия Івано-Франківської області, актовий запис за № 104 від 06 березня 2009 р., що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 06 березня 2009 р. відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. Оскільки [PERSON] померла після [INFO] , у вказаних правовідносинах суд застосовує норми Цивільного кодексу України 2003 року. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч.1 ст.1222 ЦК України). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст. 1262 ЦК України). У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця (ст. 1263 ЦК України). У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК України). Відповідно до ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, визначено ч.1 ст.1267 ЦК України. За ст. ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України. [PERSON] , [INFO] , на день смерті ( [INFO] ) була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ; разом з нею був зареєстрований онук [PERSON] , 1975 р.н., що стверджується копією довідки № 596, виданої 05.09.2023 Дубківським старостинським округом № 3 Чернелицької селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області. Спадкоємець, визначений спадкодавцем [PERSON] згідно заповіту, [PERSON] , [INFO] , була дочкою спадкодавця [PERSON] , що підтверджено копіями: свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданого 15 грудня 1962 р., актовий запис № 21 від 08 грудня 1951 р.; свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 07 листопада 1971 р. Далешівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області, з якого вбачається, що [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із реєстрацією одруження змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », актовий запис № 28 від 07 листопада 1971 р. [PERSON] померла [INFO] у м. Коломия Івано-Франківської області, актовий запис № 2 від 03 січня 2005 р., про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 03 січня 2005 р. відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції. Оскільки дочка спадкодавця [PERSON] - [PERSON] померла на час відкриття спадщини, тому відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України спадкоємцем майна, яке було їй заповідане, є спадкоємець першої черги за законом, - дочка спадкодавця [PERSON] . Те, що [PERSON] , [INFO] , також є дочкою [PERSON] , свідчить копія повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 05 жовтня 1956 р. [PERSON] , будучи спадкоємцем першої черги за законом та за заповітом, спадщину після смерті матері [PERSON] не прийняла, оскільки не проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та у строк, визначений ч.1 ст.1270 ЦК України, не подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 19 травня 2014 р. виконкомом Пшеничниківської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, [PERSON] померла [INFO] у віці 64 роки у с. Погоня Тисменицького району Івано-Франківської області, актовий запис № 8 від 19 травня 2014 р. Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 18 червня 1975 р., стверджується, що [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та [PERSON] (дочки [PERSON] ), актовий запис № 404 від 18 червня 1975 р., а отже, онуком спадкодавця [PERSON] . Враховуючи вищенаведене, право на спадкування на все належне спадкодавцю [PERSON] майно одержав онук [PERSON] , як спадкоємець п`ятої черги за законом, оскільки родичів ближчого ступеня споріднення, які б усунули його від права спадкування та прийняли спадщину, - судом не встановлено. До складу спадщини спадкодавця [PERSON] входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , 1/3 частки якого належала їй, як члену колишнього колгоспного двору, 1/3 частки успадкована нею після смерті матері [PERSON] , як спадкоємцем першої черги за законом, 1/3 частки успадкована нею після смерті чоловіка [PERSON] , як спадкоємцем першої черги за законом, однак до нотаріуса за видачею їй свідоцтв про право на спадщину за законом на успадковане майно [PERSON] не зверталася. [PERSON] прийняв спадщину після смерті баби [PERSON] , оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, однак не звертався до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно спадкодавця. Інформаційною довідкою № 77892620 зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), виданою 06.08.2024 Городенківською державною нотаріальною конторою, підтверджується, що спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не заводилася. Згідно ч.3 ст.1296 ЦПК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у віці 47 років у с. Білогорівка Бахмутського району Донецької області, актовий запис № 1173 від 07 жовтня 2022 р., що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 07 жовтня 2022 року Коломийським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Внаслідок його смерті відкрилася спадщина. Оскільки [PERSON] помер після [INFO] , у вказаних правовідносинах суд застосовує норми Цивільного кодексу України 2003 року. [PERSON] на день смерті ( [INFO] ) був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] ; на день його смерті за вказаною адресою зареєстрованих осіб не було, що стверджується копією довідки № 2, виданої 03.01.2023 Дубківським старостинським округом № 3 Чернелицької селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області. Позивачка [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] , що стверджується наступними доказами. Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 30 жовтня 1972 р., вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 701 від 30 жовтня 1972 р. [PERSON] у зв`язку із реєстрацією шлюбу з [PERSON] змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », актовий запис № 338 від 13 липня 1991 р., складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, що підтверджується копією Витягу № 00016863918 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, сформованого 12 липня 2016 р. Коломийським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області. Даний шлюб розірвано Городенківським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 20 від 14 березня 1996 р., прізвище [PERSON] після розірвання шлюбу - « [PERSON] », про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 28 липня 1997 р. Копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 30 серпня 1997 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Коломийського міськвиконкому Івано-Франківської області, стверджується, що [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із одруженням змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », актовий запис № 336 від 30 серпня 1997 р. [PERSON] заповіту не вчиняв, що стверджується копією Інформаційної довідки № 71157050 зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), сформованої 13.01.2023 приватним нотаріусом Галайчук О.О. Спадкоємцем другої черги за законом після смерті [PERSON] є його сестра - позивачка [PERSON] . Родичів ближчого ступеня споріднення, які б усунули її від права спадкування та прийняли спадщину, - судом не встановлено, оскільки батьки [PERSON] померли до відкриття спадщини, зокрема, мама [PERSON] померла [INFO] , батько [PERSON] помер [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 03 липня 2013 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Коломиї реєстраційної служби Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області. Із копії спадкової справи № 6/2023, наданої суду приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Галайчук О.Л., вбачається, що позивачка, як спадкоємець другої черги за законом, прийняла спадщину після смерті брата [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки у строк, визначений ч.1 ст.1270 ЦК України, подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (13.01.2023). Копією Витягу № 71157082 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 13.01.2023 приватним нотаріусом Галайчук О.Л., підтверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 70143140 (номер у нотаріуса 6/2023), спадкодавець - [PERSON] , дата народження: [INFO] , дата смерті: [INFO] . Прийнявши спадщину після смерті брата [PERSON] , позивачка 25.10.2023, 09.11.2023 та 15.07.2024 подала нотаріусу заяви про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом на спадкове майно брата. Їй 25.10.2023 приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Галайчук О.Л. видано два свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстровані в реєстрі за № 860 та за № 861, на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Чернелицькоїселищної ради (колишньої Далешівської сільської ради) Коломийського (колишнього Городенківського) району Івано-Франківської області, площею 0,0395га, кадастровий номер 2621680800:07:002:0171, та площею 1,102 га, кадастровий номер 2621680800:07:001:0084, що належали померлій [PERSON] на підставі державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЯЖ № 622725 та серії ЯЖ № 628291, спадкоємцем якої був [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. 09.11.2023 приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Галайчук О.Л. видано позивачці свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 947, на 1/5 частки квартири [ADDRESS] , що належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 05.05.1993. До складу спадщини спадкодавця [PERSON] входить також житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , успадкований ним після смерті баби [PERSON] , як спадкоємцем п`ятої черги за законом. Документи на дане спадкове майно [PERSON] не оформив. Підставою звернення позивачки до суду стало те, що постановою приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Галайчук О.Л. від 15.07.2024 про відмову у вчиненні нотаріальної дії їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] з посиланням на те, що станом на 31.12.2012 право власності на зазначене нерухоме майно не зареєстровано, правовстановлюючий документ відсутній. Копією виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» № 11206 від 29.03.2024 стверджується, що згідно архівних даних ОКП «Коломийське МБТІ» право власності на житловий будинок та господарські будівлі по [ADDRESS] станом на 31.12.2012 не зареєстровано. З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 394348910, сформованої 11.09.2024, вбачається, що відомості про право власності на житловий будинок [ADDRESS] відсутні. З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , виготовленого 02.04.2024, вбачається, що житловий будинок споруджено в 1935 р., господарські будівлі та споруди - в 1935, 1970 роках. Їх ринкова вартість станом на 13.05.2024 становить 161300 грн, що стверджується копією звіту про незалежну оцінку, складеного ТзОВ «ЕКА-Захід». За господарством по [ADDRESS] закріплена земельна ділянка для будівництва, обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,25 га, що стверджується довідкою № 280, виданою 2.08.2024 Дубківським старостинським округом № 3 Чернелицької селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Про реєстрацію будинку [ADDRESS] у виконкомі місцевої ради свідчить копія витягу з погосподарської книги с. Дубки Городенківського району Івано-Франківської області за 1991-1995 роки, видана Дубківським старостинським округом Чернелицької селищної ради, за даними якої в період з 1991 по 1995 роки головою господарства був [PERSON] , [INFO] , членами сім?ї були: дружина [PERSON] , [INFO] , теща [PERSON] , [INFO] . Архівним витягом з протоколу № 8 засідання виконавчого комітету Далешівської сільської ради народних депутатів Городенківського району від 15 серпня 1989 року, виданого 05.09.2024 № Ф-6/06-07 Державним архівом Івано-Франківської області, стверджується, що Рішенням № 40 «Про оформлення права власності окремих громадян та колгоспних дворів на житлові будинки» було вирішено погодитись з висновками Коломийського МБТІ та вважати можливим оформити право власності окремих громадян та колгоспних дворів на житлові будинки в селах, зокрема, с. Дубки Далешівської сільської ради Городенківського району згідно з додатками № 1, № 2, № 3, № 4. Згідно з додатком (№ не вказаний) до вказаного рішення за порядковим номером 216 по [ADDRESS] зазначено [PERSON] , суспільна група господарства колг., погосп. номер 587, рік побудови 1945. Також зазначеним рішенням було вирішено просити виконком Городенківської районної ради народних депутатів вирішити питання про оформлення права власності окремих громадян на колгоспних дворів на житлові будинки в селах, зокрема, Дубки Городенківського району та видати власникам, зазначеним в рішенні, свідоцтва про право власності на будинки. Рішенням виконавчого комітету Далешівської сільської ради від 30 липня 2004 року № 86 «Про оформлення права власності на житловий будинок в селі Дубки» внесено зміни в рішення сільської ради від 15.08.1989 № 40 та вирішено: оформити право власності на житловий будинок в [ADDRESS] за: [PERSON] , помер [INFO] , [PERSON] , народилася [INFO] , [PERSON] , померла [INFO] , в рівних частинах; Коломийському МБТІ внести зміни в книгу державної реєстрації нерухомості та видати свідоцтво на право власності у відповідності із цим рішенням. Судом встановлено, що вищезгадане нерухоме майно набуто спадкодавцями [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у законний спосіб, належало їм за життя на праві спільної сумісної власності в рівних частках по 1/3 кожному, як членам колишнього колгоспного двору, тому увійшло до складу спадщини після їх смерті. [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, успадкувала після смерті матері [PERSON] та після смерті чоловіка [PERSON] належні їм частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , однак до нотаріуса за видачею їй свідоцтв про право на спадщину за законом на дані частки спадкового майна не зверталася. З урахуванням належної [PERSON] частки у даному житловому будинку, остання фактично стала власником цілого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за вищезгаданою адресою. [PERSON] , як спадкоємець п`ятої черги за законом, успадкував після смерті баби [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , однак до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно не звертався. Позивачка [PERSON] , як спадкоємець другої черги за законом, успадкувала після смерті брата [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] ,однак через те, що право власності на зазначене нерухоме майно не зареєстровано, правовстановлюючий документ відсутній, не може отримати свідоцтво про право на спадщину на дане спадкове майно. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. Таким чином, ураховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, чи в який передбачений законом спосіб позивач набув права власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту у порядку, передбаченому статтею 392 ЦК України. Тобто, за вказаною нормою права вимога про визнання права власності може бути пред`явлена лише власником спірного майна, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] з підстав та в обсязі, наведеному в мотивувальній частині рішення. На підставі ст.ст. 120, 123, 524- 526, 529, 534, 548, 549, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 325, 328, 347, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1233, 1241, 1258, 1261-1265, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України (2003 р.), 1296-1297 ЦК України (2003 р.),

Outcome: approved