Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» на його користь кошти в розмірі 12948,41 грн., відшкодувати судові витрати та витрати на правничу допомогу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 17.12.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. було вчинено виконавчий напис №13603. На підставі зазначеного виконавчого напису 20.01.2022 року відкрито виконавче провадження № 68251707 та винесено постанову про звернення стягнення у розмірі 20% на заробітну плату, пенсію та інші доходи боржника від 21.07.2023 року. Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07.12.2023 року у справі 641/3703/23 визнано таким,\~що не\~підлягає виконанню\~виконавчий напис\~№ 13603 вчинений 17.12.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. В ході виконавчого провадження №66825170, на виконання постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 21.07.2023 року, із позивача було стягнуто 12948,41 грн. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03.06.2024 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. До суду від представника позивача [PERSON] адвоката Форостянка В.М. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності із зазначенням щодо підтримання позовних вимог в повному обсязі та ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів, з зазначенням, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач ТОВ «ФК\~«КЕШ ТУ\~ГОУ»в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подавав. Суд, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 17 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. було вчинено виконавчий напис № 13603 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «КЕШ\~ТУ ГОУ»заборгованості в розмірі 16320,00 грн. На підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. № 13603 від 17.12.2021 року, приватним виконавцем виконавчого округу\~Харківської\~області Нелюбою\~М.А. постановлено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 68251707 від 20.01.2022 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «КЕШ\~ТУ ГОУ»заборгованості в розмірі 16320,00 грн. 21.07.2023 року приватним виконавцем виконавчого округу\~Харківської області Нелюбою М.А. в виконавчому провадженні №68251707 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Відповідно до листа приватного виконавця виконавчого округу\~Харківської області Нелюби М.А від 06.03.2021 №4843 з [PERSON] згідно виконавчого провадження № 68251707 стягнуто кошти у сумі 14443,24 грн. Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07.12.2023 року у справі 641/3703/23, яке набрало законної сили 09.01.2024 року визнано виконавчий напис, вчинений 17.12.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем, зареєстрований в реєстрі за №13 603 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ», заборгованості у сумі 16 320 (шістнадцять тисяч триста двадцять) грн. 00 коп., таким, що не підлягає виконанню таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до\~статті 1212 ЦК України\~особа,\~яка набула\~майно або\~зберегла його\~у себе\~за рахунок\~іншої особи\~(потерпілого)\~без достатньої\~правової підстави\~(безпідставно\~набуте майно),\~зобов`язана\~повернути потерпілому\~це майно.\~Особа зобов`язана\~повернути майно\~і тоді,\~коли підстава,\~на якій\~воно було\~набуте,\~згодом відпала. Положення 83 глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Аналіз\~статті 1212 Цивільного кодексу України\~дає підстави\~для висновку,\~що передбачений\~нею вид\~позадоговірних зобов`язань\~виникає за\~таких умов:\~1)\~набуття особою\~майна або\~його збереження\~за рахунок\~іншої особи;\~2)\~відсутність для\~цього правових\~підстав або\~якщо вони\~відпали. Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього. Судом встановлено, що виконавчий напис рішенням суду було визнано таким, що не підлягає виконанню. Як зазначив Верховний Суд у постанові від 08 вересня 2021 року у справі №201/6498/20 (провадження №61- 88св21), одним із випадків відпадіння підстави набуття (збереження) може бути скасування вищою інстанцією рішення суду, що набуло чинності, або визнання судом таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого було здійснено стягнення майна (коштів). Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання, є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акта правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до\~статті 1212 ЦК України\~у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили зобов`язаний повернути потерпілому\~все отримане майно. Отже, встановивши, що правові підстави набуття відповідачем грошових коштів у сумі, що стягнені з позивача на підставі виконавчого напису нотаріуса, який визнаний судом таким, що не підлягає виконанню, відпали, отримані відповідачем кошти підлягають поверненню позивачу відповідно до статті 1212 ЦК України. Аналогічний висновок викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 910/1531/18, від 28.01.2020 у справі №910/16664/18. Відповідно до листа приватного виконавця виконавчого округу\~Харківської області Нелюби М.А від 06.03.2021 №4843 сума боргу за виконавчим документом, яка перерахована на рахунок ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» становить 12948,41 грн. Таким чином, оскільки в рамках виконавчого провадження №38251707 відповідач отримав кошти в розмірі 12948,41 грн., тому в цій частині позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторін (ст. 81 ЦПК України). За таких обставин суд доходить висновку, що заявлені [PERSON] позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів. Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч. 3\~ст.133 ЦПК України). Вирішуючи питання про стягнення з ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» витрат на професійну правову допомогу, суд виходить із диспозиції ч. 1\~ст. 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Так, згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі «East/West Alliance Limited» проти України»», заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy), № 34884/97). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі№ 755/9215/15-цта в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі№ 922/445/19 міститься правовий висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Аналогічні висновки наведено також в постановах Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі№ 648/1102/19та від 11 листопада 2020 року у справі№ 673/1123/15-ц. Суд має вирішити питання про відшкодування стороні, на користь якої відбулося рішення, витрат на послуги адвоката,

Outcome: partial