Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором позики № 3317882 від 12.10.2021 року на загальну суму 60\~864 грн., та судові витрати понесені при сплаті судового збору у розмірі 3028 грн. та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 17 000 грн. В обгрунтування позову вказувано, що 12.10.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою» та відповідачем було укладено договір про надання договору позики №3317882, відповідно до якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в розмірі 12 000 грн., а відповідач зобов`язався повернути позикодавцю кошти в термін до 11.11.2021 року та сплатити середньоденний розмір процентів за користування позикою, акційний,фіксований 1, 59200% від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики, середньоденний розмір процентів за користування позикою, базовий, фіксований 1, 99000% від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики, базова процентна ставка за позикою, фіксована 1.99000% від суми позики за кожен день користування позикою, розмір процентів на прострочену позику, фіксований : 1,01% від суми позики за кожен день з моменту прострочення сплати суми позики та процентів за користування позикою. 09.02.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу №09/02-2022, за яким первісний кредитор відступив ТОВ «Вердикт Капітал» за плату право грошової вимоги до [PERSON] , за зобов`язаннями, що виникли за договором позики №3317882 від 12.10.2021 року. 10.01.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір про відступлення прав вимоги №10-01/2023, за яким ТОВ «Вердикт Капітал» відступило позивачу за плату право грошової вимоги до [PERSON] , за зобов`язаннями, що виникли за договором про надання Договору позики № 3317882 від 12.10.2021 року. Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом грошової вимоги до відповідача відповідно до Договору позики № 3317882 від 12.10.2021 р. Позичальник свої зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на 09.01.2024 року виникла заборгованість, яка в межах вимог позивача становить 157 704 грн., але враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 60864 грн. з яких: заборгованість за кредитом (тіло кредиту) 12 000 грн., заборгованість за відсотками 48 864 грн. Ухвалою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 15.02.2024 року відкрито провадження по справі. У судове засідання представник позивача не з`явилася, проохала розглядати дану справу у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] , у судові засідання 14.03.2024 року,23.04.2024,10.06.2204 року,09.07.2024 року,05.09.2024 року, 02.10.2024 року, 28.10.2024 року, 17.12.2024 року, 20.01.2025 року не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена у встановленому законом порядку, відповідно до вимог ст.128 ЦПК України. Відзиву на позовну заяву або будь-яких клопотань із зазначенням поважності причин неприбуття в судові засідання відповідачем до суду не подано. (а.с.83,87,94,103,114,115,134,148,183). За змістом ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до вимог ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 20.01.2025 року призначено проведення заочного розгляду даної цивільної справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що 12.10.2021 року між ТОВ «Маніфою» та [PERSON] , укладений договір позики № 3317882 (а.с. 7-10), за умовами якого остання отримала позику в сумі 12 000 грн строком на 30 днів, до 11.11.2021, зі сплатою відсотків за користування позикою - 1,59200% від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики. Базова процентна ставка за позикою становить 1,99000% від суми позики за кожен день користування позикою. Розмір процентів на прострочену позику, фіксований: 1,01% від суми позики за кожний день з моменту прострочення сплати суми позики та процентів за користування позикою (п. 2.1., 2.3.3., 2.3.4, 2.4.4., 2.5. Договору) (а.с. 7). Згідно з п. 2.6. Договору позика надається позичальнику шляхом безготівкового переказу на рахунок банківської картки, зареєстрованої позичальником для цієї цілі в особистому кабінеті на вебсайті товариства протягом 3 робочих днів з дати підписання договору (а.с. 7). За невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором о несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України (п. 5.1. Договору) (а.с. 9). Також, на підтвердження своїх доводів позивач надав паспорт позики, який підписаний, у т.ч., відповідачкою [PERSON] , електронним підписом одноразовим ідентифікатором/v80061/ (а.с. 13 - 14). Відповідно до цього паспорта сума позики складає 12 000 грн, надається строком на 30 днів для придбання товарів (робіт, послуг), шляхом безготівкового переказу на рахунок банківської картки, зареєстрованої позичальником для цієї цілі в особистому кабінеті на вебсайті позикодавця у день укладення договору позики (а.с. 13). За користування позикою передбачена процентна ставка: 1,59200% на день - середньоденний розмір процентів за користування позикою, акційний (11460.00 % річних); 1,9900% на день - середньоденний розмір процентів за користування позикою, базовий (29654.00% річних); 1,99000% на день - базова процентна ставка за позикою (29654.00% річних). Відповідно до п. 5 Паспорта позичальник зобов`язаний повернути позику та сплатити проценти за користування позикою в строк позики, визначений договором, з правом дострокового повернення позики та оплати заборгованості частинами, але в межах строку позики. Графік нарахувань процентів за користування позикою додається - Додаток № 1 (а.с. 13). У Додатку № 1 до Договору позики № 3317882 від 12.10.2021 наведений розрахунок орієнтовної загальної вартості позики в межах строку позики, яка в загальному складає 17731,20 грн (а.с. 12). За повідомленням Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальні платіжні рішення» від 31.03.2023 року, успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 12.10.2021 року на суму 12\~000 грн, маска картки [NUMBER] , номер транзакції в системі іРау.uа - 113881711, призначення платежу: зарахування 12 000 грн на картку [NUMBER] . (а.с.15). 09.02.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 09/02-2022, за умовами якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Маніфою» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за договорами позики, у тому числі за договором позики № 3317882 від 12.10.2021 року, що укладений з [PERSON] (а.с.19-21). Як вбачається з витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 09/02-2022 від 09 лютого 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] у розмірі 37104 грн. (а.с.24). 10 січня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» укладено договір відступлення прав вимоги № 10-01/2023, відповідно до якого, Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» права грошової вимоги до боржників за договорами позики, у тому числі за договором позики № 3317882 від 12.10.2021 року, що укладений з [PERSON] (25-27). Як вбачається з витягу з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги 10-01/2023 від 10 січня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] , у розмірі 157 704 грн. (а.с.32). Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом грошової вимоги до Відповідача. Відповідно до листа від 18.12.2024 року №20.1.0.0.0/7 241217/61823-БТ, наданого суду АТ КБ «Приват Банк», банківська картка № [NUMBER] , відкрита на ім?я [PERSON] ( [NUMBER] ). З виписки по вказаному рахунку вбачається, що 12.10.2021 року на рахунок відповідача були перераховані кошти в розмірі 12\~000 грн. (а.с.179,180). Відповідач належним\~чином не\~виконувала своїх\~зобов`язань\~щодо погашення\~кредиту та\~ відсотків,\~а тому\~станом на\~09.01.2024\~року за\~нею утворилась\~заборгованість в\~розмірі 157 704 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 12 000 грн.; заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги 145\~704 грн. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 60864 грн,з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 12 000.; заборгованість за відсотками 48864 грн. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно із ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до п. 2.6, Договору позики позика надається позичальнику шляхом безготівкового переказу на рахунок банківської картки, зареєстрованої позичальником для цієї цілі в особистому кабінеті на веб-сайті товариства протягом 3 (трьох робочих) днів з дати підписання договору. Пунктами 3.1. та 3.2, Договору позики визначені проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законом України «Про електронну комерцію» та Законом України «Про електронний цифровий підпис». Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно із ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, вищезазначений договір, укладений у відповідності до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» є електронним договором, та вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.12.2020 у справі №561/77/19. Таким чином, враховуючи положення вказаних статей, ТОВ «Коллект Центр» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем [PERSON] . Оскільки відповідач [PERSON] , належним чином не виконує свої зобов`язання по погашенню заборгованості за кредитним договором № 3317882 від 12.10.2021 року, внаслідок чого станом на 09.01.2024 року кредитна заборгованість відповідача становить 157704,00 грн. Враховуючи принцип\~розумності,\~співмірності і\~пропорційності позивач\~просить суд\~стягнути з\~відповідача на\~користь позивача\~суму заборгованості\~за договором\~позики №\~3317882\~від 12.10.2021\~р.\~у розмірі\~60864\~грн,\~з яких\~-\~заборгованість за\~кредитом -\~12000\~грн.,\~заборгованість за\~відсотками \~48\~864\~грн. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі, тому необхідно стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 60864 грн. Щодо розподілу судових витрат, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Судом встановлено, що 02.01.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» укладено договір №02-1/2023 про надання правової допомоги. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини третьої статті 141ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Тому суд, враховуючи обґрунтованість розміру понесених витрат, а також критерій розумності їх розміру, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, її складність, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, приходить до висновку, що витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 17 000 грн. підлягають задоволенню. Витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, згідно ст. 141 ЦПК України . На підставі викладеного та

Outcome: approved