Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою у якій просить суд визнати за нею право власності на 1/4 частину житлового будинку, розташованого за юридичною адресою: [ADDRESS] , загальною площею -24,1 м. кв. в порядку набувальної давності. У обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що з 2010 року вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] до дня його смерті [INFO] . Разом вони проживали в квартирі [ADDRESS] і за станом на сьогоднішній день вона продовжує проживати в спірній квартирі без реєстрації. Крім співмешканця в квартирі до дня смерті проживав і його батько [PERSON] , який помер [INFO] в віці 60 років ( копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 05.02.2014 року додається). Квартира виділялась [PERSON] наказом № 42 від 28.03.1997 року по радгоспу «Гвардійський» Одеського військового округу. За життя співмешканця та його батька позивач не цікавилась наявністю будь -яких документів на житло, так як безперешкодно проживала в квартирі та лише після смерті [PERSON] вирішила зайнятись питанням узаконення житла. Отже 2010 року [PERSON] постійно без реєстрації проживала в 1/4 частині житлового будинку в [ADDRESS] , що підтверджується довідкою з Чорноморської селищної ради. Вважає, що на даний час він відкрито користується 1/4 частиною більше чотирнадцяти років іншого шляху оформити право на житло вона не має, у зв`язку із чим вимушена звернутись до суду із зазначеним позовом. Позивач у судове засідання не з`явилась, представник позивача адвокат Редванська Н.В, надала до суду про підтримання позову та розгляд справи у її відсутність. Представник відповідача Чорноморської селищної ради Одеської області у судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за їх відсутності. Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що у відповідності до акту комісії в складі директора совхоза «Гвардійський» Лозовщук В.Ф., головного бухгалтера [PERSON] виконроба [PERSON] ,, коменданта [PERSON] бухгалтера [PERSON] депутата селищної ради Степанова Д.Н. визначити житло для приватизації згідно списку осіб, серед яких [PERSON] , ( [ADDRESS] у списку) виділено квартиру [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 05.02.2014 року. [INFO] помер [PERSON] , свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 29.09.2021 року. Позивач [PERSON] у відповідності до довідки відділу містобудування архітектури, просторового планування, охорони навколишнього середовища, земельних відносин та комунальної власності Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області від 12.08.2024 року №01-К-2024 року проживала без реєстрації в житлового будинку за адресою [ADDRESS] , з вересня 2010 року. У відповідності до наданого до суду та виготовленого на замовлення позивача [PERSON] технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] , будинок складається з чотирьох ізольованих частин, та 1/4 частина яка перебуває у користуванні [PERSON] має загальну площу 47,3 кв.м. житлову площу 24,1 кв.м. та складається з літ. «а4» приміщення 4-1 тамбур площею 4,0 м. кв.м., літ. «а3» приміщення 4-2 веранда площею 11,6 кв.м., літ. «А» приміщення 4-3 кухня площею 7,6 кв.м., літ. «А» приміщення 4-4 житлова кімната площею 7,1 кв.м., літ. «А» приміщення 4-5 житлова кімната площею 17,0 кв.м. Задовольняючи позов суд виходить з того, що [PERSON] добросовісно, відкрито, безперервно володіє та на протязі більше 10 років проживає у 1/4 спірного житловому будинку який фактично складається з чотирьох окремо виділених ізольованих квартир, у зв`язку із чим суд вважає за можливе задовольнити позов в частині визнання права власності за набувальною давністю. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст.ст.321,328 ЦК України право власності є непорушним та набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб`єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Згідно п.п.9,11,13,14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» (далі Постанова) особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Відповідно до положень статей 335, 344 ЦК України право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем /правонаступником/ вона є /ч.2ст.344 ЦК/(п. 9 Постанови). Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (п.14 Постанови). Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Згідно ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, оскільки позивач [PERSON] більше 10 років відкрито, безперервно та добросовісно володіє вищевказаним нерухомим майном, відповідачем по справі спростувань вказаних обставин та вимог про повернення цього нерухомого майна не заявлено, суд вважає за можливе задовольнити позов. На підставі викладеного,

Outcome: approved