Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказує, що між нею (позивачкою) та відповідачем [PERSON] 25.12.2015 року був укладений шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського управління юстиції, актовий запис №2044. Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , дочку - [PERSON] , [INFO] . Також позивачка зазначає, що протягом останнього року стосунки між нею та відповідачем розладились, між ними зникло взаєморозуміння та взаємоповага, стали частими сварки. Вже тривалий час кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами і їх сім`я фактично припинила своє існування. На даний час сторони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують та спільного господарства не ведуть. Примирення та збереження їх сім`ї неможливе і буде суперечити інтересам позивачки. Тому позивачка просить суд шлюб між нею та відповідачем [PERSON] розірвати, не надаючи їм строк на примирення. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11.12.2024р. відкрито провадження по справі та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. До початку судового засідання позивачка [PERSON] подала до суду заяву від 27.01.2025р., в якій просила розглянути справу №711/9413/24 за її позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу без її участі. Позовні вимоги просила задовольнити, та вказала, що не заперечує проти винесення заочного рішення. Аналогічна заява також подавалася позивачкою 18.12.2024р. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з`явився. Про час і місце розгляду справи повідомлявся шляхом надсилання судових повісток-повідомлень засобами поштового зв`язку відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Додатково судом вживались заходи з повідомлення відповідача шляхом розміщення оголошень про виклик в судове засідання на веб-сайті суду, а також шляхом направлення смс-повідомлень на номер мобільного телефону відповідача ( [NUMBER] ), вказаний в позові (повідомлення доставлено абоненту 12.12.2024р. о 15год. 34хв. та 06.01.2025р. о 12год. 54хв.), що в контексті положень п. 3, 4 ч. 8 ст. 128, ч. 10 ст. 130 ЦПК України суд вважає належним повідомленням відповідача про розгляд даної справи. Отже, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки, внаслідок чого на підставі ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, та зі згоди позивачки, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову. Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно із ст. 110 СК України, один з подружжя має право пред`явити до суду позов про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. В судовому засіданні встановлено, що 25.12.2015р. між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського управління юстиції, актовий запис №2044. Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] ), дочку - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] ). На теперішній час подружні відносини між сторонами не підтримуються, шлюб носить формальний характер. Спільне господарство не ведеться. Враховуючи викладені вище обставини, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, оскільки її перебування у шлюбі з відповідачем не ґрунтується на принципі вільного волевиявлення, а за таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. При цьому, варто звернути увагу, що відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, внаслідок чого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Всупереч вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідачем не надано суду будь-яких заперечень проти позовних вимог та не повідомлено про обставини, які б спростували правомірність заявлених позивачкою вимог та встановлені судом обставини спірних правовідносин. Крім того, слід зазначити, що судові витрати по справі складаються з витрат позивачки з оплати судового збору, сплаченого за подання позову про розірвання шлюбу в розмірі 1 211 грн. 20коп. Вирішуючи питання про судові витрати, суд враховує, що позивачка в позовній заяві, а також в заявах про розгляд справи без її участі, не просила стягувати із відповідача на її користь такі витрати, а тому, на підставі ст. 13 ЦПК України, суд не вбачає підстав для ухвалення рішення про розподіл судових витрат.

Outcome: approved