Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтелактив» та Департаменту реєстрації Харківської міської ради про визнання трудових відносин припиненими. В обґрунтування позовної заяви позивач посилався, що перебував на посаді директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтелактив» (далі Товариство) з 01.09.2012, згідно Наказу № 1 від 01.09.2012. Відомості про [PERSON] як директора та підписанта були внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі ЄДР). Письмовий трудовий договір з [PERSON] не укладався. Єдиним учасником Товариства є [PERSON] , який з початку 2021 року повністю перестав займатися справами Товариства, його місцезнаходження та проживання невідоме. З початку 2021 року робота на Товаристві не ведеться, інших працівників на ньому немає, Товариство фактично припинило свою діяльність, у зв`язку з чим [PERSON] втратив економічну та будь-яку іншу зацікавленість у перебуванні на посаді директора Товариства та виявив бажання припинити трудові відносини із ним. 22.12.2021 [PERSON] написав заяву про звільнення з посади директора Товариства за власним бажанням з 10.01.2022 (далі Заява про звільнення). Також 22.12.2021 [PERSON] було видано наказ про скликання позачергових загальних зборів № 1/21 (далі Наказ 1/21) і складено повідомлення про скликання позачергових загальних зборів (далі Повідомлення) та проект протоколу загальних зборів учасників Товариства (далі Проект протоколу). 22.12.2021 [PERSON] надіслав цінним листом заяву про звільнення, копію Наказу № 1/21, Повідомлення та Проект протоколу учаснику Товариства [PERSON] на його адресу, яка зазначена у ЄДР. Цінний лист не було отримано [PERSON] . У свою чергу, [PERSON] продовжував виконувати трудові обов`язки директора Товариства на протязі двох тижнів з моменту подання заяви про звільнення. У день проведення позачергових загальних зборів Товариства, а саме 10.01.2022 об 11:00, учасник Товариства [PERSON] не з`явився, в результаті чого позачергові загальні збори не відбулися і рішення щодо звільнення директора [PERSON] , та виключення його з ЄДР як особи що може вчиняти дії від імені юридичної особи, не було прийнято. [PERSON] та [PERSON] 10.01.2022 були проведені загальні збори учасників Товариства, оформлені протоколом № 1/22, на яких було вирішено питання щодо визнання загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтелактив», скликаних наказом директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтелактив» № 1/21 від 22 грудня 2021 року такими, що не відбулися 10 січня 2022 року об 11:00, внаслідок неприбуття на загальні збори учасників [PERSON] , який є учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтелактив». 10.01.2022 [PERSON] , як директор товариства, видав наказ про звільнення себе з посади директора Товариства за власним бажанням з 10.01.2022. При виданні даного наказу він керувався Листом Юридичного управління Міністерства праці та соціальної політики України № 15/06/186-11 від 12.01.2011. Надалі, [PERSON] було подано: 1) 18.01.2022 до Центру надання адміністративних послуг м. Харкова заяву \~про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (форма № 2). Разом із заявою було подано копію заяви про звільнення, копію Наказу № 1/21, Повідомлення та Проект протоколу. 2) 17.01.2022 до Департаменту реєстрації Харківської міської ради заяву із вимогою здійснити реєстраційні дії, а саме: внести зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань шляхом виключення запису про [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] ) як керівника (директора) та підписанта Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтелактив» (Код ЄДРПОУ: 30658752) у зв`язку зі звільненням [PERSON] як директора з посади за власним бажанням з 10 січня 2022 року. За результатами розгляду вищенаведених заяв, позивачем було отримано: а) рішення про відмову у державній реєстрації в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 03.02.2022, що сформована Державним реєстратором юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Департаменту реєстрації Харківської міської ради Науменко Г.Є.; б) Лист Управління державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Департаменту реєстрації Харківської міської ради від 25.01.2022 № 271/0/279/-22, в якому було зазначено про відсутність можливості проведення таких реєстраційних дій, без подачі через ЦНАП повного пакету документів у порядку вимог передбачених Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань». У зв?язку з цим, позивач просить: 1. Визнати трудові відносини між [PERSON] і Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтелактив» припиненими з 10.01.2022 у зв`язку зі звільненням [PERSON] з посади директора за власним бажанням на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України. 2. Визнати протиправними рішення про відмову у державній реєстрації в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 03.02.2022, що сформована Державним реєстратором юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Департаменту реєстрації Харківської міської ради Науменко Г.Є. та лист Управління державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Департаменту реєстрації Харківської міської ради від 25.01.2022 № 271/0/279/-22. 3. Зобов`язати Департамент реєстрації Харківської міської ради провести реєстраційні дії, а саме внести зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань шляхом виключення запису про [PERSON] як керівника (директора) та підписанта Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтелактив» у зв`язку зі звільненням [PERSON] як директора з посади за власним бажанням з 10 січня 2022 року. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 08 лютого 2022 року позовну заяву залишено без руху у зв?язку з несплатою судового збору. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 10 лютого 2022 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до частини сьомоїстатті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний суд розпорядженням від 08.03.2022 № 2/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ Московського районного суду м. Харкова на Октябрський районний суд м. Полтави, вказана позовна заява підсудна Октябрському районному суду м. Полтави. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.10.2022 зазначену справу передано у провадження судді Октябрського районного суду м. Полтави Петрової Н.М. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 27 жовтня 2022 року цивільну справу було прийнято суддею Петровою Н.М. до свого провадження та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. На підставі рішення голови Верховного Суду від 23.12.2022 року про припинення відрядження судді Петрової Н.М., дана цивільна справа, згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, передана на розгляд судді Материнко М.О. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 03 квітня 2023 року цивільну справу було прийнято суддею Материнко М.О. до свого провадження та вирішено розглядати справу в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 06 березня 2024 року підготовче провадження у цивільній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Товариству з обмеженою відповідальністю «Інтелактив» рекомендованим листом були направлені копії матеріалів справи та ухвали про відкриття провадження, але відзиву на позовну заяву до суду не надходило. Департамент реєстрації Харківської міської ради 09 лютого 2023 року надіслав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову. Так, відповідач зазначив, що при зверненні до органу реєстрації позивачем, по-перше, не подано документів, що передбачені ч. 4 ст. 17 Закону які підтверджують відповідні зміни щодо відомостей про юридичну особу стосовно зміни керівника, по-друге, заява форма № 2, що була подана позивачем, не заповнена належним чином. Вказане не дозволяє провести державну реєстрацію змін. У судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи без участі. Відповідачі, будучи належним чином повідомлені про дату та час, в судове засідання не з`явилися. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 38 КЗпП України, працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Отже, лише на підставі письмової заяви та за умови попередження власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний трудовий договір за ч. 1\~ст. 38 КЗпП України. Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» (далі Закон), органами товариства є загальні збори учасників, наглядова рада (у разі утворення) та виконавчий орган. Відповідно до ч. 1 ст. 29 Закону, загальні збори учасників є вищим органом товариства. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 30 Закону, до компетенції загальних зборів учасників належать обрання одноосібного виконавчого органу товариства або членів колегіального виконавчого органу (всіх чи окремо одного або декількох з них), встановлення розміру винагороди членам виконавчого органу товариства. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 Закону, загальні збори учасників скликаються у випадках, передбачених цим Законом або статутом товариства, а також з ініціативи виконавчого органу товариства. Відповідно до ч. 1-5 ст. 32 Закону, загальні збори учасників скликаються виконавчим органом товариства. Статутом товариства може бути визначений інший орган, уповноважений на скликання загальних зборів учасників. Виконавчий орган товариства скликає загальні збори учасників шляхом надсилання повідомлення про це кожному учаснику товариства. Виконавчий орган товариства зобов`язаний повідомити учасників товариства не менше ніж за 30 днів до запланованої дати проведення загальних зборів учасників, якщо інший строк не встановлений статутом товариства. Повідомлення, передбачене частиною третьою цієї статті, надсилається поштовим відправленням з описом вкладення. Статутом товариства може бути встановлений інший спосіб повідомлення. У повідомленні про загальні збори учасників зазначаються дата, час, місце проведення, порядок денний. Якщо до порядку денного включено питання про внесення змін до статуту товариства, до повідомлення додається проект запропонованих змін. Судом встановлено, що позивачем було зроблено всі дії, передбачені чинним законодавством, для скликання позачергових загальних зборів для вирішення питання про припинення своїх повноважень як керівника (складено наказ № 1/21 від 22.12.2021, повідомлення про проведення позачергових загальних зборів учасників Товариства від 22.12.2021, проект Протоколу № 1/22 загальних зборів учасників Товариства та направлено їх поштою учаснику Товариства [PERSON] разом із заявою про звільнення з посади директора за власним бажанням від 22.22.2021). Учасником Товариства [PERSON] після направлення всіх вищезазначених документів, листи отримано не було та будь-яких дій щодо заявлених останнім вимог, викладених у документах, не вчинено, в результаті чого рішення про звільнення позивача з посади директора прийнято не було. Статтею 43 Конституції України\~передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється. Розглядаючи справи, пов`язані із застосуванням даної норми, Конституційний Суд України у рішеннях від 07.07.2004 року № 14-рп/2004, від 16.10.2007 року № 8-рп/2007 та від 29.01.2008 року № 2-рп/2008 зазначав, що визначене\~статтею 43\~Конституції України право на працю Конституційний Суд України розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом. Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати, забезпечення кожному без дискримінації вступати у трудові відносини для реалізації своїх здібностей. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей кожному для його реалізації. Встановлені у справі обставини, а саме: написання позивачем заяви про звільнення за власним бажанням, направлення цієї заяви товариству, ініціювання позивачем проведення позачергових загальних зборів із винесенням питання звільнення директора на порядок денний, свідчать про те, що позивачем дотримана процедура звільнення із займаної посади директора товариства. Таким чином, Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтелактив» порушено право позивача на звільнення з роботи з ініціативи працівника, передбачене ч. 1\~ст. 38 КЗпП України. Отже, оскільки наявні усі факти з якими закон пов`язує припинення трудових відносин, вимога про визнання трудових відносин між [PERSON] і Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтелактив» припиненими з 10.01.2022 у зв`язку зі звільненням [PERSON] з посади директора за власним бажанням на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України підлягає задоволенню. Стосовно вимоги про визнання протиправним рішення, листа щодо проведення державної реєстрації та зобов?язання провести реєстраційні дії, суд зазначає наступне. Державний реєстратор при здійсненні будь-яких реєстраційних дій керується\~Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», який є спеціальним Законом, що регулює відносини, які виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб-підприємців. Відповідно до пункту 13 частини другої статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» в Єдиному державному реєстрі, зокрема, містяться відомості про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта, інформація для здійснення зв`язку з керівником юридичної особи (телефон та/або адреса електронної пошти)), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи. У частині першій статті 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» визначено, що державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі документів, що подаються заявником для державної реєстрації та судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі. Заявлена позивачем вимога про визнання протиправними рішення про відмову у державній реєстрації в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 03.02.2022, що сформована Державним реєстратором юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Департаменту реєстрації Харківської міської ради Науменко Г.Є. та листа Управління державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Департаменту реєстрації Харківської міської ради від 25.01.2022 № 271/0/279/-22, а також зобов`язання Департаменту реєстрації Харківської міської ради провести реєстраційні дії, а саме внести зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань шляхом виключення запису про [PERSON] як керівника (директора) та підписанта Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтелактив» у зв`язку зі звільненням [PERSON] як директора з посади за власним бажанням з 10 січня 2022 року є похідними від вимоги про визнання припиненими трудових відносин. Суд вважає, що наявність у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про те, що Мушлін Дмитро Олександрович є директором та представником (підписантом) Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтелактив» порушує його права, оскільки дана інформація є у вільному доступі та використовується користувачами реєстру. Відповідно до\~п.\~7\~ч.\~1\~ст.\~4\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію юридичних\~осіб,\~фізичних осіб-підприємців\~та громадських\~формувань» державна\~реєстрація базується\~на таких\~основних принципах об`єктивності, достовірності та повноти відомостей у Єдиному державному реєстрі. Заперечення Департаменту реєстрації Харківської міської ради не беруться судом до уваги, адже позивач позбавлений можливості виключити інформацію щодо себе, як керівника та представника (підписанта) Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтелактив» у встановлений Законом спосіб та порядок, шляхом надання державному реєстратору документів визначених статті 17 Закону про реєстрацію, при цьому уповноважений на звільнення керівника орган підприємства не розглянув по суті заяву позивача про звільнення протягом передбачених законодавством строків, не виконав покладені на нього обов`язки, тим самим допустив порушення трудових прав позивача. У постанові Верховного Суду від 05.02.2020 у справі № 914/393/19 зроблено висновок, що як захист права розуміють державно-примусову діяльність, спрямовану на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав. Процедура звільнення директора із займаної посади внаслідок припинення трудових відносин з товариством має супроводжуватись виключенням директора з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Верховний Суд у постанові від 24.12.2019 у справі № 758/1861/18 зазначив, що факт припинення повноважень директора як посадової особи законодавець пов`язує із моментом внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. У контексті наведеного суд також враховує, що застосування будь-якого способу захисту цивільного права та інтересу має бути об`єктивно виправданим та обґрунтованим. Це означає, що: застосування судом способу захисту, обраного позивачем, повинно реально відновлювати його наявне суб`єктивне право, яке порушене, оспорюється або не визнається; обраний спосіб захисту повинен відповідати характеру правопорушення; застосування обраного способу захисту має відповідати цілям судочинства; застосування обраного способу захисту не повинно суперечити принципам верховенства права та процесуальної економії, зокрема не повинно спонукати позивача знову звертатися за захистом до суду (такі висновки викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19). У частині першій статті 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» визначено, що державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі документів, що подаються заявником для державної реєстрації та судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі. В указаній нормі закону визначено, що таким судовим рішенням може бути рішення про зобов`язання вчинення реєстраційних дій (постанова ВС № 520/11437/16-ц від 03 липня 2019). З огляду на прийняття судом рішення щодо припинення трудових відносин позивача з Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтелактив» та з метою забезпечення ефективності наданого судового захисту і унеможливлення необхідності вчинення будь-яких інших заходів задля захисту визначеного інтересу позивача, суд дійшов висновку про те, що Департамент реєстрації Харківської міської ради має провести реєстраційні дії, а саме внести зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань шляхом виключення запису про [PERSON] як керівника (директора) та підписанта Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтелактив» у зв`язку зі звільненням [PERSON] як директора з посади за власним бажанням з 10 січня 2022 року. Таким чином, вищенаведені вимоги позивача підлягають задоволенню. При цьому суд враховує, що метою вчинення реєстраційної дії є доведення до відома користувачів Єдиного державного реєстру інформації щодо відсутності з дати припинення трудових відносин повноважень позивача як директора відповідача. Відповідач має можливість внести відповідні відомості, зокрема, з посиланням на рішення суду. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача судові витрати по справі, які складаються зі сплаченого позивачем судового збору в розмірі 2977,2 гривень.

Outcome: approved