Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~До суду\~звернулося товариство\~з обмеженою\~відповідальністю «Фінансова\~Компанія «Профіт\~Капітал» м.Київ\~до [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості за кредитним договором №Р25.00211.004514469 від 08.11.2018 року в розмірі 77742,21 грн. та судових витрат. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 08.11.2018 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №Р25.00211.004514469, за умовами якого позичальнику надано кредит в розмірі 38843 грн., зі сплатою процентів в розмірі 1,99% річних, з кінцевим терміном повернення до 08.11.2023 року. 19.12.2023р. між АТ «Ідея Банк» (правонаступником ПАТ «Ідея Банк») та ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» укладено договір факторингу №19/12-2023, згідно якого AT «Ідея Банк» відступив ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ», а останнє прийняло право грошових вимог і в тому числі і щодо відповідача. 22.12.2023 року між ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» був укладений договір факторингу №22/12-2023, відповідно до умов якого ТОВ «Оптіма Факторинг» передало (відступило), а ТОВ «ФК «Профіт Капітал»» прийняло право грошової вимоги, в тому числі і за кредитним договором №Р25.00211.004514469 від 28.11.2018 року. Відповідач не виконала належним чином взяті на себе зобов`язання та не здійснювала щомісячні погашення по кредиту, процентам за користування кредитними коштами. Оскільки відповідач істотно порушує умови договору та не виконує взяті на себе зобов`язання, позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за вищевказаним кредитним договором, яка станом на 19.12.2023 року складає 77742,21 грн., з яких: 33388,85 грн. - заборгованість за основним боргом; 2194,4 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками; 42158,96 грн. - заборгованість по оплаті за обслуговування кредиту. Відповідно до ухвали Збаразького районного суду Тернопільської області від 15 серпня 2024 року відкрито провадження у даній справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін. 12.09.2024 року на адресу суду від представника відповідача адвоката Колодовського О.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить у задоволенні позовних вимоги ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити у повному обсязі. При цьому, посилається на те, що в матеріалах справи відсутні первинні платіжні та розрахункові документи про надання кредитних коштів [PERSON] та про фактичне отримання нею вказаних коштів, що не дозволяє встановити факти видачі та отримання кредиту. Крім того, позивач не довів, що виконав усі умови договорів про відступлення права вимоги за кредитним договором №Р25.00211.004514469 від 28.11.2018 року. Крім цього, вказує, що включення банком до суми заборгованості за договором складової заборгованості за комісією є необґрунтованими і таким, що порушує норми чинного законодавства, таким, що спрямоване на незаконне заволодіння грошовими коштами фізичної особи-споживача, як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах (а.с.78-83). 25 вересня 2024 року від представника позивача адвоката Павленка С.В. надійшли пояснення на відзив, у якому він просить відмовити відповідачу щодо вимог, заявлених у відзиві на позовну заяву, натомість задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. При цьому, зазначає, що відзивом на позов не спростовані обставини укладення 08.11.2018 між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] кредитного договору №Р25.00211.004514469 на умовах, що зазначені в ньому. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду від нього надійшла заява, в якій просить проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про час, день та місце розгляду справи була належним чином повідомлена. При цьому, на адресу суду надійшла заява її представника адвоката Колодовського О.В. про розгляд справи у його відсутності та відсутності [PERSON] , заперечують щодо задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши здобуті під час судового засідання докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. При цьому суд виходив із наступного. Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. При цьому, виходячи з положень ст.16 ЦК України особа звертається до суду за захистом свого порушеного права. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором; загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту; споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Судом встановлено, що 08.11.2018 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №Р25.00211.004514469. Згідно кредитного договору позивач надав відповідачу кредит у розмір 38843 грн. зі сплатою 1,99% річних, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів (а.с.5-8). Згідно з п.1.3 договору кредиту за користування кредитом позичальник сплачує проценти в розмірі 1,99% річних від залишкової суми кредиту. Відповідно до п.2.1 Договору, позичальник повертає кредит разом з процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості в 60 щомісячних внесках включно до 8 дня/числа кожного місяця згідно з Графіку щомісячних платежів. Згідно з п.5.2 кредитного договору, договір є укладеним з дня його підписання сторонами та діє протягом строку кредитування, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Відповідно до п.1.4 Договору кредиту за обслуговування кредиту Банком позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та в розмірах визначених згідно до графіку щомісячних платежів за кредитним договором. Відповідно до п.5.7 Договору кредиту згідно з Законом України «Про споживче кредитування», реальна процентна ставка складає 87,27149964%. 08 листопада 2018 року [PERSON] власноручно підписала паспорт споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит), додаток до паспорта споживчого кредиту графік щомісячних платежів за кредитним договором, заяву-анкету, заяву про акцепт публічної оферти ПАТ«Ідея Банк» на укладення договору про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку; та договір добровільного страхування життя. Як вбачається з ордеру-розпорядження №1 про видачу кредиту (а.с.15), виписки за рахунком [PERSON] (а.с.16-20), 08 листопада 2018 року ПАТ «Ідея Банк» видало [PERSON] кредит сумі 32234,85 грн., здійснило оплату по страховому платежу в сумі 6608,15 грн., підстава: договір №Р25.00211.004514469 від 08.11.2018р.. Відповідно до вищевказаної виписки з рахунку № [NUMBER] , який відкритий на ім`я [PERSON] , за період з 08.11.2018 року по 19.12.2023 року, за вказаним рахунком здійснювались операції, а саме - видача кредитних коштів, погашення тіла кредиту та процентів (а.с.16-20). Таким чином, банк на виконання умов договору кредиту, надав позичальнику грошові кошти у сумі 38843 грн. строком на 60 місяців, тобто до 08.11.2023 року, а позичальник відповідно зобов`язалася повернути його разом іншими платежами (відповідно до Графіку щомісячних платежів) згідно з умовами цього договору. Натомість, позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 19.12.2023 виникла заборгованість в сумі 77742, 21грн., в тому числі: основний борг 33388,85 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 2194,4 грн.; заборгованості по оплаті за обслуговування кредиту 42158,96 грн., що стверджується довідкою-розрахунком заборгованості [PERSON] за кредитним договором Р25.00211.004514469 від 08.11.2018 року (а.с.21). 19.12.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» укладено договір факторингу №19/12-2023 (а.с.24-30). Відповідно до п.2.1 Договору факторингу АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ», а ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» приймає права вимоги та зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах визначених Договором факторингу. Відповідно до п.2.2 права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості Боржників перед АТ «Ідея Банк», та визначені в друкованому реєстрі боржників, що підписується сторонами в день укладення цього договору. Так, ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» зобов`язання за Договором факторингу виконав в повному обсязі, та відповідно перерахував обумовлену суму на користь АТ «Ідея Банк». Таким чином, суд вважає, що до ТОВ «ОПТІМА ФАКИТРИНГ» перейшло право вимоги і в тому числі і до боржника за кредитним договором відповідача по справі. 22.12.2023 року між ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» був укладений договір факторингу №22/12-2023, відповідно до умов якого ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» відступило ТОВ «ФК «Профіт Капітал», а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» прийняло право вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» за плату та на умовах, визначених цим договором (а.с. 36-40). До матеріалів справи також долучено платіжне доручення №376 від 26 грудня 2023 року (а.с.44), відповідно до якої ТОВ «ФК «Профіт Капітал» сплатило кошти на користь ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» згідно договору факторингу № 22/12-2023. Отже, суд вважає, що до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» перейшло право вимоги і в тому числі і до боржника за вищевказаним кредитним договором відповідача по справі. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом п.1-1 ч.1ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. В частині 1 статті 13 Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Відповідно до ст.11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. У разі, якщо розмір майбутніх платежів і строки їх сплати не можуть бути встановлені у договорі про споживчий кредит (кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії тощо), споживачу також у строк, визначений цим договором, надається виписка з рахунку/рахунків (за їх наявності), у якій зазначаються: стан рахунку на певну дату, оборот коштів на рахунку за період часу, за який зроблена виписка з рахунку (з описом проведених операцій), баланс рахунку на початок періоду, за який зроблена виписка, баланс рахунку на кінець періоду, за який зроблена виписка, дати і суми здійснення операцій за рахунком споживача, застосована до проведених споживачем операцій процентна ставка, будь-які інші платежі, застосовані до проведених споживачем операцій за рахунком, та/або будь-яка інша інформація, передбачена договором про споживчий кредит. За ч.5 ст.12 цього ж Закону умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Стосовно стягнення\~заборгованості за\~кредитним договором\~№Р25.00211.004514469\~від 28.11.2018\~року на користь ТОВ «ФК «Профіт Капітал», суд дійшов такого висновку. Тлумачення ч.1 ст.512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); в) факторингу (глава 73 ЦК України). За своєю суттю заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом процесуального правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. Заміна стягувача жодним чином не порушує законних прав та інтересів боржника та з врахуванням положень статті 516 ЦК України не залежить від його думки щодо такої заміни. Вказана правова позиція закріплена в постанові Верховного Суду від 09 вересня 2021 року у № справі № 2-1055/11. У зв`язку з тим, що до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» на підставі договору факторингу перейшло право вимоги до відповідачки [PERSON] , суд доходить висновку, що позивачем належним чином набуто право вимоги за вказаними кредитними договорами і є підстави стягнути кредитну заборгованість з [PERSON] на користь ТОВ «ФК«Профіт Капітал». Позивачем доведено, що у відповідача виникла заборгованість перед ТОВ «ФК «Профіт Капітал» за тілом кредиту 33388,85, заборгованості за відсотками 2194,4 грн. (на підставі договору №Р25.00211.004514469 від 08.11.2018 року). Судом встановлено, що відповідач умови договору належним чином не виконала, порушила вимоги правил надання банківських послуг, якими передбачено зобов`язання позичальника погашення заборгованості за кредитом за його користування. Щодо позовних вимог ТОВ «ФК «Профіт Капітал» по кредитному договору №Р25.00211.004514469 від 08.11.2018р. в частині стягнення з відповідача заборгованості по оплаті за обслуговування кредиту, суд прийшов до таких висновків. В підписаному позичальником кредитному договорі №Р25.00211.004514469 від 08.11.2018 року, у розділі 7 графіку щомісячних внесків за кредитним договором, встановлено щомісячну плату за обслуговування кредиту. Тобто, первісний стягувач ПАТ «Ідея Банк» фактично встановив сплату комісії, проте не зазначив, за які саме послуги ця комісія сплачується позичальником. Жодних доказів вчинення ПАТ «Ідея Банк» будь-яких дій, за які позикодавцем нараховувалася комісія, матеріали справи не містять. Частиною першою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено безоплатність надання позикодавцем певних послуг, до яких можна віднести видачу кредиту та його супровід. Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у пункті 31.29 постанови від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21). У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі №202/5330/19 зазначено, що у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Отже, суд вважає, що оскільки [PERSON] було встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, пункти про нарахування щомісячної оплати за обслуговування кредиту є нікчемними, а тому нарахування заборгованості за цією комісією є безпідставним та вимоги позивача в цій частині, а саме в частині стягнення 42158,96 грн. заборгованості по оплаті за обслуговування кредиту, не підлягають до задоволення. Щодо витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне. Позивач просив стягнути з відповідача в його користь витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн. та судовий збір в розмірі 3028,00 грн. Відповідно до ч.1, ч.2 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позовні вимоги задоволено частково, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, виходячи з такого розрахунку. Сума задоволених вимог позивача складає 35593,25 грн., тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 1385, 94 грн. (35583,25 грн. х 3028,00 грн. : 77742,21 = 1385,94 грн.). Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами (частина 1, 2 статті 137 ЦПК України). Частина 4 ст.137 ЦПК України визначає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження понесених відповідачем витрат на правничу допомогу в матеріалах справи наявні такі докази: копія договору №28092021-1 про надання правової допомоги від 28.09.2021 року між ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» (як клієнт) та адвокатським об`єднанням «ПРАВОВИЙ ДІАЛОГ», в особі директора Разумного Є.М., відповідно до якого адвокатське об`єднання бере на себе обов`язки надавати правову допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених даним договором (а.с.45-48), копія додаткової угоди №11 від 23.05.2024 року до договору про надання правової допомоги №28092021-1 від 28.09.2021 року (а.с.49), копія форми акту прийому-передачі реєстру боржників (а.с.50-51), копією акту №1 прийому-передачі наданої правової допомоги від 12.06.2024 року (а.с.51), копія статуту адвокатського об`єднання «ПРАВОВИЙ ДІАЛОГ» (а.с.52-55), копія платіжної інструкції в національній валюті від 13.06.2024 року №70 про оплату правової допомоги за договором №28092021-1 від 28.09.2021 року (а.с.56). При вирішенні питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу у даній справі, суд приймає до уваги характер спірних правовідносин, складність справи, яка розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, ціну позову, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial