Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

07.11.2024 позивач звернулась в суд з позовом, в якому просить визначити, що частки співвласників [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] квартири за адресою: [ADDRESS] становлять по частки квартири кожному; визначити за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] по 1/4 ідеальної частки квартири за адресою: [ADDRESS] із спільної сумісної власності. Позов обґрунтовує тим, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, позивачці, а також [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] . Порядок користування і володіння будинком між співвласниками не встановлений, угоди про спосіб виділення частики позивача із загального майна не досягнуто. Між сторонами склались відносини, за яких вони не можуть за спільною згодою у позасудовому порядку визначити частки кожного з співвласників, тому позивач звернулася до суду з зазначеним позовом. Ухвалою суду від 12.11.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, відповідачам надано строк для подання відзиву на позов, призначено підготовче засідання. Відповідач [PERSON] своїм правом на подачу відзиву не скористалася, подала заяву, в якій позовні вимоги визнала. Відповідач [PERSON] своїм правом на подачу відзиву не скористався, подав заяву, в якій позовні вимоги визнав. Відповідач [PERSON] своїм правом на подачу відзиву не скористалася. Ухвалою суду від 11.12.2024 підготовче провадження закрито, справа призначена до розгляду по суті. В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені, позивач, відповідачі [PERSON] та [PERSON] надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивача позов підтримала та просила його задовольнити, відповідачі позов визнали. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, причини неявки не повідомила. Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що наказом ВАТ «Сумбуд» ДП БМП «Охтирбуд» № 79 від 18 липня 2001 року прохання наймача про приватизацію квартири [ADDRESS] задоволено і передано у приватну власність [PERSON] . (а.с. 15) 28.12.2002 виконавчим комітетом Охтирської міської ради видано свідоцтво про право власності на житло по [ADDRESS] [PERSON] та членам його сім`ї: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . (а.с. 13). Відомості про право власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на вказане житло зареєстроване в Державному реєстрі речових прав (а.с. 8-9). На вказану квартиру видано технічний паспорт (а.с. 27-28). Відповідно до наявних у справі копій свідоцтв про народження та одруження, довідки про склад сім`ї ОСББ «Будівельник», № 04 від 20.01.2023, відповідачі [PERSON] та [PERSON] є чоловіком та дружиною, а позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] їх дітьми. (а.с. 6 зворот, 7,10, 11, 14) Згідно зі статтею15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України). Поняття, зміст права власності та його здійснення закріплено у статтях 316, 317, 319 ЦК України, аналіз яких свідчить, що право власності має абсолютний характер, його зміст становлять правомочності власника з володіння, користування і розпорядження належним йому майном, забезпечуючи всім учасникам рівні умови здійснення своїх прав, держава гарантує власнику захист порушень його права власності з боку будь-яких осіб. За загальним правилом власник самостійно користується, володіє та розпоряджається своїм майном. Володіння та розпорядження об`єктом спільної власності (часткової чи сумісної) має свої особливості. Згідно зі статтею 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно), тобто право спільної власності це право власності кількох суб`єктів на один об`єкт. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦК, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Питання щодо поділу майна, що є у спільній сумісній власності, врегульовано статтею 372 ЦК України, у відповідності до якої майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з рахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Виходячи з аналізу змісту наведених норм права, поняття «поділ» та «виділ» не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній сумісній власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної сумісної власності тиняються. При виділі частки правовідносини спільної сумісної власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної сумісної власності двом співвласникам, тоді має місце поділ спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою у разі поділу майна право спільної сумісної власності на нього припиняється. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суду у постановах від 19.05.2021 року у справі № 501/2148/17 (провадження № 61-22087св19), від 28.07.2021 року у справі № 310/7011/17 (провадження № 61-7153св20). Відповідно до вимог ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності встановлена судом. Як зазначено у частині 1 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлена цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Стаття 392 цього ж Кодексу передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається або оспорюється іншою особою. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] базуються на вимогах чинного законодавства та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved