Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-23 00:00:00

30.10.2024 представник позивача звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 03.10.2022 відповідач ознайомився з умовами кредитування та підписав Паспорт кредиту. Цього ж дня підписав Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та погодив умови кредитування. Тип кредитування та розмір кредитного ліміту: відновлювальна кредитна лінія до 200000 грн. Тип кредитної карти: карта Універсальна. Процентна ставка, відсотків річних 40, 8 %. Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідача підписано у системі самообслуговування Приват 24 за допомогою ОТР пароля, про що зазначено в полі підпис Клієнта із позначкою дати та часу. Відповідач отримав платіжний інструмент\~кредитну картку номер [NUMBER] строк дії\~07/26, тип\~Універсальна GOLD. Також згодом було отримано кредитну картку номер [NUMBER] , строк дії 01/28, тип\~Універсальна GOLD VISA. Відповідач користувався кредитним лімітом, відповідно до виписки по рахунку вчиняв операції, таким чином, згідно з Положенням про порядок емісії та еквайрінгу платіжних інструментів, що затверджено Постановою НБУ № 164 від 29.07.2022, відповідач є власником рахунку та держателем платіжного інструменту для здійснення операцій за рахунком. [PERSON] , користуючись кредитним лімітом, повертав використану суму кредитного ліміту та сплачував відсотки за користування кредитним лімітом, але припинив надавати своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. Враховуючи, що строк повернення кредиту закінчився на 181 день прострочення, відповідач станом на 01.10.2024 року має заборгованість 63487, 86 грн, яка складається з: 50039, 70 грн - заборгованість за тілом кредиту; 13448, 16 грн \~заборгованість за простроченими відсотками. Тому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 03.10.2022 року у розмірі 63487, 86 грн та судовий збір. Ухвалою суду від 03.12.2024 було відкрито провадження у справі і постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін. 16.12.2024 в судове засідання представник позивача не з`явився, направив заяву про розгляд справи за відсутності сторони, позовні вимоги підтримує, проти ухваленням заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак судова кореспонденція була повернута до суду без вручення. Суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд прийшов до такого. Судом встановлено, що 03.10.2022 [PERSON] підписав паспорт споживчого кредиту, згідно з яким він підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування ( а с. 34-39). Крім того, до матеріалів справи додано заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 03.10.2022 року ( а.с. 22-33). Ці документи були підписані відповідачем з використанням ОТР пароля 03.10.2022 року . \~ \~ \~ \~Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № б/н від 03.10.2022, укладеного між Приват Банком та [PERSON] , загальна заборгованість за наданим кредитом становить 63487, 86 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту\~50039, 70 грн, заборгованість за нарахованими відсотками\~13448,16 грн (а.с.8). Згідно з випискою за договором № б/н за період 01.12.2023 01.10.2024 вбачається рух коштів по картці [PERSON] за період з 14.12.2023 року по 01.09.2024 року (а.с. 9 ). За нормою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Частиною 1 ст.634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до частин першої, другої статті 207ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3Закону №675-VIII визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами статті 11Закону №675-VIII електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - пункт 2 статті 11 Закону №675-VIII. Статтею 12 Закону №675-VIII\~визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону №675-VIII передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору - пункт 5 частини 1 статті 3 Закону №675-VIII. Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч.1 ст.625 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Правові наслідки порушення грошового зобов`язання боржником визначені статтями 1050, 625 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника та зобов`язують його сплати суму боргу кредитору. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України (далі ЦК) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому так і кожному окремо вважає, що існують підстави для задоволення позову. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що договір між сторонами був укладений у формі Заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. Умови і Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку, які є складовою договору про надання банківських послуг були підписані [PERSON] у системі самообслуговування Приват 24 за допомогою ОТР пароля 03.10.2022 року. З наданої виписки по картці/рахунку АТ КБ «Приватбанк» вбачається, що [PERSON] користувався кредитною карткою № [NUMBER] з 14.12.2023 року, а з 13.05.2024 року кредитною картою № [NUMBER] . [PERSON] взяті не себе зобов`язання не виконав, у передбачений в договорі строк грошові кошти та нараховані відсотки не повернув, унаслідок чого виникла заборгованість в сумі 63487, 86 грн, яка була нарахована з 01.12.2023 року, тобто після підписання заяви про приєднання до умов та правил надання Банківських послуг та Паспорту споживчого кредиту. Суд погоджується з розрахунком заборгованості, який є чітким та зрозумілим, підтверджується випискою за договором № б/н за період з 01.12.2023 року по 01.10.2024 року. Даний розрахунок відповідачем не спростований, іншого розрахунку заборгованості ним не надано. За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжної інструкції від 07.10.2024 року (а.с.5) позивачем було сплачено 2422,4 грн судового збору, сума якого, у зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача . На підставі викладеного,

Outcome: approved