Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-28 00:00:00

В жовтні 2024 року позивач [PERSON] звернулась до Козівського районнього суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав. Ухвалою Козівського районнього суду Тернопільської області від 23 жовтня 2024 року, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів та позовні вимоги про позбавлення батьківських прав роз?єднано в самостійні провадження. У провадженні цивільної справи №951/455/24 залишено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: орган опіки і піклування - Виконавчий комітет Козівської селищної ради Тернопільської області, про позбавлення батьківських прав. Ухвалою Козівського районнього суду Тернопільської області від 24 жовтня 2024 року цивільну справу №951/755/24 за позовом [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: орган опіки і піклування - Виконавчий комітет Козівської селищної ради Тернопільської області, до [PERSON] про позбавлення батьківських прав передано за підсудністю до Володимир-Волинського міського суду Волинської області. У позовній заяві [PERSON] покликається на ту обставину, що 27 січня 2018 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано Козівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області. Від шлюбу у них народилась дочка - [PERSON] , [INFO] , яка постійно проживає з нею та знаходиться повністю на її утриманні. Відповідно до рішення Козівського районного суду Тернопільської області від 17 грудня 2021 року у справі № 951/660/21 (провадження № 2/951/252/2021) шлюб розірвано. Дане рішення Козівського районного суду Тернопільської області від 17 грудня 2021 року у справі № 951/660/21 набрало законної сили 17 січня 2022 року. Також рішенням Козівського районного суду Тернопільської області від 17 січня 2022 року у справі № 951/663/21 (провадження № 2/951/33/2022) ухвалено стягувати з [PERSON] на користь позивачки аліменти на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень щомісячно, починаючи стягнення з 19.08.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. За даним рішенням 9 травня 2022 року відкрито виконавче провадження [NUMBER] у Володимир-Волинському ВДВС ДВС у Володимир-Волинському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), заборгованість за якими станом на 8 серпня 2024 року становить 60 013,30 гривень. Останній платіж батьком дитини був здійснений 2 (два) роки тому - у жовтні 2022 року. Після народження дитини [PERSON] перестав цікавитись справами сім`ї та спільної дитини, жодної участі у її вихованні та утриманні, а також у додаткових витратах на лікування їх дочки - [PERSON] , [INFO] , - не бере. Батько проживав окремо від сім`ї у місті Володимирі, Волинської області, а із 2020 року проживає за кордоном та ставиться цілком байдуже до своєї дитини, зовсім не піклується про неї, взагалі не з`являється до місця її проживання протягом більше, ніж 4 (чотирьох) років, - останній раз бачив свою дитину у січні 2021 року. Дочка - [PERSON] батька практично не пам`ятає. Також батько іноді влаштовував сварки, що не може позитивно вплинути на формування характеру дитини та формування її як особистості. Протягом останнього часу з відповідачем ніяких зв`язків не підтримували. Батько з квітня 2021 року жодного разу не спілкувався з дитиною, не вітав її на дні народження та інші свята, не приймав ніякої участі у її утриманні, лікуванні, вихованні та підготовці до самостійного життя, що підтверджується також Висновком органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та його особистими поясненнями наданими органу опіки та піклування. Донька [PERSON] перебуває у ЗДО я/с «Сонечко» Козівської селищної ради Тернопільської області, оплату за який позивачка здійснює самостійно та самостійно бере участь її вихованні, самостійно відвідую батьківські збори, що підтверджується Характеристикою із дитячого садочка. В зв?язку з наведеним, просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] , а також стягнути з відповідача судовий збір, сплачений нею при подачі позову. Ухвалою Володимир-Волинського міського суду від 27 листопада 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, від її представника - адвоката Олега Володимировича Колодовського надійшла заява, в якій він просить здійснювати судовий розгляд без участі позивачки та/або її представника, не заперечив проти винесення заочного рішення. Представник третьої особи - служби у справах дітей Козівської селищної ради Тернопільської області, Іван Васильович Гладчук до суду не з`явилася, подав заяву про розгляд справи без участі служби у справах дітей Козівської селищної ради як представника третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог, не заперечила проти задоволення позову. Відповідач [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за фактичним місцем проживання, про що свідчать відповідні поштові відправлення, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин неявки та відзиву на позов не подав. У зв`язку з зазначеними обставинами, відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 27 січня 2018 року по 17 грудня 2021 року, від цього шлюбу у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Дані обставини стверджуються копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] та судовим рішенням Козівського районного суду Тернопільської області від 17 грудня 2021 року про розірвання шлюбу. Позивач вказує, що відповідач ще до розірвання шлюбу вибув на інше місце проживання за невідомою адресою. Жодної участі в утриманні та вихованні доньки. Покладених законом на батьків обов?язків, відповідач не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, будь якої іншої участі у вихованні дитини. Всі питання щодо виховання та утримання дитини вирішуються позивачкою самостійно. Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У відповідності до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. Згідно ч.1,2 ст. 27 вказаної Конвенції, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Зібраними у справі доказами стверджується, що відповідач не здійснює належного батьківського піклування, не виконує своїх батьківських обов`язків, не займається вихованням дитини, не виявляє будь-якого інтересу до неї, проживає окремо. Відповідно до витягу про зареєстрованих у житловому примішенні/будинку осіб, [PERSON] , а також її дочка, [PERSON] , проживають та зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по ВП [NUMBER], станом на червень 2024 року заборгованість [PERSON] становить 60013,30 гривень Згідно висновку органу опіки і піклування «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , щодо доньки [PERSON] , [INFO] » вбачається, що відповідно до пояснень батька, він не бере участі у вихованні дитини у зв?язку з тим, що мати чинила перешкоди щодо зустрічей з донькою. В повній мірі [PERSON] не виконує батьківські обов?язки у зв?язку із постійним проживанням за межами України. Батьком вживались деякі заходи щодо налагодження контактів з матір?ю дитини задля побачень з донькою та участі у її вихованні, однак домовленостей досягнуто не було. У [PERSON] є бачення вирішення даного питання, а саме: відновлення сплати заборгованості аліментах, спілкування з дитиною у телефонному режимі та за допомогою відозв?язку, проведення канікул з батьком у країні його проживання тощо. Одночасно батько вказує, якщо позбавлення його батьківських прав буде відповідати інтересам дитини, не заперечує щодо позбавлення батьківських прав відносно доньки [PERSON] . Виходячи з інтересів дитини, орган опіки і піклування - Виконавчий комітет Козівської селищної ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав гр. [PERSON] відносно доньки [PERSON] . За таких обставин справи суд приходить до висновку, що відповідач не виконує належним чином своїх батьківських обов`язків, не займається вихованням дитини, не дбає про її здоров`я, самоусунувся від виконання батьківських обов`язків стосовно доньки та умисно ухиляється від виконання обов`язків по вихованню дитини, що шкодить її правам і інтересам, негативно впливає на її розвиток, що в сукупності є підставою для позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав, а тому задовольняє позов. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов підлягає задоволенню, то з відповідача в користь позивача необхідно стягнути судовий збір. На підставі ст.ст.150, 164, 165, 180 СК України,

Outcome: approved