Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

Позивач ТОВ «Полтаваенергозбут» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію. Позовна заява обґрунтована тим, що відповідач є споживачем електричної енергії за адресою [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] . Вказував, що відповідач отримав послуги, але не оплатив, має заборгованість за період з січня 2019 року по вересень 2024 року в розмірі 16045,26 грн. В своїй позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за отримані послуги за спожиту електричну енергію в розмірі 16045,26 грн та понесені судові витрати. Ухвалою суду від 21 листопада 2024 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін. Від учасників справи заперечення проти розгляду справи у спрощеному позовному провадженні не надходили. Відповідач відзиву на позов не подав. Інші заяви по суті справи або клопотання учасники справи суду не подавали. В судове засідання представник позивача не з`явилась, звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. У заяві також зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомив. Враховуючи наявність достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, а також відсутність підстав, передбачених ст.223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не з`явились. Відповідно до положень ст. ст. 280, 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено судом, на підставі рішення Київського районного суду м.Полтави від 12.12.2006 року, [PERSON] набув право власності на 1/4 частину будинку за адресою: [ADDRESS] . Вказана обставина підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна від 02 вересня 2024 року №393187630 (а.с.16). Відповідач [PERSON] як співвласник будинку за адресою: [ADDRESS] є споживачами послуг електропостачання, що надаються позивачем за вказаною адресою за особовим рахунком № [NUMBER] . Розглядаючи питання щодо наявності між сторонами правовідносин з користування електричною енергією та зобов`язання відповідача оплатити отримані послуги, суд виходить з наступного. Як передбачено п. 13 розділу ХVII Закону України «Про ринок електричної енергії» (абз. 5) фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. Як встановлено судом, за адресою належного відповідачу житла позивачем надаються послуги постачання електричної енергії, а відповідачем споживаються. Факт споживання відповідачем електричної енергії підтверджується інформацією, наданою Полтавською об`єднаною філією АТ «Полтаваобленерго» від 20 жовтня 2024 року вих. №14.4./8750 (а.с.17). Інформація АТ «Полтаваобленерго» про споживання електричної енергії є офіційним підтвердженням вказаного факту. Відповідно до п. 1.1.2. правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312, побутовий споживач - індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність) або колективний побутовий споживач (юридична особа, створена шляхом об`єднання фізичних осіб - побутових споживачів, яка розраховується за електричну енергію за показами загального розрахункового засобу обліку в обсязі електричної енергії, спожитої для забезпечення власних побутових потреб таких фізичних осіб, що не включають професійну та/або господарську діяльність). Як передбачено п. 8.6.1. «Кодексу комерційного обліку електричної енергії», затвердженого Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 311 (надалі в тексті рішення Кодекс) - зчитування показів з лічильників, встановлених у споживачів, може здійснюватися споживачем, а також оператором системи або ППКО (у ролі ОЗД) відповідно до цього Кодексу та умов договору. Згідно пункту 8.6.2. Кодексу індивідуальні побутові споживачі зобов`язані щомісяця зчитувати фактичні покази зі всіх лічильників, встановлених на об`єкті споживача, для яких відсутня можливість дистанційного зчитування даних, та надавати їх до кінця третього календарного дня місяця, що настає за розрахунковим, відповідному оператору системи розподілу або ППКО (у ролі ОЗД). Згідно п, 8.6.3. Кодексу зчитані та передані індивідуальним побутовим споживачем покази лічильника(ів) протягом періоду, що починається за два календарні дні до кінця розрахункового місяця та закінчується на третій календарний день наступного розрахункового періоду (календарного місяця), вважаються показами на початок першої доби календарного місяця. Згідно п. 8.6.5. Кодексу у разі неотримання оператором системи або ППКО (у ролі ОЗД) від споживача фактичних показів лічильника(ів) до кінця третього календарного дня місяця, що настає за розрахунковим, та за умови, що з технічних причин покази не отримані за допомогою засобів дистанційної передачі даних, оціночні покази лічильника на початок першої доби цього календарного місяця визначаються оператором системи або ППКО (у ролі ОЗД) шляхом додавання до останнього отриманого ними фактичного показу лічильника величини добутку середньодобового споживання на кількість днів (діб) між датою останнього зчитування фактичних показів та першим числом цього календарного місяця. На підставі викладених вище норм, показники, зазначені оператором системи АТ «Полтаваобленерго» є належним підтвердженням споживання відповідачем електричної енергії. Крім того, як вбачається з розрахунку заборгованості, у період з червня по грудень 2019 року споживачем здійснювалась оплата спожитої електроенергії (а.с.5). Вказана обставина відповідачем не спростована. На підставі викладеного судом встановлено, що фактичним споживанням електричної енергії та оплатою відповідачем наданих послуг згідно п. 13 розділу ХVII Закону України «Про ринок електричної енергії» (абз. 5) підтверджується приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору). Таким чином судом встановлено, що між сторонами - ТОВ «Полтаваенергозбут» та [PERSON] - виникли правовідносини з надання послуг постачання електричної енергії, за яким постачальник ТОВ «Полтаваенергозбут» продає електричну енергію споживачу [PERSON] для забезпечення потреб електроустановок споживача, розташованих за адресою: [ADDRESS] , а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі. Але обов`язок оплатити спожиту електричну енергію відповідачем не виконано, заборгованість в повному обсязі не погашено. За період з 01 січня 2019 року по 01 жовтня 2024 року розмір заборгованості відповідача перед ТОВ «Полтаваенергозбут» склала 16045,26 грн. На підтвердження розміру заборгованості позивач надав розрахунок вказаної заборгованості, що виконаний на підставі даних АТ «Полтаваобленерго» щодо споживання електричної енергії (а.с. 5-6). Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначаються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Житловим кодексом України та іншими нормативними актами. Нормою статті 67 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. За нормами ст. 68 ЖК України споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Як передбачено п.5 ч.2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідачем заборгованість за спожиту електричну енергію не оплачена в повному обсязі. Наявна заборгованість в сумі 16045,26 грн., що виникла за період з 01 січня 2019 року по 01 жовтня 2024 року. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість у розмірі 16045,26 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати позивача складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 3038 грн. Оскільки позов судом задоволено в повному обсязі, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути на відшкодування витрат зі сплати судового збору 3038 грн. пропорційно до задоволених відносно нього позовних вимог.

Outcome: approved