Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-29 00:00:00

У жовтні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» (далі - позивач, ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс») звернулося до суду із зазначеною позовною заявою, у якій просило стягнути з [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ) 148700,00 грн заборгованості за кредитним договором, 2422,40 грн судового збору та 10000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. На обґрунтування своїх вимог, позивач послався на те, що 02 лютого 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» (далі - ТОВ «Селфі Кредит») та відповідач уклали договір № 1278545 про надання споживчого кредиту, за умовами якого відповідач отримав кредит у сумі 25000,00 грн, строком на 360 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5% від суми кредиту за кожен день користування. Відповідач не виконав зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість у сумі 148700,00 грн. 29 липня 2024 року ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» уклали договір факторингу, за умовами якого останнє отримало право вимоги, зокрема до відповідача за кредитним договором № 1278545 від 02 лютого 2024 року. Ухвалою від 14 жовтня 2024 року суд відкрив провадження у справі для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, у якій просив проводити розгляд справи без його участі, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (про що свідчать зворотні конверти з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», наявні в матеріалах справи), із клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався, своїм правом подати відзив на позовну заяву не скористався. Згідно з частиною першою статті 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Частиною першою статті 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі змісту статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, убачається, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У рішеннях ЄСПЛ, зокрема звертає увагу, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. За наведених обставин, відповідно до вимог частини першої статті 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов таких висновків. За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У частині першій статті 638 ЦК України зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 639 ЦК України встановлено загальні вимоги до форми договорів, а саме: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Закон України від 03 вересня 2015 року № 675-VIII «Про електронну комерцію» (далі - Закон № 675-VIII) визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. За правилами частини дванадцятої статті 11 цього Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону № 675-VIII, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями статті 12 цього Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За правилами статей 526, 610, 611, 625 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною першою статті 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Суд установив, що 02 лютого 2024 року ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] в електронному вигляді за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Селфі Кредит» уклали договір № 1278545 про надання споживчого кредиту. Кредитний договір підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. За умовами договору товариство надає споживачу кошти у кредит у національній валюті, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти, сплатити проценти за користування кредитом. Сума кредиту складає 25000,00 грн; строк кредиту - 365 днів; періодичність платежів - кожні 5 днів; стандартна процентна ставка становить 2,5% в день та застосовується в межах строку кредиту; кошти надаються товариством в безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача № [NUMBER] (а.с. 17-19). З листа ТОВ «Пейтек Україна» убачається, що на виконання договірних відносин із ТОВ «Селфі кредит» воно перерахувало кошти на платіжну картку клієнта 02 лютого 2024 року о 21:07:10 на суму 25000,00 грн (а.с. 24). За інформацією, наданою АТ «Уніврсал Банк» на виконання ухвали суду про витребування доказів, убачається, що на ім`я - [PERSON] емітовано платіжну картку № [NUMBER] . Окрім того, АТ «Уніврсал Банк» надало інформацію щодо руху коштів за цією карткою, за якою 02 лютого 2024 року о 21:07:10 на цю карту зараховано 25000,00 грн (а.с. 77, 78). Із паспорту споживчого кредиту убачається, що сума/ліміт кредиту становить 25000,00 грн, мета отримання кредиту - споживчі потреби, строк кредитування - 365 днів, процентна ставка - фіксована, 915 % річних (2,50% в день), кількість та розмір платежів - 73 кожні 5 днів (а. с. 22-23). За даними з розрахунку заборгованості за кредитним договором № 1278545 від 02 лютого 2024 року сума заборгованості [PERSON] становить 148700,00 грн, з яких 25000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 111250,00 грн - заборгованість за відсотками, 12500,00 грн - неустойка (штраф) за прострочення щодо повернення кредиту та сплати процентів (а. с. 25-31). 29 липня 2024 року ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» уклали договір факторингу, за умовами якого останнє отримало право вимоги, зокрема до відповідача за кредитним договором № 1278545 від 02 лютого 2024 року. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. ТОВ «Селфі Кредит» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс», яке набуло права вимоги до відповідача за цим договором звернулось із вимогою про стягнення з відповідача заборгованості на його користь. Водночас суд не може погодитися з заявленим розміром такої заборгованості, виходячи з наступного. Так, пунктом 5 розділу I Закону України від 22 листопада 2023 року № 3498-IX внесено зміни до Закону України від 15 листопада 2016 року № 1734-VIII «Про споживче кредитування», зокрема статтю 8 доповнено частиною п`ятою, за правилами якої максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %; Прикінцеві та перехідні положення доповнено пунктом 17 такого змісту: «17. Тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %». Згідно з пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3498-IX дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що Закон № 3498-IX установив певний порядок його застосування і поступове зменшення максимальної денної процентної ставки за користування кредитом. Така дія закону у часі передбачає його безумовне застосування (з моменту набрання ним чинності) незалежно від умов, встановлених у договорах, строк дії яких не закінчився на момент набрання чинності змін до законодавства, у тому числі й тих договорів, строк дії яких продовжено після набрання чинності цими змінами. Це обґрунтовується тим, що умови договору в будь-якому разі не можуть суперечити вимогам закону. Відповідно, для усіх діючих договорів про споживче кредитування максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: у період з 24 грудня 2023 року по 22 квітня 2024 року (включно) - 2,5%; у період з 23 квітня 2024 року по 20 серпня 2024 року (включно) - 1,5%; у період після 21 серпня 2024 року - 1%. Застосовуючи такий висновок до спірних у цій справі правовідносин, суд вважає, що застосування позивачем 2,5% денної процентної ставки у період як з 02 лютого 2024 року по 22 квітня 2024 року, так і після 23 квітня 2024 року, хоча і формально відповідає умовам договору, однак, не відповідає вимогам закону в частині періоду після 23 квітня 2024 року, а тому під час розрахунку заборгованості відповідача за період із 23 квітня 2024 року застосуванню підлягає максимальний розмір денної процентної ставки - 1,5 %. Тому суд розраховує заборгованість за укладеним між сторонами договором, виходячи з розміру максимально встановленої ставки у відповідний період, а саме з 02 лютого до 22 квітня 2024 року включно (75 календарних днів) за ставкою 2,5%, що становить 46875,00 грн; з 23 квітня до 29 липня 2024 року включно (98 календарних днів) за ставкою 1,5%, що становить 36750,00 грн, всього - 83625,00 грн. Ураховуючи наведене, суд убачає наявність підстав для часткового задоволення позову ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором у загальній сумі 108625,00 грн, з яких: 25000,00 грн - заборгованості за тілом кредиту та 83625,00 грн - заборгованості з процентів за користування кредитними коштами. Окрім того, у позовній заяві ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» зазначає про те, що первісний кредитор не здійснював нарахування комісій та інших штрафних санкцій за кредитним договором; наголошує на тому, що стягнення нарахованих процентів за користування кредитом здійснюється за період строку дії кредитного договору, штрафні санкції не нараховані та не стягуються. При цьому у прохальній частині позовної заяви просить стягнути з відповідача заборгованість за договором станом на 24 квітня 2024 року в сумі 148700,00 грн, яка складається з: 25000,00 грн - заборгованість за кредитом; 111200,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до пункту 1.5 Кредитного договору за ставкою 2,5% за період із 02 лютого до 29 липня 2024 року. Заявлені до стягнення суми (25000,00 грн та 111200,00 грн) у сукупності становлять 136200,00 грн, а не 148700,00 грн, як зазначив позивач. При цьому, як убачається зі складеного первісним кредитором розрахунку заборгованості за договором № 1278545, загальна сума заборгованості [PERSON] за цим договором - 148750,00 грн, з яких: 25000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 111250,00 грн - заборгованість за відсотками, 12500,00 грн - неустойка (штраф) за прострочення щодо повернення кредиту та сплати процентів (а. с. 27-31). Ураховуючи, що позивач вимог про стягнення штрафних санкцій за цим договором не заявляв, суд не вбачає підстав для задоволення позову ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» у частині стягнення з [PERSON] 12500,00 грн неустойки (штрафу) за прострочення щодо повернення кредиту та сплати процентів. Звертаючись до суду, позивач у позовній заяві також просив стягнути витрати на сплату судового збору у сумі 2422,40 грн та на правову допомогу у сумі 10000,00 грн, на підтвердження понесення яких долучив до позовної заяви копії: платіжної інструкції № 1470; акта приймання-передачі наданих послуг № 4 до договору № 02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02 серпня 2024 року; витягу з реєстру № 1 до акта приймання-передачі наданих послуг № 4 до договору № 02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02 серпня 2024 року. Ураховуючи наведене, з відповідача слід стягнути витрати на правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме 1931,86 грн судового збору та 7975,00 грн витрат на правничу допомогу.

Outcome: partial