Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-29 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] звернулися до суду із позовом до Сереховичівської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позов мотивований тим, що [INFO] померла мати позивачів - [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, зокрема, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . За життя [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого все майно в рівних частинах заповіла [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Вказуючи, що [PERSON] у встановленому законом порядку відмовився від прийняття спадщини після смерті матері, отож вони є єдиними спадкоємцями, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] , і в нотаріальній конторі їм відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок на ім`я спадкодавця, просять визнати за кожним з них право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . У підготовче засідання позивачі не з`явилися, представник позивачів подав заяву про розгляд справи за його відсутності і без участі позивачів, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Сереховичівської сільської ради у підготовче засідання не з`явився, подав пояснення, в яких вказує, що сільська рада просить провести судове засідання за його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Враховуючи, що в підготовче засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав. Ч.3 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України\~відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Відповідно до положень ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України). Ч.3 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За змістом ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 13). Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, входить житловий будинок, збудований у 1959 року, що знаходиться по [ADDRESS] , у якому вона постійно проживала і була зареєстрована. Вказаний будинок збудований у сільській місцевості і зареєстрований у погосподарській книзі сільської ради, а тому є підстави вважати, що він прийнятий в експлуатацію і не є самовільним будівництвом та належав спадкодавцю (а.с. 17-18, 32-33). За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Солов`ївської сільської ради Старовижівського району Волинської області та зареєстрований в реєстрі за № 6, відповідно до якого все майно заповіла [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних частинах (а.с. 14). Постановою нотаріуса від 14.11.2024 року позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими і побутовими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що у спадкоємця відсутні документи, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок (а.с. 29). Заповіт, складений спадкодавцем [PERSON] , не змінено і не відмінено (а.с. 18). Наведені обставини справи підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 8/2019 до майна померлої [PERSON] (а.с. 44-54), з яких також видно, [PERSON] від спадщини відмовився, про що 01.09.2019 року подав нотаріусу відповідну заяву, 01.09.2019 року позивачі звернулися до нотаріуса за місцем відкриття спадщини із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , інших спадкоємців за заповітом, за законом, чи таких, що мають право на обов`язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] , немає. Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з ст.11 ЦК України цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також можуть виникати з рішення суду. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права, та відповідно до вимог ст.16 ЦК України має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права. Враховуючи, що за життя спадкодавець правовстановлюючих документів на житловий будинок не мала, в суді не встановлено обставин, які б вказували, що спадкодавець за життя набула право власності на житловий будинок неправомірно або, що на спадкове майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, наявність у позивачів права на спадкування після смерті матері, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, та з огляду на те, що захистити свої права позивачі можуть лише шляхом звернення до суду, позов слід задовольнити, визнавши за ними право власності на 1/2 частку за кожним з них у спадковому будинку.

Outcome: approved