Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-20 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Позивачка [PERSON] звернулася до суду з вказаною позовною заявою, у якій просить суд визнати недійсними рішення Красилівської міської ради Хмельницького району Хмельницької області від 29.03.1996 року № 277 про передання безоплатно у приватну власність для [PERSON] земельної ділянки площею 0,05 га, для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS] , рішення Красилівської міської ради Хмельницького району Хмельницької області від 30.04.2009 року № 22 «Про часткові зміни розміру земельних ділянок громадян, які виявлені в результаті виконання топографо-геодезичних робіт і кадастрових зйомок» та державний акт серії ЯИ № 198208 від 07.06.2010 року на право власності на ту ж земельну ділянку площею 0,0064 га виданий [PERSON] та зобов`язати [PERSON] звільнити самостійно зайняту належну їй частину земельної ділянки по [ADDRESS] площею 0,0006 га (6 кв. м) та обмежена точками 23-24-25-26-23 на додатку 6 до висновку експерта № 981/022 від 22.02.2023 року та перемістити її огорожу. В обґрунтування свого позову посилається на те, що згідно договору дарування від 17.12.2001 року та державного акта на право приватної власності на землю серії ХМ № 03826709.09.2003 року вона є власником житлового будинку із господарськими будівлями та присадибної ділянки загальною площею 0,204 га., із яких 0,1000 га, обслуговування житлового будинку та 0,1024 га. Для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS] . Межі визначеної її земельної ділянки, саме для ведення особистого селянського господарства в західній частині її дворогосподарства, що між дорогою ( [ADDRESS] ) та сусіднім землевласником [PERSON] та в межах забудови по периметру огороджені парканом (сіткою), і довжина цієї земельної ділянки від дороги до сусідки [PERSON] становить приблизно 10 м. Із західної сторони зазначена її земельна ділянка межує із присадибною земельною ділянкою [PERSON] , яка має адресу: [ADDRESS] . В червні місяці 2022 року під час виконання робіт із землеустрою щодо присвоєння її земельній ділянці кадастрового номера, було виявлено, що [PERSON] захопила на свою користь вглиб її земельної ділянки приблизно на 1,5 метри та довжиною по межі приблизно 25 м. під кутом. В такий спосіб суміжний землекористувач [PERSON] самовільно захопила частину її земельної ділянки шириною 0,6 м. від провулку В. Стуса та від суміжного землекористувача [PERSON] вглиб своєї земельної ділянки внаслідок чого ширина останньої зменшилася у фактичних розмірах та у фактичній площі. Також пізніше позивач дізналася, що у [PERSON] є виготовлений державний акт на право власності на землю, до якого входить самозахоплена частина земельної ділянки яка належить їй. Позивач вважає, що після зміни меж земельних ділянок та самовільного захоплення частини земельної ділянки яка належить позивачу, відповідач [PERSON] на підставі відповідного рішення Красилівської міської ради разом із власною земельною ділянкою приватизувала частину земельної ділянки яка належить їй, тим самим порушила її права на неї. За таких підстав, позивач вважає, що рішення Красилівської міської ради про передачу [PERSON] у власність земельної ділянки площею 0,05 га. Для ведення особистого підсобного господарства, рішення Красилівської міської ради від 30.04.2009 року № 22 «Про часткові зміни розміру земельних ділянок громадян, які виявлені в результаті виконання топографо-геодезичних робіт кадастрових зйомок» та виданий [PERSON] державний акт на право власності на дану земельну ділянку незаконними та такими, що мають бути визнані недійсними, виходячи із положень ст.ст. 21, 116, 125, 152, 212 Земельного кодексу України. Право власності позивача на земельну ділянку площею 0,204 га., по [ADDRESS] , належить на підставі державного акту на право приватної власності на неї у межах згідно плану її меж зображених у державному акті у встановленому законом порядку не припинялось, дана земельна ділянка або її частина із її користування не вилучалась та зазначений державний акт не скасовувався, [PERSON] заволоділа вищевказаною частиною самовільно, а тому позивач вважає, що Красилівська міська рада не мала законного права передавати вищезазначену частину земельної ділянки [PERSON] . З огляду на вищевикладене, оскаржувані рішення та державний акт на право власності на земельну ділянку підлягають визнанню недійсними, а самовільно зайнята відповідачкою [PERSON] частина її земельної ділянки підлягає поверненню власнику, тобто їй. Крім того, викладені позивачкою підтверджується висновком експерта від 22.02.2023 року № 981/022. Просить її позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Аргументи учасників справи. Позивач [PERSON] , у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Представник Позивача адвокат Киричук С.В., у судовому засіданні також позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представники відповідача адвокат Сидорук Д.В. у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що позивакою не доведені обставини викладені у позовній заяві, висновок експерта суперечливий, оскільки не зрозуміло якими даними користувався експерт при складанні висновку. Більш того, такі суперечності не були усунуті при допиті експерта. За таких обставин, просив у позовних вимогах відмовити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні. Повністю погодилася з доводами свого представника. Правовстановлюючі документи нею зроблені згідно до вимог закону. Представник відповідача Красилівської міської ради - надали письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, при прийнятті рішення покладаються на розсуд суду. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила про те, що межі між власниками будинків встановлені вже давно. Спори почалися, коли спадщину прийняла позивачка після своєї матері. Чомусь вони з відповідачкою не знайшли спільної мови та вважає, що відповідачка захопила частину її земельної ділянки. Експерт [PERSON] у судовому засіданні повідомив про те, що ним було зроблено відповідний висновок на підставі тих письмових матеріалів, які йому були надані для проведення експертизи. Дійсно маються незначні неточності в межах оспорюваних земельних ділянок між позивакою та відповідачкою, проте вони не значні та майже в межах можливої похибки. Про неточності ним зазначено в описовій частині висновку, а також відображено на плані. Позиція суду. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання належним чином повідомленого учасника справи не перешкоджає розгляду справи по суті. Розглянувши матеріали справи, заслухавши позивача, представника позивача, відповідача, представника відповідача, свідка, дослідивши у сукупності надані докази, суд дійшов наступного висновку. Короткий зміст фактичних обставин справи. Згідно договору дарування від 17.12.2001 року та державного акта на право приватної власності на землю серії ХМ № 03826709.09.2003 року [PERSON] є власником житлового будинку із господарськими будівлями та присадибної ділянки загальною площею 0,204 га., із яких 0,1000 га, обслуговування житлового будинку та 0,1024 га. для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS] . (а.с. 4-5, т. 1). Згідно технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) визначені межі для [PERSON] (а.с. 7-40, т. 1). Згідно технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) визначені межі для [PERSON] (а.с. 41-85, т. 1). Відповідно до висновку експерта № 981/022 від 22.02.2023 року: 1) фактичні межі земельної ділянки, розташованої по [ADDRESS] не відповідають (не повністю відповідають) державному акту на право приватної власності на землю серії ХМ № 038267 від 09.09.2003 року, виданого [PERSON] на земельну ділянку, площею 0,204 га, для обслуговування житлового будинку, ведення особистого підсобного господарства. При цьому, фактична площа земельної ділянки згідно розташування фактичних огорож, відповідає площі земельної ділянки згідно розташування фактичних огорож, відповідає площі земельної ділянки згідно державного акту; 2) фактична площа земельної ділянки, розташованої по [ADDRESS] станом на момент проведення натурного огляду (на даний час) складає 0,2040 га (2040 кв.м.). Фактична конфігурація та розташування даної ділянки показана штриховкою синього кольору на Збірному кадастровому плані в Додатку №\~5. Невідповідності фактичної межі земельної ділянки по [ADDRESS] даним державного акту описані на аркушах 11-12 висновку в частині Дослідження та наглядно відображені на Плані зіставлення розташування меж в Додатку № 6. (а.с.126-151, т. 1). Мотиви з яких виходить суд і застосовані норми права. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до\~ст.\~21 Земельного кодексу України порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для: а) визнання недійсними рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам; б) визнання недійсними угод щодо земельних ділянок; в) відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною; г) притягнення до відповідальності відповідно до закону громадян та юридичних осіб, винних у порушенні порядку встановлення та зміни цільового призначення земель. Згідно ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу. 2. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. 3. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. 4. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду цільового призначення. 5. Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. Статтею 125 Земельного кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно ст. 152\~Земельного кодексу\~України: 1. Держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. 2. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. 3. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до\~ст. 212 Земельного кодексу\~України: 1. Самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. 2. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. 3. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. Разом з тим, у судовому засіданні не знайшло своє підтвердження посилання позивача на недійсність рішення Красилівської міської ради Хмельницького району Хмельницької області від 29.03.1996 року № 277 про передачу безоплатно у приватну власність для [PERSON] земельної ділянки площею 0,05 га, для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS] , рішення Красилівської міської ради Хмельницького району Хмельницької області від 30.04.2009 року № 22 та державний акт серії ЯИ № 198208 від 07.06.2010 року на право власності на ту ж земельну ділянку площею 0,0064 га виданий [PERSON] , а тому в цій частині позовних вимог суд приходить до висновку, що вони не підлягають задоволенню. Суд враховує та приймає до уваги висновок експерта, який науково обґрунтований та зроблений особою, яка є спеціалістом в даній галузі, а тому може бути покладений за основу при прийнятті рішення по справі. Висновок експерта не оспорений сторонами, а тому посилання представника відповідача у його сумнівності (чи такий, що має суперечності) судом не приймаються до уваги. З висновку\~вбачається,\~що маються\~не значні\~неточності в\~межах між\~позивачкою та\~відповідачкою,\~які на\~думку суду\~відповідачці необхідно\~привести у\~відповідність.\~А тому,\~позовні вимоги\~в цій\~частині підлягають\~задоволенню.\~Відповідачу [PERSON] \~слід звільнити зайняту належну [PERSON] частину земельної ділянки по [ADDRESS] площею 0,0006 га (6 кв. м) обмеженої точками 23-24-25-26-23 на додатку 6 згідно до висновку експерта № 981/022 від 22.02.2023 року та перемістити огорожу. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що суд задовольняє позовні вимоги частково, а саме тільки за 2 позовні вимоги, тому на користь позивачки стягується з відповідача судовий збір у сумі 1984 грн. 80 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial