Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-15 00:00:00

У листопаді 2024 року [PERSON] звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом, з проханням : визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] батька [PERSON] , право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] (а.с. 1-5). Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [INFO] помер батько позивачки - [PERSON] . Заповіт відсутній, спадкування відбулось за законом. До кола спадкоємців І-ї черги увійшли: мати позивачки [PERSON] , позивач та її сестра [PERSON] . Після смерті батька відкрилася спадщина, до складу якої увійшло нерухоме майно: земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області загальною площею 5,9449 га (кадастрові номери: 3220887000:03:001:0323, 3220887000:02:001:0165, 3220887000:03:001:0465, 3220887000:02:001:0232, 3220887000:02:003:0061 та 3220887000:02:003:0040), а також домоволодіння в [ADDRESS] . шо належало моєму померлому батьку. У встановлений законом шестимісячний строк позивач та відповідачі звернулись до Другої Бориспільської держаної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, спадкова справа № 125/2023, та у подальшому відповідачі подали нотаріусу заяви про відмову від спадщини на користь позивачки, а тому вона є єдиним спадкоємцем за законом, яка прийняла спадщину після смерті батька. Також зазначає, що 26.10.2023 року державний нотаріус видав їй свідоцтва про право на спадщину за законом на усі шість земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які належали спадкодавцю, однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок по [ADDRESS] , державний нотаріус відмовив, про що видав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.10.2023 року. Відмова мотивована тим, що згідно довідки КП «Бориспільське бюро технічної інвентаризації Бориспільської міської ради» №22525 від 19.07.2023 року право власності на зазначений будинок, станом на 31.12.2012 року, не зареєстровано. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, отриманої шляхом безпосереднього доступу до нього державним нотаріусом Другої Бориспільської державної нотаріальної контори Скрипкою А.О. 12 жовтня 2023 року, право власності на вищезазначений житловий будинок не зареєстровано. Обґрунтовуючи позов, [PERSON] також зазначає, що, незважаючи на те, що її померлий батько як забудовник та власник нерухомого майна не звертався із заявою про проведення технічної інвентаризації, його право на спадкове домоволодіння підтверджується даними погосподарського обліку виконкому Вороньківської сільської ради, оскільки с. Сошників входить до Вороньківської ТГ, а також, що з урахуванням реєстрації спадкового домоволодіння в книгах погосподарського обліку сільської ради, право власності померлого батька на дане домоволодіння виникло після завершення будівництва у 1986 році, що підтверджує законність забудови. Крім того, будь-які записи про наявність самочинного будівництва відсутні. Ухвалою від 13 листопада 2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого засідання (а.с.68-69). 10.12.2024 відповідачами подано до суду заяви про визнання позову. У підготовчому засіданні 10.12.2024 позивач [PERSON] позов підтримала, відповідачі [PERSON] та [PERSON] позов повністю визнали. Відповідач [PERSON] також повідомила, що про право на частку у спільному майні подружжя вона не заявляє. У подальшому у призначене підготовче засідання сторони не з`явилися, згідно із поданими заявами просили проводити підготовче засідання без їх участі. Дослідивши подані заяви, ознайомившись з матеріали цивільної справи, суд вважає, що є усі підстави для прийняття визнання позову відповідачами та ухвалення рішення про задоволення позову, що не порушує прав та інтересів інших осіб, та не суперечить чинному законодавству. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В силу\~вимог ч.\~4\~ст.200\~ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. За змістом ч.1 ст.206 ЦПК України п озивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві, що також відповідає положенням п.1 ч.2 ст.49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього\~Кодексу позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно із наданими документами позивач [PERSON] , [INFO] , є донькою та спадкоємцем першої черги за законом [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , що підтверджується долученими копіями: Свідоцтва про народження позивача Серії [NUMBER] від 14 грудня 1974 року (а.с.13), Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00037892440 від 20 грудня 2022 року (а.с.14), Свідоцтва про розірвання шлюбу з [PERSON] Серія [NUMBER] (а.с.15), Свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] від 06 грудня 2022 року (а.с.7). Відповідачі: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є дружиною та дочкою померлого спадкодавця [PERSON] відповідно, що підтверджується долученими копіями: Свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , Серія [NUMBER] від 07 жовтня 1972 року (а.с.9.), Свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , Серія [NUMBER] від 12 липня 1980 року (а.с.17) та Свідоцтва про одруження [PERSON] та відповідачки [PERSON] . Серія № [NUMBER] від 07 листопада 1998 року (а.с.19). Позивач [PERSON] у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується долученими копіями свідоцтв про право на спадщину за законом (спадкова справа №125/2023, відкрита у Другій бориспільській державній нотаріальній конторі). Спадкове майно, на яке видані свідоцтва про право на спадщину складається із земельних ділянок: площею 0,3439 га кадастровий номер 3220887000:03:001:0323, площею 0,3911 га кадастровий номер 3220887000:03:001:0465, площею 0,3222 га кадастровий номер 3220887000:02:001:0232, площею 2,2828 кадастровий номер 3220887000:02:003:0061, площею 0,3222 кадастровий номер 3220887000:02:001:0165, площею 2,2827 кадастровий номер 3220887000:02:003:0040, - розташовані на території Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області, що підтверджується Свідоцтвами про право на спадщину за законом, виданими 26 жовтня 2023 року за реєстровими №№ 1-903,1-902, 1-905, 1-900, 1-904, 1-901 (а.с.20-25). Крім того, згідно даними погосподарського обліку Вороньківської сільської ради за померлим [PERSON] значиться зареєстрованим житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] (а.с.27). Згідно з довідкою Комунального підприємства «Бориспільське бюро технічної інвентаризації» від 12.07.2023 №796 (а.с.26) відповідно до технічної інвентаризації від 30.06.2023 на земельній ділянці [ADDRESS] розміщені: житловий будинок «А1», загальна площа якого складає 93,5 кв.м., житлова площа складає 53,2 кв.м., погріб «Б», сарай «В», гараж-літня кухня-сарай «Г», сарай «Д», убиральня «Е», колодязь «К», огорожа «№1-№4». Житловий будинок «А1», сарай «В», гараж-літня кухня-сарай «Г», сарай «Д» побудовані до 05 серпня 1992 року, не підлягають прийняттю в експлуатацію. Погріб «Б», убиральня «Е», колодязь «К», огорожа «№1-№4» відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 07 червня 2017 року №406 не підлягають прийняттю в експлуатацію. Самочинне перепланування та будівництво відсутнє (а.с.26). Згідно із постановою державного нотаріуса Другої бориспільської державної нотаріальної контори Скрипки А.О. від 26 жовтня 2023 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на Житловий будинок [ADDRESS] , що належала [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки [PERSON] не надала документів, що посвідчують право власності [PERSON] на житловий будинок. Зокрема зазначено, що згідно довідки КП «Бориспільське бюро технічної інвентаризації Бориспільської міської ради» №22525 від 19.07.2023 року право власності на зазначений будинок, станом на 31.12.2012 року, не зареєстровано. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, отриманої шляхом безпосереднього доступу до нього державним нотаріусом Другої бориспільської державної нотаріальної контори Скрипкою А.О. 12 жовтня 2023 року, право власності на вищезазначений житловий будинок не зареєстровано (а.с.28). За змістом ст. ст. 1216, 1218\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ч. 5 ст.\~1268\~ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу\~України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст.\~1297\~ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до роз`яснень викладених в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до положень ч. 2 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають, змінюються та припиняються з моменту такої реєстрації. В силу\~вимог ч.3\~цієї статті\~речові права\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяження,\~що виникли\~до 1\~січня 2013\~року,\~визнаються дійсними\~за наявності\~однієї з\~таких умов: 1)\~реєстрація таких\~прав була\~проведена відповідно\~до законодавства,\~що діяло\~на момент\~їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. В силу вимог ч.4 ст.3 Закону будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті у випадках, визначених статтею 28 цього Закону, та в інших випадках, визначених законом. Згідно з листом-роз`ясненням Міністерства юстиції України від 23 лютого 2016 року «Щодо державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна» індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарчі (присадибні) будівлі і споруди, збудовані до 05 серпня 1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію, у тому числі за окремою визначеною «спрощеною» процедурою. Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування такого об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на об`єкт. Пунктом 42 «Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, передбачено, що для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року, подаються: 1) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 2) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. Документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, не вимагається у разі, коли державна реєстрація права власності проводиться на індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок, збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав. У такому разі заявник в поданій заяві обов`язково зазначає відомості про кадастровий номер відповідної земельної ділянки. Таким чином, будинки, які були збудовані до 1992 року, не потребували введення до експлуатації, при набутті права власності на такі об`єкти. Зазначене узгоджується із правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах: від 26 лютого 2020 року у справі № 607/16873/18, провадження № 61-12451св19; від 15 жовтня 2020 року у справі № 623/214/17, провадження № 61-1978св20». Встановлено, що померлий спадкодавець [PERSON] за своє життя у 1986 році здійснив будівництво на відведеній йому для цієї мети земельній ділянці житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , що підтверджується даними Технічного паспорту від 30 червня 2023 року, виготовленого на замовлення позивачки Комунальним підприємством «Бориспільське бюро технічної інвентаризації» (а.с.51-53), а також Свідоцтвом на забудову індивідуальної садиби, виданим на підставі рішення виконавчого комітету Бориспільської районної ради Київської області від 6 червня 1977 року №178 (а.с. 48 - на звороті а.с.49). Як встановлено під час технічної інвентаризації житлового будинку, самочинне перепланування та будівництво відсутнє (а.с.26). Чинне на момент завершення будівництва законодавство давало померлому спадкодавцю [PERSON] право здійснити державну реєстрацію вищезазначеного житлового будинку та господарських будівель і споруд новоствореного нерухомого майна. Встановлено що спір щодо спадщини відсутній. Разом із цим відсутність державної реєстрації зазначеного спадкового нерухомого майна позбавляє позивача оформити право на спадщину. Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки позивач набула у порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами, право на яке належало спадкодавцю [PERSON] на момент його смерті. Вимоги щодо відшкодування понесених витрат позивач не заявляє. На підставі викладеного,

Outcome: approved