Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-26 00:00:00

Позивач ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» 07.09.2022 звернувся до суду із позовом, у якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» завдані збитки в порядку регресу у розмірі 15552 грн., а також судовий збір у розмірі 2481 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 10.06.2020 року між [PERSON] та ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» було укладено Договір добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ.155348, забезпечений транспортний засіб Merсedes, д.н.з. [NUMBER] . 17.06.2020 року у м.Харкові відбулася ДТП за участю транспортного засобу Merсedes, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та транспортного засобу КІА, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням відповідача. Постановою Московського районного суду м.Харкова від 23.07.2020 року у справі № 643/10014/20 відповідача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Потерпілий звернувся до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» із заявою про виплату страхового відшкодування, яка була здійснена у сумі 52780 грн.Позивач звернувся до страхової компанії відповідача, яка здійснила виплату страхового відшкодування у сумі 37228 грн. На теперішній час залишається несплаченою різниця між реальними збитками та відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобуз врахуванням зносу та франшизи у сумі 15552 грн. З цих підстав, звернувся до суду з позовом. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 12.09.2022 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. У позовній заяві представник позивача просив проводити розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.. Представник відповідача направив до суду заяву про визнання позову, просив провести розгляд справи без їх участі. Відповідно до ч.2ст.247ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд прийшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом установлено, що 10.06.2020 року між [PERSON] та ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» було укладено Договір добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ.155348, забезпечений транспортний засіб Merсedes, д.н.з. [NUMBER] . 17.06.2020 року о 09-55 год. водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом «KIA SPORTAGE», державний номерний знак [NUMBER] , по вул. Познанська, 4, в м. Харкові, не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималась безпечного бокового інтервалу та скоїла зіткнення з автомобілем «Mercedes BenzVito», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався у зустрічному напрямку. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Вказані обставини встановлені постановою Московського районного суду м.Харкова від 23.07.2020 у справі № 643/10014/20 якою [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 340 грн. Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України\~Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 17.06.2020 року власник транспортного засобу «Merсedes, д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] звернулася до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» із заявою про настання страхового випадку по договору страхування Авто каско. З копії протоколу технічного огляду КТЗ від 18.06.2020 року вбачається,що транспортний засіб ««Merсedes, д.н.з. [NUMBER] , отримав механічні пошкодження. Відповідно до ремонтної калькуляції № 229471 від 07.07.2020 вартість відновлювального ремонту складає 57022 грн.42 коп. Згідно Розрахунку суми страхового відшкодування до акту № UA2020061700011/L01/01 від 28.07.2020 розмір страхового відшкодування склав 52780 грн. Виплата страхового відшкодування підтверджується Платіжним дорученням № 45254 від 30.07.2020 року на суму 52780грн. 28.01.21 за вих. №1487848 ПрАТ СК «ПЗУ Україна» до ТДВ СК «Кредо» направило вимогу про страхове відшкодування на суму 52780 грн, яка 29.04.2021 здійснила виплату страхового відшкодування у сумі 37228 грн. 05.05.2021 за Вих № 1487848 АТ «СК «ПЗУ Україна» на адресу [PERSON] надіслано претензію про відшкодування шкоди в сумі 15552 грн. Надаючи правову оцінку встановленим фактам, суд дійшов наступного висновку. Згідно зст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності достатті 11 ЦК Українипідставою виникнення цивільних прав і обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Згідно ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п.1 ч. 1ст. 1188ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з п. 22.1 ст. 21 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»(далі - Закон), у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У відповідності з ч. 4ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, вина [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 16.06.2020 року є встановленою та не підлягає доведенню. У відповідності до ст. 81 ЦПК Україникожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ст.89 ЦПК Українисуд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону, а тому підлягають задоволенню. Оскільки відповідач позовні вимоги визнав повністю, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову позивача ПрАТ «СК «ПЗУ Україна». Щодо судових витрат. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Понесені позивачем судові витрати про сплату судового збору у розмірі 2481,00 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України та приймаючи до уваги визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку про повернення позивачу з Державного бюджету суми сплаченого судового збору в розмірі 1240,50 грн. (50 відсотків від загального розміру судового збору), а також щодо стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору в розмірі 1240,50 грн. (50 відсотків від загального розміру судового збору). На підставі викладеного і

Outcome: approved