Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-27 00:00:00

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшла позовна заява в якій позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому просить суд розірвати шлюб між позивачем та відповідачем. Свої вимоги мотивує тим, що 12.12.2017 між сторонами було укладено шлюб, який був зареєстрований Оболонським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві про що зроблено актовий запис № 2179. Подружжя дітей від шлюбу не має. Позивач зазначає, що шлюбні відносини з відповідачем не склалося в в`язку з різними поглядами на сімейне життя. Посилається, що почуття любові між ними втрачено, і строк для примирення, за таких обставин, не вплине на збереження та покращення сімейних стосунків. Тому вважає, що їх шлюб розпався остаточно і поновити його неможливо, а також просить суд прізвище позивача « [PERSON] » після розірвання шлюбу залишити без змін. Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 11.09.2024 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 23.09.2024 цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу передано на розгляд за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва. 04.11.2024 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 05.11.2024 в справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Позивач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином шляхом надсилання судової повістки-повідомлення. 28.01.2025 позивачем було подано до суду заяву у якій остання просила суд провести розгляд справи за відсутності позивача. Позовні вимоги підтримала та не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом надсилання судової повістки-повідомлення, проте конверт повернувся на адресу суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Суд вважає належним повідомлення відповідача про проведення судового засідання. У встановлений судом строк відповідачем відзиву на позовну заяву подано не було. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, враховуючи думку позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 12.12.2017 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований Оболонським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві про що зроблено актовий запис № 2179. Подружжя дітей від шлюбу не має. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з частиною першою статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частинами третьою та четвертою статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини першої статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина 1 статті 110 СК України). Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Як вбачається із позовної заяви, позивач не бажає надалі перебувати у зареєстрованому шлюбі та наявність такого шлюбу суперечить її інтересам. Наведене свідчить про те, що подальше спільне проживання сторін у шлюбі та його збереження стало неможливим, оскільки взаєморозуміння та почуття любові між ними втрачено, і строк для примирення за таких обставин не вплине на збереження та покращення сімейних стосунків. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін і збереження сім`ї неможливе, а тому шлюб сторін слід розірвати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved