Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-27 00:00:00

У листопаді 2024 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення 26106 грн 44 коп заборгованості за договорами: за кредитним договором №01175-03/2024 від 02 березня 2024 року у розмірі 21000 грн, з яких 6000 заборгованості за основною суму боргу, 15000 грн заборгованість за відсотками; за кредитним договором №132459 від 26 лютого 2024 року у розмірі 5106 грн 44 коп, з яких 3635 грн 77 коп заборгованості за основною суму боргу, 1270 грн 67 коп заборгованість за відсотками, 200 грн заборгованість за комісією. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 02 березня 2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем укладений електронний договір про надання фінансового\~кредиту №01175-03/2024,\~строк кредитування\~100 днів, дата погашення кредиту-09 червня 2024 року, вказані грошові кошти перераховані на платіжну картку відповідача, сторонами погоджені процентна ставка в день -2,50%. 24 червня 2024 року між позикодавцем та позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №24062024, відповідно до якого ТОВ «Стар Файненс Груп» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» право грошової вимоги, зокрема, і по вищезазначеному договору із відповідачем [PERSON] . 26 лютого 2024\~року між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №132459, сума кредиту становить 6945 грн, строком на 70 днів з 26 лютого 2024 року по 06 травня 2024 року, процентна ставка - 586% річних. 12 вересня 2024 року між позикодавцем та позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №12092024, відповідно до якого ТОВ «ФК «Кредіплюс» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» право грошової вимоги, зокрема, і по вищезазначеному договору із відповідачем [PERSON] .. Оскільки з моменту отримання права вимоги позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій, а відповідач [PERSON] в порушення умов укладених договорів не виконує своїх зобов`язань по поверненню позик та відсотків за користування ними, у нього утворилась заборгованість у вищезазначеному розмірі. Представник позивача Алієва Н. просить позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Згідно з ст.ст.19, 274\~ЦПК\~України дана справа, яка є малозначною, підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, про що заперечення під час судового розгляду відсутні. Станом на час розгляду справи зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] , [INFO] , в [ADDRESS] , на вказану адресу судом надіслано рекомендоване повідомлення про судовий розгляд з матеріалами позову,\~відповідачем не\~подано заяву\~із запереченнями\~щодо розгляду\~справи в\~порядку спрощеного\~позовного провадження,\~заяву щодо\~розгляду справи\~із повідомленням\~сторін,\~відзиву,\~заперечення,\~повідомлення іншої\~адреси свого\~проживання. Також судом\~враховується правова\~позиція Верховного\~Суду,\~викладена у\~постанові Верховного\~Суду від\~18\~березня 2021\~року по\~справі 911/3142/19,\~відповідно до\~якої направлення\~листа\~ рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважити повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі\~\~№800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження\~\~№11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі\~\~№10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Враховуючи викладене та позицію представника позивача Алієвої Н. щодо можливості ухвалення заочного рішення, в судовому засіданні встановлені підстави згідно ст.ст.280, 281 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ч.2 ст.247\~ЦПК\~України не здійснюється. Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків. Положеннями ст.627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах. Згідно ст.ст.526, 599, 629, 1046, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, договір є обов`язковим для виконання сторонами, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. В судовому засіданні встановлено, що 02 березня 2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем укладений електронний договір про надання фінансового\~кредиту №01175-03/2024,\~строк кредитування\~100 днів, дата погашення кредиту-09 червня 2024 року, вказані грошові кошти перераховані на платіжну картку відповідача, сторонами погоджені процентна ставка в день -2,50%. 24 червня 2024 року між позикодавцем та позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №24062024, відповідно до якого ТОВ «Стар Файненс Груп» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» право грошової вимоги по кредитному договору №01175-03/2024 від 02 березня 2024 року, позичальником по якому є відповідач [PERSON] , що підтверджується також і витягом з Реєстру боржників від 24 червня 2024 року. 26 лютого 2024\~року між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №132459, сума кредиту становить 6945 грн, строком на 70 днів з 26 лютого 2024 року по 06 травня 2024 року, процентна ставка - 586% річних. 12 вересня 2024 року між позикодавцем та позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №12092024, відповідно до якого ТОВ «ФК «Кредіплюс» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» право грошової вимоги по кредитному договору №132459 від 12 вересня 2024 року, позичальником по якому є відповідач [PERSON] , що підтверджується також і витягом з Реєстру боржників від 12 вересня 2024 року. Вказані обставини відповідачем [PERSON] станом на 28 січня 2025 року не спростовані. Положеннями ст.ст.1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Частинами 1, 2 ст.1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Докази на підтвердження недійсності кредитних договорів від 02 березня 2024 року, 26 лютого 2024 року, та договорів факторингу до них від 24 червня 2024 року, 12 вересня 2024 року - станом на час розгляду справи відсутні. За таких обставин позивач відповідно до ст.514\~ЦК\~України набув прав кредитора по вищезазначених договорах. Відповідно до\~наданого позивачем\~розрахунку відповідач [PERSON] має наступну заборгованість: за кредитним договором №01175-03/2024 від 02 березня 2024 у розмірі 21000 грн, з яких 6000 заборгованості за основною суму боргу, 15000 грн заборгованість за відсотками; за кредитним договором №132459 від 26 лютого 2024 року у розмірі 5106 грн 44 коп, з яких 3635 грн 77 коп заборгованості за основною суму боргу, 1270 грн 67 коп заборгованість за відсотками, 200 грн заборгованість за комісією. Докази на спростування вищезазначених розрахунків заборгованості, на підтвердження виконання зобов`язань по договорах відсутні, тобто відповідач в порушення умов договорів взяті на себе зобов`язання не виконав, кредити та платежі відповідно до договорів не повернув, внаслідок чого утворилась заборгованість, останній не виконує умови договору позики та кредитних договорів ні первинним, ні новому кредитору, що є підставою для застосування до даних відносин правил згідно ст.1049 ЦК України щодо зобов`язання відповідача повернути грошові кошти відповідно до умов вказаних договорів. За приписами ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). \~У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Як зазначено вище відповідач не надав\~суду у \~встановленому порядку\~заяву із\~запереченнями щодо\~ розгляду справи \~в порядку\~ спрощеного позовного\~провадження,\~відзиву,\~заперечення, у зв`язку\~з чим\~ несе ризик\~настання наслідків,\~пов`язаних із\~невчиненням даних\~процесуальних дій,\~в даному\~випадку,- ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Також судом враховується, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. За таких обставин позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із врахуванням задоволення позову повністю та сплати позивачем 3028 грн судового збору, вказана сума судового збору підлягає стягненню із відповідача на користь позивача.

Outcome: approved