Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-20 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») звернулося до Оболонського районного суду міста Києва в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості на загальну суму 143209,00 грн., а також судових витрат у розмірі 3028,00 грн. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 15.09.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (далі - ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ») та [PERSON] було укладено договір позики №4685926. 14.06.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від №19 від 27.02.2024 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 17843,75 грн., з яких: 5000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 12843,75 грн. - сума заборгованості за відсотками. Крім того, 13.10.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] було укладено договір позики №76824667. 14.06.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від №18 від 27.02.2024 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 32656,25 грн., з яких: 9500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 23156,25 грн. - сума заборгованості за відсотками. Також, 12.07.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ» (далі - ТОВ «АВАНС КРЕДИТ») та [PERSON] укладено кредитний договір № 17417-07/2023. 29.04.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 29042024, у відповідності до умов якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передає (відступає) ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «АВАНС КРЕДИТ», права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 29.04.2024 до договору факторингу №29042024 від 29.04.2024, ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 53382,00 грн., з яких: 10000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 43382,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Крім того, 22.09.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» (далі - ТОВ «Мілоан») та [PERSON] було укладено кредитний договір №5667930. 29.01.2024 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №29012024, у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників №1 від 29.01.2024 до договору факторингу №29012024 від 29.01.2024 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в розмірі 39327,00 грн., з яких: 10000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 28827,00грн. - сума заборгованості за відсотками, 500,00 грн. - заборгованість за комісією. ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» посилається на те, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання, а тому має заборгованість на загальну суму 143209,00 грн. З урахуванням наведеного, позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість: за договором позики №4685926 у розмірі 17843,75 грн., з яких: 5000,00 грн. заборгованості за основною сумою боргу, 12843,75 грн. заборгованості за відсотками; за договором позики №76824667 у розмірі 32656,25 грн., з яких: 9500,00 грн. заборгованості за основною сумою боргу, 23156,25 грн. заборгованості за відсотками; за кредитним договором №17417-07/2023 у розмірі 53382,00 грн., з яких: 10000,00 заборгованості за основною сумою боргу, 43382,00 грн. заборгованості за відсотками; за кредитним договором №5667930 у розмірі 39327,00 грн., з яких: 10000,00 заборгованості за основною сумою боргу, 28827,00 грн. заборгованості за відсотками, 500,00 грн. заборгованості за комісією, а також понесені судові витрати. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 20.09.2024 по даній справі відкрито спрощене позовне провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та дату розгляду справи був повідомлявся. При цьому, у позовній заяві просив здійснювати розгляд справи за відсутності представника позивача, не заперечив проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлявся шляхом направлення судової повістки на зареєстровану адресу відповідача, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 15.09.2023 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ») та [PERSON] було укладено договір позики (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) №4685926, за умовами якого відповідач отримав позику в розмірі 5000,00 грн., строком на 30 днів, зі строком повернення позики (останній день) 15.10.2023, базова процентна ставка за перший день користування позикою 18,46 % (фіксована), базова процентна ставка з другого дня користування позикою до дати повернення позики -2,50% (фіксована), знижена процентна ставка з другого дня користування позикою до дати повернення - 0,01 % у день, процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) 2,70 % за день, орієнтовна реальна річна процентна ставка 709,18 %, орієнтовна загальна вартість позики 5937,50 грн. Відповідно до Додатку №1 до вказаного договору «Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит», сума позики становить 5937,50 грн., з яких: 5 000,00 грн.- сума позики; 937,50 грн. - розмір процентів. Також, 13.10.2023 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ та [PERSON] було укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №76824667, за умовами якого відповідач отримав позику в розмірі 9500,00 грн., строком на 30 днів, зі строком повернення позики (останній день) 11.11.2023, процентна ставка (базова) 2,5% в день (фіксована), знижена процентна ставка 0,625 % у день, процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) 2,70 % за день, орієнтовна реальна річна процентна ставка 769,67 %, орієнтовна загальна вартість позики 11281,25 грн. Відповідно до Додатку №1 до вказаного договору «Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит», сума позики становить 11281,25 грн., з яких: 9500,00 грн.- сума позики; 1781,25 грн. - розмір процентів. 14.06.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» за плату, а ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступити ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та додаткові угоди до нього. Відповідно до Реєстру боржників №18 від 27.02.2024 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором позики №76824667 в сумі 32656,25 грн., з яких: 9500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 23156,25 грн. - сума заборгованості за відсотками, та відповідно до Реєстру боржників №19 від 27.02.2024 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором позики №4685926 в сумі 17843,75 грн., з яких: 5000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 12843,75 грн. - сума заборгованості за відсотками. Крім того, 12.07.2023 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] укладено Договір про надання фінансового кредиту № 17417-07/2023, за умовами якого відповідач отримав фінансовий кредит у сумі 10000,00 грн., строком на 360 днів, з датою погашення кредиту - 05.07.2024, та стандартною процентною ставкою 1,99% на день. Відповідно до Додатку №1 до вказаного договору «Графік платежів», загальна вартість кредиту становить 81640,00 грн., з яких: 10000,00 грн.- сума кредиту; 71640,00 грн. - розмір процентів. 29.04.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 29042024, у відповідності до умов якого ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» за плату, та ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» відступити ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб-боржників, вказаними у реєстрі боржників. Згідно з Реєстром боржників від 29.04.2024 до Договору факторингу № 29042024 від 29.04.2024, ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 53382,00 грн., з яких: 10000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 43382,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. 22.09.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 5667930, за умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 10000,00 грн. строком на 119 днів з 22.09.2023 і складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 29 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 21.10.2023 (рекомендована дата платежу). Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 19.01.2024 (дата остаточного погашення заборгованості). Загальні витрати позичальника за пільговий період складають 2327,00 грн. в грошовому виразі та 1292,00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка за пільговий період); загальні витрати позичальника за кредитом (за весь строк кредитування) складають 29327,00 грн. в грошовому виразі та 6569,00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка за весь строк кредитування). Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за пільговий період складає 12327,00 грн., за весь строк кредитування складає - 39327,00 грн. Комісія за надання кредиту: 500,00 грн., яка нараховується за ставкою 5.00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Згідно з Графіком платежів за договором про споживчий кредит № 5667930, який є додатком №1 до договору, дата платежу 19.01.2024, сума платежу 39327,00 грн, яка складається із: 10000,00 грн. суми кредиту; 28827,00 грн. процентів за користування кредитом та 500,00 грн. - комісія за надання кредиту. 29.01.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №29012024, за умовами якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі боржників, який формується згідно додатку та є невід`ємною частиною договору. Відповідно до Витягу з реєстру боржників №1 до Договору факторингу №29012024 від 29.01.2024, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» отримало право грошової вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором №5667930, загальна сума заборгованості за вказаним кредитним договором становить 39327,00 грн., з них: сума заборгованості за основною сумою боргу - 10000,00 грн.; сума заборгованості за відсотками - 28827,00 грн.; сума заборгованості за комісією - 500,00 грн. Судом також встановлено, що вищевказані договори укладено в електронному вигляді у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію» та їх було підписано позичальником з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором і зазначенням у договорі персональних даних відповідача. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно із ч. 1 ст. 641 ЦК України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір. у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Особливості укладання договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ч.12 ст. 11 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа. У п.6 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Водночас договір, що укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді, про що вказано також у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19 та від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 ЦК України). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч.1 ст. 1077 ЦК України). Частиною 1 статті 512 ЦК України передбачені підстави заміни кредитора у зобов`язанні в тому числі через передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ст. 514 ЦПК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім того, ст. 516 ЦК України встановлено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено відповідним договором або законом. Відповідно до ст. 1082 Цивільного кодексу України, передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно із Правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 «…боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. … неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі». Спір між сторонами стосується стягнення заборгованості за вищезазначеними договорами, право вимоги за якими перейшло до нового кредитора. З наданих доказів вбачається, що під час укладення вищевказаних кредитних договорів (договорів позики) сторонами було досягнуто згоди з усіх його істотних умов та визначено: валюту кредитування, суму кредиту, процентну ставку за користування ним і порядок повернення кредиту, строк кредиту, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Таким чином укладені договори є обов`язковими до виконання. Стороною відповідача не надано будь-яких доказів в розумінні положень ст. ст. 76-81 ЦПК України на спростування даних обставин, як на підтвердження своїх заперечень проти позову. Оскільки відповідач в порушення умов договорів, а також положень чинного законодавства свої зобов`язання не виконав, а саме не здійснив погашення заборгованості за кредитом/позикою у встановленому договором порядку та в строки, то у нього утворилася заборгованість перед позивачем (як новим кредитором). З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту за договором позики №4685926 (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) від 15.09.2023 розмірі 5000,00 грн., за договором позики №76824667 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 13.10.2023 в розмірі 9500,00 грн., за договором про надання фінансового кредиту №17417-07/2023 від 12.07.2023 в розмірі 10000,00 грн., за договором про споживчий кредит №5667930 від 22.09.2023 в розмірі 10000,00 грн., а всього на загальну суму 34500,00 грн. Що ж стосується вимог позивача про стягнення з відповідача процентів за вказаними договорами, то суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно із ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1 ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Вказані висновки щодо застосування ч. 1 ст. 1050 та ст. 625 ЦК України у їх взаємозв`язку викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12, від 04.07.2018 у справі №310/11534/13-ц, від 31.10.2018 у справі №202/4494/16-ц, від 04.02.2020 у справі №912/1120/16. Так, відповідно до умов договору позики № 4685926, укладеного між ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] , відповідач отримав позику в розмірі 5000,00 грн. строком на 30 днів з датою повернення позики 15.10.2023. Відповідно до додатку №1 до Договору позики «Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит» сторони погодили розмір процентів за користуванням кредитом у розмірі 937,50 грн. Отже, враховуючи зміст договору позики, а також строк користування позикою погоджено до 15.10.2023, тому позивач має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку, тобто до 15.10.2023. Після закінчення строку дії договору у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти. На підтвердження вимоги щодо розміру заборгованості за відсотками за договором позики, позивачем надано розрахунок заборгованості у сумі 12843,75 грн. за період з 27.02.2024 по 31.07.2024. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача відсотків за договором позики у сумі 12843,75 грн. з 27.02.2024 по 31.07.2024 задоволенню не підлягає, оскільки нараховані після закінчення терміну дії договору. Ураховуючи вищезазначене, суд вважає, що з відповідача на користь по договору позики № 4685926 підлягають стягненню 937,50 грн. процентів за користуванням кредитом. У решті заявлених позовних вимог, слід відмовити. Також, відповідно до умов договору позики № 76824667, укладеного між ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] , відповідач отримав позику в розмірі 9500,00 грн. строком на 30 днів з датою повернення позики 11.11.2023. Відповідно до додатку №1 до договору позики «Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит» сторонами погоджено розмір процентів за користуванням кредитом у сумі 1781,25 грн. Отже, враховуючи зміст договору позики, а також строк користування позикою погоджено до 11.11.2023, тому позивач має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку, тобто до 11.11.2023. Після закінчення строку дії договору у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти. На підтвердження вимоги щодо розміру заборгованості за відсотками за договором позики, позивачем надано розрахунок заборгованості у сумі 23156,25 грн. за період з 27.02.2024 по 31.07.2024. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача відсотків за договором позики у сумі 23156,25 грн. з 27.02.2024 по 31.07.2024 задоволенню не підлягає, оскільки нараховані після закінчення терміну дії договору. Ураховуючи вищезазначене, суд вважає, що з відповідача на користь по договору позики № 76824667 підлягають стягненню 1781,25 грн. процентів за користуванням кредитом. У решті заявлених позовних вимог, слід відмовити. Відповідно до умов договору, укладеного 12.07.2023 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та відповідачем [PERSON] про надання фінансового кредиту, відповідачу було надано суму кредиту в розмірі 10000,00 грн. зі строком дії 360 днів. Позичальник зобов`язаний повернути кредит 05.07.2024. Відповідно до графіку платежів, що є Додатком №1 до договору про надання фінансового кредиту № 17417-07/2023 від 10.10.2023, сторонами погоджено проценти за користування кредитом у сумі 71640,00 грн. Як убачається із матеріалів справи, позивач просить стягнути з відповідача проценти за користування кредитом у сумі 43382,00 грн. Перевірши здійснені позивачем нарахування, у межах заявлених вимог, судом було встановлено, що розрахунок відсотків здійснений відповідно до умов договору в межах строку його дії. Ураховуючи зазначене, суд приходить до висновку про те, що вказані суми, належить стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідно до умов договору №5667930, укладеного 22.09.2023 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем [PERSON] про споживчий кредит, відповідачу було надано суму кредиту в розмірі 10000,00 грн. зі строком дії днів 119 днів з 22.09.2023. Позичальник зобов`язаний повернути кредит кредитодавцю не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 19.01.2024. Відповідно до графіку платежів, що є Додатком №1 до договору про споживчий кредит № 5667930 від 22.09.2023, сторонами погоджено проценти за користування кредитом у сумі 28827,00 грн. Як убачається із матеріалів справи позивач просить стягнути з відповідача проценти за користування кредитом у сумі 28827,00 грн. Перевірши здійснені позивачем нарахування, у межах заявлених вимог, судом було встановлено, що розрахунок відсотків здійснений відповідно до умов договору в межах строку його дії. Відтак, суд приходить до висновку про те, що вказані суми, належить стягнути з відповідача на користь позивача. Враховуючи те, що умовами кредитного договору не було передбачено нарахування процентів за користування кредитними коштами поза межами строку дії договору, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню саме узгоджений сторонами кредитних договорів розмір процентів, а саме: за договором позики №4685926 (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) від 15.09.2023 у розмірі 937,50 грн., за договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №76824667 від 13.10.2023 в розмірі 1781,25 грн., за договором про надання фінансового кредиту №17417-07/2023 від 12.07.2023 в розмірі 43382,00 грн., за договором про споживчий кредит №5667930 від 22.09.2023 у розмірі 28827,00 грн., а всього на загальну суму 74927,75 грн. Щодо вимог про стягнення з відповідача заборгованості за комісією, слід зазначити наступне. Як встановлено судом, умовами договору про споживчий кредит №5667930 передбачено комісію за надання кредиту. Проте, ні умовами вказаного договору, ні іншими доказами не підтверджено зміст та перелік зазначених послуг (сплати комісії за надання кредиту). Як визначено у п. 17 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» послуга це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі № 524/5152/15-ц викладена правова позиція, відповідно до якої умова договору про надання споживчого кредиту, укладеного після 16 жовтня 2011 року, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні Закону України «Про захист прав споживачів» (будь-які збори, відсотки, комісії, платежі), є нікчемною на підставі частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», норма якої діяла з 16 жовтня 2011 року до внесення змін на підставі Закону України «Про споживче кредитування»№ 1734-VIII від 15 листопада 2016 року. Проте, заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача комісії не відповідає вимогам Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки такі послуги не є послугою у визначенні вказаного Закону, тому позовні вимоги в частині стягнення комісії у розмірі 500,00 грн задоволенню не підлягають. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до положень частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторони, що був наведений зокрема у запереченнях проти позову чи апеляції. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Матеріали справи не містять, та відповідачем не надано доказів в розумінні положень ст.ст.76-81 ЦПК України на спростування позовних вимог. З огляду на викладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість на загальну суму 109 427,75 грн. У решті заявлених вимог, слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial