Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-28 00:00:00

24.09.2024\~року до\~Баранівського районного\~суду Житомирської\~області надійшла\~позовна заява\~ [PERSON] \~до [PERSON] ,\~в якій\~позивач просить\~розірвати шлюб\~між нею\~та відповідачем,\~який зареєстровано\~09\~липня 2004\~року Виконавчим\~комітетом Марківської\~сільської ради\~Баранівського району\~Житомирської області,\~актовий запис\~№ 5,\~що підтверджується\~свідоцтвом про\~шлюб серії\~ [NUMBER] \~від 13.10.2011\~року,\~та стягнути\~з [PERSON] \~на її\~користь аліменти\~на утримання\~доньки [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~що підтверджується\~свідоцтвом про\~народження серії\~ [NUMBER] \~від 02.09.2013\~року,\~у розмірі\~ 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а саме це 1598 грн. Обгрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначила, що вона та відповідач зареєстрували шлюб 09.07.2004 року, мають спільну дитину. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між сторонами, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. У сторін склалися різні погляди на життя. З вини відповідача сумісне життя і збереження сім`ї стало неможливим. Фактичні шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинені з березня 2024 року. Відповідач здоровий, працездатний, має можливість працювати та отримувати доходи. За таких обставин, відповідач вважає, що шлюб необхідно розірвати та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи, цивільна справа надійшла в провадження судді Бєлкіної Д.С. 11.12.2024 року. Ухвалою судді Бєлкіної Д.С. від 19.12.2024 справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, на адресу суду надіслала заяву від 29.01.2025 просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, причин свого неприбуття не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем проживання, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Дослідив письмові докази по справі, дав їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно до ст.ст.12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.» Статтею 13 ЦПК України визначено, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст.76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд приходить до наступного, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає, тому шлюб між ними має бути розірваний. Судом встановлено, 09 липня 2004 року Виконавчим комітетом Марківської сільської ради Баранівського району Житомирської області, актовий запис № 5, укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 13.10.2011 року (а.с.6). Сторони є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 02.09.2013 року ( а.с.12 ). Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно зі ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист правлюдини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За нормами ст.ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна зі сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За приписами ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст.191СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі зазначеного, аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, позивач має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, а також враховуючи те, що дитина проживає з позивачем, відповідач відзиву на позовну заяву не надав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, суд вважає за необхідне на підставі п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1211,20 грн. за подання заяви про розірвання шлюбу та 1211,20 грн. в дохід держави за вимогу про стягнення аліментів на утримання дитини.

Outcome: approved