Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-16 00:00:00

24 жовтня 2023 року Позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова з позовом до [PERSON] , третя особа орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини та визначенні способів участі батька у вихованні дитини. Просив зобов`язати [PERSON] , не чинити перешкоди [PERSON] у спілкуванні та вихованні дитини [PERSON] , [INFO] . Визначити такі способи участі [PERSON] , у спілкуванні та вихованні [PERSON] , [INFO] : - понеділок, середа, п`ятницю кожного тижня день [PERSON] з 18:00 до 20:00 зустрічається з сином [PERSON] без участі матері - [PERSON] ; - через один тиждень кожного місяця з п`ятниці 18:00 год. до неділі 18:00 год. [PERSON] знаходиться з батьком - [PERSON] , по місцю проживання останнього або за іншим визначеним ним місцем. (а.с.1-3) Стислий виклад позицій сторін. Обґрунтування позивача: Позивач у позовній заяві зазначив, що 14 червня 2014 року [PERSON] та відповідач - [PERSON] 14 червня 2014 року зареєстрували шлюб. В шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Шевченківського районного суд м. Львова від 28 квітня 2023 року шлюб розірвано. Дитина фактично проживає з матір`ю - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] Місце проживання дитини визначено за спільною згодою батьків. У договірному порядку не вдалося вирішити питання щодо участі у вихованні батька дитини та з її матір`ю. Позивач вказав, що Відповідачка вчиняє дій спрямовані на усунення батька від спілкування з дитиною та участі у її вихованні. За доводами Позивача, остання повноцінна зустріч батька з дитиною відбулась 19 березня 2023 року. На телефонні дзвінки дитина не відповідає, оскільки зі слів [PERSON] , дитина ображена на батька. Водночас Позивач зазначає, що є об`єктивні підстави вважати, що Відповідач заблокувала в телефоні сина вхідні дзвінки від батька та свідомо налаштовує [PERSON] проти батька. Неодноразові звернення позивача до [PERSON] , щодо побачення з дитиною, ігноруються. Позивач вважає за доцільне звернутися одразу до суду для врегулювання спору про участь батька у вихованні дитини. Позивач зазначає, що з березня 2023 року Відповідач або ігнорувала його звернення про побачення з дитиною або надавала обіцяння поговорити з сином, щоб він захотів зустрітися з батьком, вмотивовуючи це саме не бажанням дитини його бачити. Водночас при короткотривалих зустрічах з дитиною було зрозуміло, що це саме ініціатива матері, повністю обмежити доступ батька до сина. Враховуючи наведене, Позивач вважає обґрунтованим встановлення вказаного у прохальній частині позову способу участі [PERSON] у вихованні сина - [PERSON] . (а.с.1-3) Обґрунтування заперечень відповідача: 13 листопада 2023 року стороною Відповідача подано суду письмовий відзив на позовну заяву. Згідно відзиву Відповідачка вимоги Позивача заперечила і просила визначити спосіб участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні [PERSON] за участі матері з врахуванням думки дитини та висновку Служби у справах дітей Шевченківської районної адміністрації JIMP. У відзиві Відповідачка зазначила, що під час розірвання шлюбу питання про визначення місця проживання сина, чи участі у його вихованні Позивачем не порушувалось, оскільки він погодився, що син буде проживати з матір`ю. Відповідачка вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими, оскільки Позивач на її думку, не довів, що його права оспорюються, порушуються чи не визнаються. Відповідачка зауважила, що батько був мобілізований та тривалий час перебував у зоні бойових дій, а після отримання травми, лікування та повернення проживав з сім`єю досить мало часу та фактично зразу ж вирішив розлучитися і в березні 2023 року залишив сім`ю. Для сина це було дуже неочікувано, адже він чекав батька і як вважає Відповідачка, ображений на нього. Вказала, коли батько телефонує на його особистий мобільний телефон, син не відповідає. На всі її, Відповідачка прохання поговорити з татом, не коментує ніяк. Тому Відповідачка вказує, що вплинути якимось чином на сина та силоміць заставити спілкуватися з батьком вона не може. Позивач, за твердженням Відповідачки, жодним чином не намагався зробити щось для того, щоб зблизитись з сином та вплинути на покращення їх відносин. Відповідачка стверджує, що жодних перешкод у спілкуванні батька з сином нею не чинилося. Даний факт, що мною ніколи не чинилися перешкоди у спілкуванні Позивача та нашого сина також можуть підтвердити сусіди за адресою нашого місця проживання, а саме: [ADDRESS] . На думку Відповідачки, графік, який пропонується Позивачем не відповідає інтересам дитини. Дитина, за твердженнями Відповідачки, вже тривалий час проживає без батька. Відрив сина із постійного середовища проживання негативно впливає на його почуття, настрій та ін. (а.с.26-29) Пояснення третьої особи у справі. Письмові пояснення на позовні вимоги третьою особою - органом опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради подано не було. На ухвалу суду від 27 листопада 2023 року органом опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради суду подано висновок про визначення [PERSON] днів та годин побачень з малолітнім [PERSON] , [INFO] , згідно якого комісією з питань захисту прав дитини Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради рекомендовано органу опіки та піклування прийняти висновок, яким визначити спосіб участі батька [PERSON] у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною у такий спосіб: Перша, третя субота місяця з 15:00 год. до 20:00 год. (перші три місяці адаптаційного періоду - у присутності матері дитини, [PERSON] ); Друга та четверта неділя місяця з 12:00 год. до 18:00 год. (перші три місяці адаптаційного періоду - у присутності матері дитини, [PERSON] ); Крім цього, за домовленістю між батьками дитини зустрічі можуть відбуватись і в інші дні впродовж тижня, не порушуючи режиму дня малолітнього [PERSON] , [INFO] .(а.с.50-53) Процесуальні дії суду по справі. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 23 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні. (а.с.14) Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 06 листопада 2023 року витребувано докази, зобов`язано Службу у справах дітей Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради надати висновок щодо спору між сторонами про участь у вихованні дитини. (а.с.22) Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 27 листопада 2023 року залучено третьою особою орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради та зобов`язано залучену третю особу надати висновок щодо спору між сторонами про участь у вихованні дитини. (а.с.39) Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 26 січня 2024 року призначено судову-психологічну експертизу та зупинено провадження у справі. (а.с.102) Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 30 серпня 2024 року поновлено провадження у справі (а.с.109) Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 01 жовтня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду (а.с.123) Фактичні обставини встановлені судом, зміст спірних правовідносин, оцінка доказів та висновки суду. У судовому засіданні Позивач та його уповноважений представник [PERSON] підтримали мотиви позову та дали пояснення, що аналогічні його змісту, просили позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідачка та її уповноважений представник Бучківська М.Б. надали пояснення, що відповідають по своїй суті викладеному у відзиві на позовну заяву, просили відмовити в задоволенні позовних вимог. В судове засідання 17 січня 2025 року сторона відповідачки не з`явилась. Від уповноваженого представника - адвоката Б Бучківської М.Б. надійшло клопотання про відкладення судового засідання через її хворобу. Відповідно до пунктів другого та шостого частини другої статті 43, частини першої статті 44 ЦПК України, учасники справи та їх представники зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, виконувати процесуальні дії встановлені судом та добросовісно користуватися своїми процесуальним правами. Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження ( ALIMENTARIA SANDERS S.A. v. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року ). ЄСПЛ вказав, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (рішення від 08 квітня 2010 року у справі «GUREPKA v. UKRAINE (№ 2)» («Гурепка проти України (№ 2)»), заява № 38789/04, § 23). Також ЄСПЛ зауважив, що право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на «усне слухання». Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (рішення від 13 грудня 2011 року у справі «TRUDOV v. RUSSIA», заява № 43330/09, § 25, 27). За вказаних обставин, суд приходить до висновку про можливість проведення судового засідання за відсутністю учасників судового розгляду, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та прийняття законного і обґрунтованого рішення. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 361/8331/18 від 1 жовтня 2020 року. В зазначеній постанові Верховний Суд виходив з такого: «якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні». Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору. На підставі викладеного суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності сторони Відповідача, оскільки відповідачка свою позицію у справі висловила, в судових засіданнях участь приймала і з урахуванням того, що спір стосується інтересів малолітньої особи, на думку суду відтягування розгляду справи і ухвалення рішення є недопустимим. Уповноважений представник третьої особи - Миргород В.В. 10 грудня 2024 подав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності просив врахувати їхню позицію викладену у їхньому висновку. Заслухавши доводи сторін, дослідивши надані письмові докази суд дійшов наступних висновків. Даний спір виник із сімейних правовідносин пов`язаних з участю у вихованні дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів Відповідно до положень ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Під способами захисту цивільних прав розуміють передбачені законом заходи примусового характеру, за допомогою яких відновлюються порушені, невизнані або оспорювані права. Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміються закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами наступне. Сторони перебували у зареєстрованому 14 червня 2014 року шлюбі (а.с.9), у якому в сторін [INFO] народився син [PERSON] . (а.с.10). Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 13.08.2015 Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 2879, батьками [PERSON] [INFO] є [PERSON] та [PERSON] .(а.с.10) Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 28.04.2023 у справі № 466/3053/23 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Малолітній [PERSON] проживає разом з мамою - Відповідачкою [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Сторонами не оспорено, що місце проживання дитини визначено за їхньою спільною згодою Як встановлено з висновку про визначення [PERSON] днів та годин побачень з малолітнім [PERSON] , [INFO] , складеного комісією з питань захисту прав дитини Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, згідно акту обстеження умов проживання та акту оцінки потреб сім`ї/особи від 19.12.2023 складеного відділом «Служба у справах дітей» Шевченківського району та фахівцем соціальної роботи Шевченківського відділу соціальної роботи КУЗТ ЛМЦСПР «Джерело» за адресою проживання [PERSON] та малолітнього [PERSON] , [ADDRESS] , умови проживання задовільні. У квартирі чисто, прибрано, наявні необхідні меблі та побутова техніка. Для дитини створено належні умови для повноцінного розвитку, є окрема кімната облаштована місцем для сну, навчання, зберігання речей. Зі слів [PERSON] , батько бачився з дитиною [INFO] , проте не проявляє ініціативи у зустрічах з сином. (а.с.50-53) Згідно акту обстеження умов проживання та акту оцінки потреб сім`ї/особи від 19.12.2023 складеного відділом «Служба у справах дітей» Шевченківського району та фахівцем соціальної роботи Шевченківського відділу соціальної роботи КУЗТ ЛМЦСПР «Джерело» за адресою проживання [PERSON] , [ADDRESS] , умови проживання задовільні. У помешканні наявні необхідні меблі та побутова техніка. [PERSON] повідомив, що [PERSON] перешкоджає йому бачитись з сином. Вважає, що через вплив матері, [PERSON] його боїться і не хоче проводити з ним час. (а.с.50-53) [PERSON] на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради підтримав мотиви, викладені в позовній заяві та пояснив, що [PERSON] заблокувала його номер телефону і він не має можливості спілкуватись з сином. Через те, що [PERSON] чинить йому перешкоди у вихованні та спілкуванні з сином був вимушений звернутись до суду з позовною заявою. [PERSON] на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради пояснила, що після зустрічей з батьком дитина плаче, ночами не спить, відчуває страх. Після розірвання шлюбу з відповідачем, з дитиною працював психолог. Малолітній [PERSON] на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради повідомив, що коли батьки проживали разом, бачив як батько бив маму. Неодноразово батько кричав на нього. Попри це зазначив, що він любить батька, але відчуває страх коли бачиться з батьком, через це не хоче з ним гуляти, а також проти того щоб залишатися в батька з ночівлею. Хотів щоб при зустрічах з батьком була присутня матір. (а.с.50-53) Згідно Висновку судового експерта-психолога від 23.07.2024 наданого на ухвалу суду встановлено наступне. Ознак негативного впливу на психічних розвиток [PERSON] [INFO] ,.з боку його матері [PERSON] та бабці [PERSON] , не відмічається. Всі малолітні діти відрізняються підвищеним навіюванням і можуть легко попадати під вплив інших осіб, в тому числі і під вплив мати [PERSON] , бабці [PERSON] та батька [PERSON] , особливо під вплив тих осіб , з якими дитина проживає. Якщо при зустрічах з батьком буде присутня його мати [PERSON] або бабця [PERSON] , це не може мати негативний вплив на його психоемоційний стан ( так як він виявляє виражений емоційний зв`язок з ними), при умові, що дитина не буде втягнута у конфлікт між батьками з вимаганням лояльності до одного з батьків. Виховна поведінка, як матері [PERSON] та бабці [PERSON] , так і батька [PERSON] позитивно впливають на емоційний стан, психічний розвиток та відчуття благополуччя дитини [PERSON] . [PERSON] , з урахуванням його вікових особливостей, емоційного стану, індивідуально-психологічних властивостей, рівня розумового розвитку та умов мікросоціального середовища, спроможний надавати оцінку відношенню кожного з батьків до нього, виявляти прихильність до батьків. Актуальний емоційний стан дитини характеризується наявністю легких тривожно-негативістичних переживань, пов`язаних з розлученням батьків, однак вони не мають суттєвого впливу на відчуття дитиною свого благополуччя. На момент проведення психологічної експертизи, [PERSON] не виявляє бажання у будь-який спосіб контактувати з батьком [PERSON] . Небажання зустрічатися з батьком викликано відчуттям сильної образи на батька і свідчить про те, що між батьком і дитиною існує емоційний зв`язок. Постійність та систематичність спілкування дитини з батьком є однією з головних умов забезпечення психологічного благополуччя дитини. Припинення спілкування батька з дитиною може привести до руйнування емоційних зв`язків між ними. (а.с.105-108) Вказаний висновок підтримала в судовому засіданні 06.11.2024 допитана експерт - психолог [PERSON] . Відповідно до положень ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом. Згідно зі ст.141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч. 5 ст. 157 цього Кодексу. Відповідно до ст. 153 Сімейного кодексу України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Статтею 155 Сімейного кодексу України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 159 Сімейного Кодексу України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з' дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Згідно ч.2 ст. 159 Сімейного Кодексу України, під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Згідно з статтею 9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на Зважаючи на приписи частини 2 статті 10 ЦПК України при розгляді такої справ, слід враховувати норми Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі Конвенція). Так, статтею 18 Конвенції визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини не є предметом їх основного піклування. Відповідно до частини І статті 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Положеннями статті 7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування. Судом, на підставі досліджених доказів і з урахуванням висновку Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, встановлено, що Позивач [PERSON] має належні умови для проживання та розвитку дитини, бажає брати активну участь у вихованні та спілкуванні з дитиною, проте малолітній [PERSON] відчуває страх до батька та не виявляє бажання щодо тривалого часу побачення та спілкування з ним. Визначаючи спосіб участі батька у вихованні дитини, спілкуванні з ними, суд враховує принцип рівності прав батьків у вихованні дитини та принцип забезпечення найважливіших інтересів дитини, вік дитини. Суд вважає, що наявність непорозумінь між сторонами щодо участі у вихованні дитини триваючі неприязні стосунки між батьками є основною перешкодою для спільного вирішення питань, пов`язаних з участю батька у спілкуванні з дитиною. Суд приймає до уваги, що при встановленні днів та годин зустрічей батька з дитиною, відповідною комісією при наданні висновку враховувалась думка дитини, а тому зустрічі малолітнього [PERSON] з батьком [PERSON] повинні відбуватися в присутності матері, встановивши адаптаційний період для налагодження психоемоційного зв`язку між дитиною та батьком. Право батька на спілкування з дитиною є його незаперечним правом, а спілкування дитини з батьком, як встановлено дослідженими судом доказами, зокрема висновком судового експерта-психолога, відповідає його інтересам. Між тим з батьків, хто проживає окремо і дитиною має існувати постійний, систематичний контакт. Таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, оскільки спілкування дитини з батьками служить задоволенню життєво важливих потреб дитини. Крім того, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Дитина має рости під опікою і відповідальністю обох батьків, а тому участь [PERSON] у вихованні сина, спілкуванні між ними не лише забезпечить виконання батьківських прав [PERSON] , а буде відповідати і інтересам дитини. Суд дійшов переконання, що визначити спосіб участі батька [PERSON] у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною - [PERSON] слід у наступний спосіб: - перша, третя субота місяця з 15:00 год. до 20:00 год., перші два місяці адаптаційного періоду - у присутності матері дитини, [PERSON] ; - друга та четверта неділя місяця з 12:00 год. до 18:00 год., перші два місяці адаптаційного періоду - у присутності матері дитини, [PERSON] . Крім цього, за домовленістю між батьками дитини зустрічі можуть відбуватись і в інші дні впродовж тижня, не порушуючи режиму дня малолітнього [PERSON] . Визначений спосіб участі у вихованні та спілкуванні дитини з батьком у формі встановлення порядку спілкування відповідатиме, на думку суду, інтересам дитини, сприятиме уникненню між сторонами конфліктів, забезпечить спокійний психологічний розвиток та зростання сина, створить умови для виконання батьком, який проживає окремо, обов`язку на виховання дитини та здійснення його права на особисте спілкування із дитиною, відповідатиме вимогам чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини. Саме такий спосіб участі батька у вихованні сина та спілкуванні з ним у повній мірі відповідатиме інтересам як батьків, так і дитини, а також є достатнім для забезпечення участі батька у процесі виховання дитини. 3 огляду на приписи частини 4 статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд враховує при практику Європейського суду з прав людини як джерело права (далі ЄСПЛ). стю Так, ЄСПЛ зауважує, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім _-ого випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним («Mamchur v. Ukraine» («Мамчур проти України») (Заява № 10383/09), №10383/09, §100, Страсбург, від 16 липня 2015 року). Також, ЄСПЛ зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків («Hunt v. Ukraine» («Хант проти України») ЗаяваМ 31111/04, §54, Страсбург, від 07 грудня 2006 року). Батько, який проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має беззаперечне право на особисте спілкування з дитиною. Мати., яка проживає разом з вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвите дитини. Такий висновок повністю узгоджується з правовими висновками Верховного Суду від С: | травня 2020 року у справі №487/2621/17-ц та від 03 лютого 2021 року у справі №140/1984/19. Враховуючи викладене суд, надавши правову оцінку доводам та доказам сторін, дійшов висновку, що позовні вимоги щодо усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини та визначення способів участі батька у вихованні дитини є обґрунтованими, такими, що ґрунтуються на вимогах закону і в частині визначення способів участі батька у вихованні дитини підлягають частковому задоволенню. Розподіл судових витрат. У відповідності до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог. Позивачем понесено судові витрати у виді сплаченого судового збору у розмір: 1073,60гривень.

Outcome: partial