Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-22 00:00:00

02.12.2024 позивач [PERSON] звернувся до Софіївського районного суду Дніпропетровської області з цивільним позовом до відповідача Вакулівської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті сина [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування поданого позову зазначив, що [INFO] внаслідок військової агресії Російської Федерації загинув його син [PERSON] згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Софіївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про що складено відповідний актовий запис за №140. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом майна померлого сина [PERSON] , інших спадкоємців першої черги майна померлого немає. 18.10.2024 при зверненні до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кот Л.І. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті сина, позивач [PERSON] отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки в установлений законом строк не подав відповідну заяву, а також неможливістю встановити факт родинного зв`язку із позивачем та померлим. Із заявою про встановлення факту родинних відносин із загиблим позивач звернувся до суду 18.06.2024, проте рішення у даній справі було ухвалено лише 22.10.2024. Враховуючи викладені обставини, ним було пропущено термін звернення до нотаріуса з поважних причин, просить визначити йому додатковий строк тривалістю три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після померлого сина [PERSON] 03 грудня 2024 року ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження, призначено справу до розгляду у відкритому підготовчому засіданні з повідомленням сторін. Крім того, відповідачу роз`яснено право для подання відзиву на позовну заяву в порядку ст. 191 ЦПК України. 13 січня 2025 року ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області закрито підготовче провадження по справі, розгляд справи призначено по суті за участю сторін. Позивач до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник Вакулівської сільської ради в судове засідання не з`явився, відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до положень ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши доводи позовної заяви, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов такого висновку. Згідно ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України). Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, згідно ст.1269 ЦК України. При цьому, такі дії повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк. Пропуск такого строку, позбавляє спадкодавця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору, який пропущено з поважних причин, і потребує пред`явлення нею позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Наведені положення у повній мірі відповідають Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 6 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12. Судом встановлено, що [INFO] помер син позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження\~серії [NUMBER] та рішенням Софіївського районного суду від 22 жовтня 2024 року. Інших спадкоємців, крім позивача немає. Із матеріалів спадкової справи №154/2024 (копії), витребуваної за ухвалою суду у приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кот Л.І. вбачається, що із заявою про прийняття спадщини окрім позивача, зверталася [PERSON] (мати померлого), [INFO] . Відповідно до постанови приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кот Л.І. від 18.10.2024 року [PERSON] та [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через пропущений шестимісячний строк, який почався з часу відкриття спадщини ( а.с.14-33). [INFO] [PERSON] , [INFO] , померла у с.Вакулове Криворізького району Дніпропетровської області, що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 02.12.2024, виданого Софіївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). Згідно ст.1270 ЦПК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Згідно ч.3 ст.1272 вказаного Кодексу за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як вбачається із положень ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення\~додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.60 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задоволити і визначити йому\~додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, підтверджений матеріалами справи та підлягає задоволенню. Крім того, суд звертає увагу на те, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину.Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вимоги щодо відшкодування судових витрат, понесених позивачем на оплату судового збору, останній не заявляв, а тому суд не вирішує питання про їх розподіл між сторонами.

Outcome: approved