Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-26 00:00:00

В вересні 2024 року товариство з обмеженою відповідальністю «Авікон Груп» звернулося до суду в особі представника - Поддубної Ірини Владиславівни із позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за надання послуг з управління багатоквартирним будинком. В обґрунтування позову зазначено, що 20 травня 2019 року між співвласниками багатоквартирного будинку [ADDRESS] та товариством з обмеженою відповідальністю «Авікон Груп» укладено договір № 008/у про надання послуги з управління вказаним багатоквартирним будинком. За умовами договору позивач зобов`язався надавати співвласникам послуги з управління будинком згідно з визначеним в договорі переліком, а співвласники зобов`язались оплачувати такі послуги за узгодженим сторонами тарифом. Згідно із пунктом 3.1 Договору ціна послуги з управління на момент його укладення становила 4,77 грн за 1 кв. м. загальної площі квартири. Згідно з Наказом № 205-А/23 від 31.05.2023 про індексацію вартості послуги з управління багатоквартирним будинком з 01.06.2023 ціну послуги збільшено до 4,93 грн. за 1 кв.м. загальної площі квартири. На підставі пункту 3.5. Договору та згідно з Наказом № 216-А/24 від 31.01.2024 про індексацію вартості послуги з управління багатоквартирним будинком з 01.02.2024 ціну послуги було збільшено до 5,42 грн за 1 кв.м. Пунктом 3.3. Договору визначено, що кожен співвласник будинку повинен сплачувати нараховані йому відповідно до договору платежі на банківський рахунок позивача щомісяця, не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Договір набрав чинності 01 липня 2019 року (пункт 10.1 договору) та, за відсутності письмової заяви від жодної із сторін про відмову від нього за два місяця до закінчення річного строку дії (пункт 10.2 договору), наразі продовжує діяти. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо власників квартири, співвласниками квартири № 49 загальною площею 56,49 кв.м. в будинку в рівних частках по 1/2 є [PERSON] та неповнолітній [PERSON] , [INFO] , який є сином відповідачки, що підтверджується листом Олександрівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжя вих.№ 1188/32.11-01.27 від 16.08.2024. Згідно цього ж листа, батьком неповнолітнього [PERSON] , є [PERSON] , [INFO] . Зобов`язання, передбачені договором, співвласники квартири № 49 виконують несвоєчасно і не в повному обсязі. Станом на 01.09.2024 заборгованість складала 13 983,73 грн.. Як вбачається з вказаного розрахунку, останній платіж відповідачкою було внесено 25 січня 2022 року. Додатково зазначили, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08.08.2024 у справі № 335/6467/24 з відповідачки на користь позивача стягнуто 6 532,60 грн. заборгованості із сплати послуги за утримання багатоквартирного будинку, 282,15 грн. неустойки, 1 491,66 грн. інфляційних втрат та 231,90 грн. трьох відсотків річних, а всього стягнути 8 538,31 грн. Як вбачається із тексту вказаного рішення, стягнута судом сума є часткою особистих зобов`язань відповідачки перед позивачем станом на 31 травня 2024 року, а також нарахованих співвласникам квартири № 49 пені, інфляційних втрат на відсотків. Разом з цим, згаданим судовим рішенням позивачеві відмовлено в стягненні з відповідачки заборгованості, яка відповідає частці неповнолітнього у спірній квартирі - з тієї підстави, що позивачем не доведено факту родинних відносин між відповідачкою та другим співвласником квартири, а також неповнолітній вік цього співвласника. На даний момент, представник позивача вважає, що вказаний недолік усунуто шляхом направлення представником позивача адвокатського запиту до органу РАГС та отримання відповідного актового запису про народження. В той же час, станом на дату звернення до суду із цим позовом розмір заборгованості з управління будинку, що обліковується за співвласниками квартири № 49 , збільшився на 918,54 грн (вартість послуг за червень, липень та серпень місяці 2024 року). Таким чином, позивач зазначає, що відповідачі свої зобов`язання з оплати спожитих послуг не виконали, станом на 01.09.2024 заборгованість складає 13 983,73 грн., а тому просять стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Авікон Груп»: 6 991,87 грн. заборгованості із сплати послуги за утримання багатоквартирного будинку, 281,15 грн. пені, 1 491,67 грн. інфляційних витрат, 231,90 грн. відсотків, а всього 8 997,59 грн. та, крім того, витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422,40 грн.. та витрат на оплату правничої допомоги в розмірі 4 000,00 грн.. Ухвалою судді від 12.09.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, сторонам встановлено строки на подання заяв по суті справи. 25.09.2024 від представника позивача до суду надійшла заява про зменшення позовних вимог, згідно до якої зазначено, що в позовній заяві вказано, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08.08.2024 у справі № 335/6467/24 з [PERSON] на користь позивача стягнуто 6 532,60 грн. заборгованості із сплати послуги за управління багатоквартирним будинком, 282,15 грн. неустойки, 1 491,66 грн. інфляційних втрат та 231,90 грн. трьох відсотків річних, разом 8 538,31 грн., а також судовий збір в розмірі 1 211,20 грн. Всього, таким чином, з відповідачки ухвалено стягнути 9 749,51 грн. Рішення суду набрало чинності і долучено до матеріалів позовної заяви. Предметом справи, що розглядається, є стягнення решти заборгованості з відповідачки та відповідача як законних представників (батьків) неповнолітнього власника другої половини квартири, а також заборгованості відповідачки перед позивачем, що виникла після подання позову у справі № 335/6467/24. Додатково зазначили, що 19 вересня 2024 року, тобто після відкриття провадження у даній справі, відповідачкою в добровільному порядку було внесено на банківський рахунок позивача грошові кошти в розмірі 13 983,73 грн.. Вказаний платіж відповідачки було направлено позивачем на повне погашення заборгованості, присудженої з [PERSON] судовим рішенням у справі № 335/6467/24, решту - на погашення поточної заборгованості відповідачки та, частково, - на погашення заборгованості неповнолітнього власника квартири. В результаті заборгованість відповідачки як власниці 1/2 частки квартири з оплати послуг з управління багатоквартирним будинком на даний момент погашено повністю, а заборгованість неповнолітнього [PERSON] , що підлягає стягненню з його батьків, зменшилася з 6 991,87 грн. до 3 216,92 грн.. Враховуючи наведене вище в сукупності, позивач вважає доведеним та очевидним, що у відповідачів існують невиконані зобов`язання з оплати послуги з управління багатоквартирним будинком, а тому наполягає на задоволенні позовних вимог з урахуванням зменшення позовних вимог, а саме стягнути солідарно з відповідачів 5 222,64 грн., з яких: 3216,92 грн. заборгованість за послуги з управління багатоквартирним будинком, 282,15 грн. пені, 1491,67 грн. інфляційних втрат та 231,90 грн. трьох відсотків річних. Стягнути судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, 15.11.2024 та 19.12.2024 від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за їх відсутності та заперечували стосовно винесення заочного рішення, оскільки у відповідача [PERSON] в цій справі є представник, який надавав клопотання по справі, зокрема щодо відкладення її розгляду. Відповідачі або їх представники в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись судом належним чином, заяв про відкладення розгляду справи та відзиву до суду не надавали. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах позовних вимог, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За змістом ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. За визначенням, викладеним у ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»: споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу; управитель багатоквартирного будинку це фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належить житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Відповідно до пункту 12 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуга з управління багатоквартирним будинком це результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору. Згідно із приписами статті 12 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» за рішенням загальних зборів функції з управління багатоквартирним будинком можуть бути передані (всі або частково) управителю або асоціації. Відповідно до приписі в статті 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором. Статтею 629 ЦК України закріплено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що 20 травня 2019 року між співвласниками багатоквартирного будинку [ADDRESS] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авікон Груп» укладено договір № 008/у про надання послуги з управління вказаним багатоквартирним будинком. За умовами Договору позивач зобов`язався надавати співвласникам послуги з управління будинком згідно з визначеним в договорі переліком, а співвласники зобов`язались оплачувати такі послуги за узгодженим сторонами тарифом. Види робіт і послуг, які включає в себе послуга з управління сторони визначили у пункті 1.4 договору, а періодичність їх виконання та більш детальний опис у додатку №3 до договору. Згідно із пунктом 3.1 Договору ціна послуги з управління на момент його укладення становила 4,77 грн за 1 кв. м. загальної площі квартири. Згідно з Наказом № 205-А/23 від 31.05.2023 про індексацію вартості послуги з управління багатоквартирним будинком з 01.06.2023 ціну послуги збільшено до 4,93 грн. за 1 кв.м. загальної площі квартири. На підставі пункту 3.5. Договору та згідно з Наказом № 216-А/24 від 31.01.2024 про індексацію вартості послуги з управління багатоквартирним будинком з 01.02.2024 ціну послуги було збільшено до 5,42 грн за 1 кв.м. Пунктом 3.3. Договору визначено, що кожен співвласник будинку повинен сплачувати нараховані йому відповідно до договору платежі на банківський рахунок позивача щомісяця, не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Договір набрав чинності 01 липня 2019 року (пункт 10.1 договору) та, за відсутності письмової заяви від жодної із сторін про відмову від нього за два місяця до закінчення річного строку дії (пункт 10.2 договору), наразі продовжує діяти. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо власників квартири, співвласниками квартири [ADDRESS] в рівних частках по 1/2 є [PERSON] та неповнолітній [PERSON] , [INFO] , який є сином відповідачки, що підтверджується листом Олександрівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжя вих.№ 1188/32.11-01.27 від 16.08.2024. Згідно цього ж листа, батьком неповнолітнього [PERSON] , є [PERSON] , [INFO] . Зобов`язання, передбачені договором, співвласники квартири № 49 виконують несвоєчасно і не в повному обсязі. Станом на 01.09.2024 заборгованість складала 13 983,73 грн.. Як вбачається з вказаного розрахунку, останній платіж відповідачкою було внесено 25 січня 2022 року. Додатково зазначили, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08.08.2024 у справі № 335/6467/24 з відповідачки на користь позивача стягнуто 6 532,60 грн. заборгованості із сплати послуги за утримання багатоквартирного будинку, 282,15 грн. неустойки, 1 491,66 грн. інфляційних втрат та 231,90 грн. трьох відсотків річних, а всього стягнути 8 538,31 грн. Як вбачається із тексту вказаного рішення, стягнута судом сума є часткою особистих зобов`язань відповідачки [PERSON] перед позивачем станом на 31 травня 2024 року, а також нарахованих співвласникам квартири № 49 пені, інфляційних втрат на відсотків. Разом з цим, згаданим судовим рішенням позивачеві відмовлено в стягненні з відповідачки заборгованості, яка відповідає частці неповнолітнього у спірній квартирі - з тієї підстави, що позивачем не доведено факту родинних відносин між відповідачкою та другим співвласником квартири, а також неповнолітній вік цього співвласника. На час розгляду даної справи, представник позивача надав відомості щодо батьків неповнолітнього. В той же час, станом на дату звернення до суду із цим позовом розмір заборгованості з управління будинку, що обліковується за співвласниками квартири № 49 , збільшився на 918,54 грн (вартість послуг за червень, липень та серпень місяці 2024 року). Разом з тим, 19 вересня 2024 року, тобто після відкриття провадження у даній справі, [PERSON] в добровільному порядку було внесено на банківський рахунок позивача грошові кошти в розмірі 13 983,73 грн.. Вказаний платіж відповідачки було направлено позивачем на повне погашення заборгованості, присудженої з [PERSON] судовим рішенням від 08.08.2024 у справі № 335/6467/24, решту - на погашення поточної заборгованості відповідачки та, частково, - на погашення заборгованості неповнолітнього власника квартири. В результаті заборгованість відповідачки як власниці 1/2 частки квартири з оплати послуг з управління багатоквартирним будинком на даний момент погашено повністю, а заборгованість неповнолітнього [PERSON] , що підлягає стягненню з його батьків, зменшилася з 6 991,87 грн. до 3 216,92 грн.. Враховуючи наведене суд, вважає доведеним, що у відповідачів існують невиконані зобов`язання з оплати послуги з управління багатоквартирним будинком, а тому приходить до висновку про задоволення позовних вимог з урахуванням зменшення позовних вимог, а саме щодо стягнення солідарно з відповідачів 5 222,64 грн., з яких: 3216,92 грн. заборгованість за послуги з управління багатоквартирним будинком, 282,15 грн. пені, 1491,67 грн. інфляційних втрат та 231,90 грн. трьох відсотків річних. Судом встановлено, що позивачем здійснювалось управління багатоквартирним будинком в якому знаходиться квартира відповідачів в період за який нараховано борг. Частиною 1 статті 15 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк. Вказані норми Закону відповідають змісту договору, укладеному між позивачем та співвласниками багатоквартирного будинку у спірних відносинах. Таким чином, доводи Відповідача про відсутність «додаткової угоди щодо пролонгації договору», протоколу загальних зборів з цього приводу тощо, не заслуговують на увагу. Згідно із ч.1ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною другою ст. 615 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем надані належні та допустимі докази в обґрунтування своїх вимог. Частиною 1 статті 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею), відповідно до ст.549 Цивільного кодексу України, є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею, зокрема, є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Пунктом 7.7. Договору встановлено, що за порушення строків оплати послуг, які надаються Позивачем, співвласники Будинку сплачують пеню із розрахунку 0,01% суми простроченого платежу за кожен день прострочення, але не більше суми заборгованості. Пеня нараховується окремо кожному співвласнику, який несвоєчасно та/або не в повному обсязі оплатив послугу з управління Будинком. Пунктом 1 частини другої статті 258 Цивільного кодексу України визначено спеціальну позовну давність в один рік до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Незважаючи на те, що згідно з частиною 3 статті 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, за приписами пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Карантин, встановлений Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), на усій території України безперервно діяв з 12.03.2020 р. по 30.06.2023 р., тож, строк позовної давності щодо стягнення з відповідачів неустойки (пені) за порушення зобов`язань за договором позивачем не пропущено. Заяв щодо застосування строків позовної давності з боку відповідачів не надходило. Разом з цим, пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України 05.03.2022 р. від № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» з наступними змінами та доповненнями заборонено нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації) Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 р. з наступними змінами та доповненнями, Запорізьку міську територіальну громаду включено до переліку територій можливих бойових дій з 01 лютого 2023 року. Таким чином, передбачена договором неустойка (пеня) за несвоєчасну оплату послуг з управління будинком нарахована позивачем за період з 31 липня 2019 року по 31 серпня 2024 року (останній день перед включенням Запорізької міської територіальної громади до переліку територій можливих бойових дій). Розмір пені за вказаний період складає 282,15 грн.. Якщо зобов`язання не виконано або виконано неналежним чином, то воно не припиняється, а навпаки на сторону, яка допустила неналежне виконання, покладаються додаткові юридичні обов`язки, у тому числі передбачені ст. 625 ЦК України, оскільки остання передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Інфляційна складова у сумі заборгованості, розрахована з урахуванням вказаної вище Постанови Кабінету Міністрів України № 206 від 05.03.2022 р., становить 1491,67 грн. Три відсотки річних, нараховані на прострочену суму за той самий період, складають 231,90 грн.. Отже загальна сума заборгованості по оплаті послуг наданих власникам вищевказаної квартири складає: 3216,92 + 282,15 + 1491,67 + 231,90 = 5 222,64 грн.. Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості, суд визнає його правильним, а також враховує, що наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачами не спростовано належними та допустимими доказами, хоча такий процесуальний обов`язок передбачений ст. ст. 12,13, 81 ЦПК України, а також не надано альтернативного розрахунку. Аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, суд приходить до висновку, що сума боргу у розмірі 5 222,64 гривень, підлягає стягненню на користь позивача у повному обсязі, оскільки при вирішенні спору по суті суд враховує вимоги ст.ст.12,81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків ,встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як зазначено в заяві про зменшення позовних вимог, то наразі боргу за [PERSON] як власником 1/2 квартири не обліковується, сума боргу у розмірі 5 222,64 гривень стосується 1/2 частки неповнолітнього власника квартири. Стаття 322 ЦК України передбачає, що саме власник майна зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором і законом. Згідно із ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема, у разі неподільності предмета зобов`язання (ст.541 ЦК України). Отже, власник несе витрати по утриманню майна відповідно до своєї частки у власності, не залежно від фактичного проживання у квартирі, що є його власністю. Стаття 6 СК України передбачає, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Згідно з чч.1, 2 ст. 32 ЦК України крім правочинів, передбачених статтею 31 цього Кодексу, фізична особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років (неповнолітня особа) має право: 1) самостійно розпоряджатися своїм заробітком, стипендією або іншими доходами; 2) самостійно здійснювати права на результати інтелектуальної, творчої діяльності, що охороняються законом; 3) бути учасником (засновником) юридичних осіб, якщо це не заборонено законом або установчими документами юридичної особи; 4) самостійно укладати договір банківського вкладу (рахунку) та розпоряджатися вкладом, внесеним нею на своє ім`я (грошовими коштами на рахунку); 5) самостійно укладати договір про отримання електронних довірчих послуг. Неповнолітня особа вчиняє інші правочини за згодою батьків (усиновлювачів) або піклувальників. Стаття 33 ЦК України передбачає, що неповнолітня особа особисто несе відповідальність за порушення договору, укладеного нею самостійно відповідно до закону. Неповнолітня особа особисто несе відповідальність за порушення договору, укладеного за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальника. Якщо у неповнолітньої особи недостатньо майна для відшкодування збитків, додаткову відповідальність несуть її батьки (усиновлювачі) або піклувальник. Неповнолітня особа несе відповідальність за шкоду, завдану нею іншій особі, відповідно до статті 1179 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 34 ЦК України повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття). Права, свободи та інтереси неповнолітніх осіб віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть захищати у суді відповідно їх батьки, усиновлювачі, піклувальники чи інші особи, визначені законом. Суд може залучити до участі в таких справах неповнолітню особу чи особу, цивільна дієздатність якої обмежена. Відповідно до п. 99.2 ст. 99 ПК України грошові зобов`язання малолітніх/неповнолітніх осіб виконуються їх батьками (усиновителями), опікунами (піклувальниками) до набуття малолітніми/неповнолітніми особами цивільної дієздатності в повному обсязі. Батьки (усиновителі) малолітніх/неповнолітніх і малолітні/неповнолітні у разі невиконання грошових зобов`язань малолітніх/неповнолітніх несуть солідарну майнову відповідальність за погашення грошових зобов`язань та/або податкового боргу. Вікових обмежень у набутті нерухомості у власність немає. Як вже зазначалося, то гр. [PERSON] та неповнолітній [PERSON] володіють на праві спільної часткової власності, а саме по 1/2 частці, квартирою [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер 45, виданого Районною адміністрацією Запорізької міської ради по Вознесенівському району від 20.03.2017, зареєстровано Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради 12.06.2020. Отже, неповнолітнім особам може належати будь-яке майно, яке відповідно до закону є об`єктом права приватної власності фізичних осіб. Однак, в той же час, будучи власником майна (в тому числі нерухомого), неповнолітня особа не здатна здійснювати свої права самостійно, оскільки має неповну цивільну дієздатність. За таких обставин неповнолітній [PERSON] не може бути відповідачем у даній справі, а його частина зобов`язання як співвласника квартири в житловому будинку, з урахуванням положень колективного договору співвласників цього будинку з позивачем, покладається солідарно на його батьків. Стосовно стягнення витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Пункт 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. На підтвердження отримання позивачем правничої допомоги було надано копію договору № 04/08-24 про надання професійної правничої допомоги від 09.08.2024, відповідно до якого Адвокатське об`єднання «Фінанси і право» в особі адвоката Ференця Олександра Євгеновича та ТОВ «Авікон Груп», в особі генерального директора Шингура В.Ф. уклали це договір про те, що адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, а замовник зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та у строки обумовлені сторонами. Право на зайняття адвокатською діяльністю адвоката Ференця О.Є. підтверджено копією свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 300, виданого на підставі рішення Херсонської обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 30.07.2003 № 4 та копією посвідчення адвоката. Відповідно до п. 2.1 Розділу 2 Договору цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до виконання сторонами своїх зобов`язань. Вартість професійної правничої допомоги, загального обсягу послуг, а також порядок розрахунків визначаються сторонами в додатках до цього договору (п. 3.1). правова допомога вважається наданою після підписання акту приймання-передачі послуг, який підписується сторонами. Відповідно до додаткової угоди № 1 від 09.08.2024 до зазначеного вище договору замовник та адвокатське об`єднання погодили такий об`єм та вартість надання професійної правничої допомоги: 1) складання адвокатського запиту до органу РАЦС стосовно родинних зв`язків між співвласниками - 1000,00 грн.; 2) складання позовної заяви про стягнення заборгованості, з урахуванням отриманої відповіді та прийнятого раніше судового рішення щодо стягнення частки боргу з одного із співвласників - 3000,00 грн. Оплата послуг, передбачених п. 2 цієї додаткової угоди, здійснюється в наступному порядку: авансовий платіж в розмірі 1 000,00 грн. вноситься замовником протягом одного робочого дня з моменту укладення цієї додаткової угоди. Остаточний розрахунок в розмірі 3000,00 грн. - протягом 30 календарних днів з моменту ухвалення судового рішення за складеним адвокатом позовом, але за будь-яких обставин не пізніше 31.12.2024. Всі розрахунки здійснюються в безготівковому порядку. Відповідно до акту № 1 від 15.08.2024 надання-прийому професійних правничих послуг складання адвокатського запиту в орган РАЦСу вартувало 1000,00 грн. Відповідно до акту № 2 від 09.09.2024 надання-прийому професійних правничих послуг за зазначеною угодою вартість складання позовної заяви до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя становила 3000,00 грн. До матеріалів справи було долучено копію платіжної інструкції № 3160 від 16.08.2024 АТ КБ «Приват Банк», відповідно до якої ТОВ «Авікон Груп» перерахувало АО «Фінанси та право» 1000,00 грн., призначенням платежу - плата за надання професійної правничої допомоги, згідно рахунку № 05/08 від 15.08.2024, без ПДВ. Також, в матеріалах справи є наявним адвокатський запит адвоката Ференця О.Є. до Олександрівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) (як у запиті) щодо родинних зв`язків між [PERSON] та [PERSON] , а також щодо того хто є батьком дитини. В свою чергу надана до суду позовна заява направлена через систему «Електронний суд» та підписана електронним підписом представника позивача за електронною довіреністю Поддубною І.В. , а не адвокатом Ференцем О.Є.. Також, суду не було надано, зокрема і у порядку, передбаченому ч. 8 ст. 141 ЦПК України, платіжної інструкції щодо перерахування позивачем адвокату коштів за складання позовної заяви в розмірі 3000,00 грн.. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами з наданням, зокрема, розрахунків (калькуляції) вартості кожної окремо наданої послуги, з урахуванням її складності та обсягу, а не лише визначення загальної вартості наданої правової допомоги. Таким чином, суд доходить висновку про часткове задоволення вимог про стягнення з відповідачів судових витрат на правничу допомогу, а саме в розмірі 1000,00 грн., інша ж частина таких витрат перед судом не доведена. Згідно із вимогами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до роз`яснень, наданих у п. 35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» - солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. З огляду на викладене та враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, розмір судового збору підлягає стягненню з кожного відповідача окремо у рівних частках по 1211,20 грн. з кожного.

Outcome: approved