Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягувати з відповідача аліменти в його користь на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову покликається на те, що перебував в шлюбі з відповідачем з 04.06.2009 року, який рішенням Дрогобицького міськрайонного суду від 02 грудня 2014 року розірвано (справа №442/9027/14-ц). Разом з тим, у вищезгаданому рішенні зазначено, що доньку [PERSON] залишено на вихованні у батька. Дитина проживає разом з ним, перебуває повністю на його утриманні. Відповідач спочатку цікавилася донькою, добровільно сплачувала аліменти. Однак, на даний час вона виїхала за кордон і перестала допомагати дитині, ігнорує його та дитини вимоги. За таких обставин він змушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 31.12.2024 року було відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Відзиву по позов відповідачем не подано. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно з вимогами\~статті 264 ЦПК\~під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження.. Згідно з ч. 3\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду від 02.12.2014 року розірвано (справа №442/9027/14-ц). Згідно даного судового рішення неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , залишено на вихованні у позивача, як батька. Отже, вищевказаним судовим рішенням підтверджується факт самостійного виховання доньки [PERSON] позивачем [PERSON] вже десять років. Дитина проживає разом з ним, перебуває тільки на його утриманні. Він забезпечує її всім необхідним, дбає про створення для неї якнайкращих побутових умов, постійно слідкує за її станом здоров`я, харчуванням, її зовнішнім виглядом та розвитком, виховує та піклується про неї. Довідкою Дрогобицького наукового ліцею імені Богдана Лепкого від 05.12.2024 №181 підтверджується, що [PERSON] навчається в 9-В класі і що її батько постійно цікавиться успішністю дочки, підтримує контакт з навчальним закладом, спілкується з вчителями, відвідує батьківські збори та позакласні заходи. Відповідно до довідки лікаря КНП «Дрогобицька міська поліклініка» ДМР [PERSON] від 06.12.2024, позивачем було укладено декларацію з сімейним лікарем в інтересах дочки. Як зазначено лікарем, [PERSON] зверталася до лікаря з приводу захворювань, профілактичних щеплень та оздоровлення виключно у супроводі батька [PERSON] . Згідно\~ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства"\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Обов`язок утримувати дитину це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обов`язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. У відповідності до ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище позивача, який надає матеріальну допомогу донці, однак самостійно не може повноцінно утримувати її, оскільки несе інші витрати пов`язані з її фізичним, духовним та моральним розвитком, і відповідача - платника аліментів (є працездатною особою, молодого віку), рівність прав та обов`язків обох батьків щодо дитини, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, вимоги розумності та справедливості і визначає їх в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача, як і просив позивач в позові, який підлягає стягненню з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, що на думку суду, на даний час буде відповідати інтересам доньки, враховуючи вік та матеріальні потреби, можливості відповідача, а також те, що доходи з відрахуванням вищезгаданих витрат (аліментів на утримання дитини) повинні забезпечити їм прожитковий мінімум, визначений державою. Встановлений даним рішенням суду розмір аліментів на утримання дитини, є гарантією її прав, встановлених\~Конституцією України, Конвенцією про права дитини. Проживання одного з батьків окремо від дитини не повинно впливати на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Суд звертає увагу, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, на що, в тому числі, необхідні й фінансові витрати. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, відповідно до ч. 1\~ст. 155 СК України. Поряд з цим, суд вважає за необхідне роз`яснити, що ч. 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, - що не позбавляє позивачку чи відповідача права за наявності вказаних підстав та доказів звернутись до суду з таким позовом. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Відповідно до п. 6 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути 1211,20 грн. судового збору в дохід держави. Враховуючи викладене та

Outcome: approved