Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-29 00:00:00

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову. 1.1. В листопаді 2024 року АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з вказаним позовом та посилається на те, що 12 вересня 2018 року позивач уклав з [PERSON] кредитний договір, за яким АТ КБ «Приватбанк» відкрив рахунок для обслуговування відповідача та видав йому кредитну карту, а [PERSON] зобов`язався повертати використані ним грошові кошти та сплачувати проценти за користування кредитом. У зв`язку з тим, що відповідач не виконував вказані грошові зобов`язання, у нього виник борг по поверненню кредиту в розмірі 203387 гривень 20 копійок та борг по сплаті процентів за користування ним в розмірі 25141 гривні 60 копійок. Загальний розмір боргу за кредитним договором склав 228528 гривень 80 копійок. [PERSON] ухиляється від добровільного повернення боргу. Тому АТ КБ «Приватбанк» просить суд стягнути з відповідача борг за кредитним договором від 12 вересня 2018 року в розмірі 228528 гривень 80 копійок. 1.2. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримує позов та наполягає на його задоволенні. 1.3. [PERSON] не з`явився у судове засідання та не подав відзив на пред`яв-лений позов. Він був у встановленому порядку повідомлений про час та місце розгляду цивільної справи. Ця обставина підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення відповідачу судової повістки (а.с.235). 2. Інформація про рух цивільної справи. 2.1. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 листопада 2024 року (а.с.222) вбачається, що цивільну справу за позовом, пред`яв-леним АТ КБ «Приватбанк», було розподілено судді Бориспільського міськрайонного суду Борцю Є.О. 2.2. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 5 грудня 2024 року (а.с.224-225) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено розгляд цивільної справи в порядку спрощеного позовного провадження. 2.3. На підставі ухвали Бориспільського міськрайонного суду, занесеної до протоколу судового засідання від 30 січня 2025 року (а.с.240), проведений заочний розгляд цивільної справи у відсутності відповідача. 3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 3.1. 12 вересня 2018 року АТ КБ «Приватбанк» уклав з відповідачем кредитний договір, за яким позивач зобов`язався відкрити рахунок для обслуговування [PERSON] та видати йому кредитну карту, а відповідач зобов`язався повертати використані ним грошові кошти. Ця обставина підтверджується копією анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку від 12 вересня 2018 року (а.с.236-238). 3.2. 18 вересня 2018 року АТ КБ «Приватбанк» відкрив рахунок для обслуговування відповідача та видав йому кредитну картку. Ця обставина підтверджується випискою про рух грошових коштів по рахунку, відкритому для обслуговування [PERSON] (а.с.60-78), та довідками в.о. керівника напрямку операційного обслуговування АТ КБ «Приватбанк» (а.с.79, 80). 3.3. Спірні відносини регулюються главою 48 «Виконання зобов`язання» розділу І «Загальні положення про зобов`язання», главою 53 «Укладення, зміна і розірвання договору» розділу ІІ «Загальні положення про договір» та главою 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» розділу ІІІ «Окремі види зобов`язань» книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України. 4. Норми права та стала судова практика, якою керується суд при вирішенні спору. 4.1. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 4.2. Згідно з ч.2 ст.10561 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. 4.3. Як роз`яснив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 23 липня 2020 року у справі №378/305/18 (провадження №61-46239св18), пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту, умов та правил надання банківських послуг, оскільки умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила надання банківських послуг, відсутність у заяві домовленості сторін про сплату процентів, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком умови та правила не можуть розцінюватись як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановленими ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в заяві позичальника, яка безпосередньо підписана ним. Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року у справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19). 4.4. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 4.5. Згідно з ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання чи виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 4.6. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. 4.7. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. 5.1. Зі змісту виписки про рух грошових коштів по рахунку, відкритому для обслуговування відповідача (а.с.60-78), вбачається, що [PERSON] неодноразово використовував кредитні грошові кошти, а саме знімав їх та розраховувався ними. Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України відповідач не подав докази на підтвердження належного виконання ним грошових зобов`язань за кредитним договором. Тому у [PERSON] виник борг по поверненню кредиту в розмірі 203387 гривень 20 копійок. Ця обставина підтверджується письмовим розрахунком, приєднаним до позову (а.с.40-59). 5.2. В анкеті-заяві про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку від 12 вересня 2018 року (а.с.236-238), підписаній відповідачем, відсутні умови про розмір процентів за користування кредитом, тоді як нову заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг (а.с.81-111) та паспорт споживчого кредиту (а.с.112-120) було підписано [PERSON] лише 10 лютого 2023 року. Як вбачається з правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року у справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19) та в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 липня 2020 року у справі №378/305/18 (провадження №61-46239св18), в такому випадку відсутні підстави для включення боргу по сплаті процентів за користування кредитом в розмірі 25141 гривні 60 копійок, нарахованих ще з 2018 року, у загальний розмір боргу за кредитним договором. 5.3. Таким чином, розмір боргу відповідача за кредитним договором становить 203387 гривень 20 копійок. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтверд-ження того, що станом на день ухвалення рішення суду [PERSON] хоча б частково повернув вказаний борг. 5.4. З огляду на це суд вважає, що з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» слід стягнути борг за кредитним договором від 12 вересня 2018 року в розмірі 203387 гривень 20 копійок. Підстави для стягнення з [PERSON] грошових коштів в більшому розмірі відсутні. Тому у задоволенні позову в частині цієї вимоги АТ КБ «Приватбанк» слід відмовити. 6. Розподіл судових витрат. 6.1. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 6.2. АТ КБ «Приватбанк» сплатив судовий збір в розмірі 2742 гривень 35 копійок. Ця обставина підтверджується платіжною інструкцією від 6 листопада 2024 року (а.с.217). Пред`явлений позов задоволений на 89% (203387,20 : 228528,80 х 100%). 6.3. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 2440 гривень 69 копійок (2742,35 : 100% х 89%).

Outcome: partial