Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-20 00:00:00

В квітні 2024 року через систему «Електронний суд» ТОВ «Слон кредит» звернулося до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 380092,72 грн., судового збору в сумі 5701,39 грн., та витрат на правничу допомогу в сумі 10000 гривень. Позовні вимоги мотивує тим, що 27 січня 2021 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон кредит» був укладений договір про надання споживчого кредиту №492621, згідно якого відповідачу було надано кредит у сумі 187 500,00 грн. та остання зобов`язалася повернути використану суму в строк до 27.01.2024 року і сплатити проценти за користування кредитними коштами на визначених умовами договору. Позивач вказує, що ТОВ «Слон кредит» належним чином виконало свої зобов`язання за договором кредиту, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору кредиту. Зазначає, що відповідач з вересня 2021 року не належним чином виконує взяті на себе зобов`язання щодо сплати періодичних платежів по тілу кредиту та процентів за користування ним, та у кінцевий строк кредит не повернула. Тому, станом на 19.02.2024 заборгованість відповідача за даним кредитним договором складає 380092,72 грн., з яких: 169157,67 грн. заборгованість по тілу кредиту; 210935,05 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом. А також, просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 5701,39 грн. та 10 000,00 грн. витрат на правничу допомогу. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 07 травня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено до підготовчого провадження. Ухвалою суду від 10 липня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено до судового засідання. 10 вересня 2024 року ухвалено заочне рішення суду у цивільній справі №381/1000/24, яким стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» заборгованість за кредитним договором №492621 про надання споживчого кредиту від 27.01.2021 в розмірі 380092,72 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 5701,39 грн. 25.09.2024 до суду звернулася [PERSON] із заявою про перегляд заочного рішення від 10.09.2024 у цивільній справі №381/1000/24. 05.11.2924 винесено ухвалу про скасування заочного рішення від 10 вересня 2024 року у цивільній справі №381/1846/24 2/381/1000/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 17 грудня 2024 року провадження по даній справі відкрито та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, просив позовну заяву задовольнити повністю, а доводи, викладені у відзиві не брати до уваги, оскільки заборгованість, яку позивач просить стягнути з відповідача розрахована відповідно до умов укладених кредитних договорів, а сплачені відповідачем кошти за кредитним договором були враховані при складанні розрахунку заборгованості. Відповідачка та її представник, належним чином, у відповідності до вимог п.2 ч.7, п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилися, представником відповідача Дьячук Н.В. подано відзив на позовну заяву, письмове пояснення з власним розрахунком відсотків та заяву з проханням розглядати справу за її відсутності та відсутності відповідача. У відзиві на позовну заяву представник відповідача просила повністю відмовити в задоволенні позовних вимог, мотивуючи свої доводи тим, що по-перше, позивачем не надано належних та допустимих доказів отримання відповідачем кредитних коштів та правильності здійснення розрахунків, а також посилаючись на порушення позивачем вимог п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Суд ухвалив розглядати справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній даних і доказів. У відповідності до ч.2ст.247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Нормою п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) встановлено, що договори та інші правочини є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі (ч. 1 ст. 205 ЦК). Як вбачається з матеріалів справи, 27 січня 2021 року між ТОВ «Слон кредит» та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту №492621 в розмірі 187 500,00 грн. з відсотковою ставкою 75% річних, відсотки за перший день користування кредитом 25% в день (9125% річних), строк кредиту 1095 днів з кінцевим терміном повернення 27.01.2024 (а.с. 11-14). Пунктом 1.5. договору кредиту передбачено, що відсоткова ставка за договором є фіксованою, а розмір відсоткової ставки за кредитом залежить від періоду її встановлення та складає за перший день користування кредитом (включно) 25% в день (9125%); за усі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 75% річних. Відповідно до п.3.1. договору кредиту нарахування процентів за договором здійснюється в межах строку надання кредиту, визначеного у п.1.4. договору, на залишок заборгованості за кредитом, що вказаний у графіку платежів, виходячи з припущення, що споживач виконає свої зобов`язання на умовах та в строки, передбачені договором. Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, згідно ч. 1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Частиною 1ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України). Із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 19.02.2024 заборгованість відповідача за даним кредитним договором складає 380092,72 грн., з яких: 169157,67 грн. заборгованість по тілу кредиту; 210935,05 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом (а.с. 20). Доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором, відповідачем по справі суду надано не було, а тому суд приймає його до уваги. Разом з цим, суд враховує доводи представника відповідача про те, що нарахування позивачем відсотків в сумі 86 858,01 грн. за період часу з вересня 2022 року по 27 січня 2024 року за користування кредитом, порушують вимоги п.15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Згідно з приписами п.15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. Відповідно до довідки № 2/3/1614 від 11.06.2024 року та витягу з наказу № 198 від 10.08.2022 року чоловік відповідачки - [PERSON] являється військовослужбовцем і з 10.09.2022 року і на теперішній час перебуває у зоні ведення бойових дій (спеціальних) операцій у Куп`янському районі Харківської області. Згідно з контрактом та посвідченням (копії яких долучено до матеріалів справи), позивач [PERSON] є добровольцем територіальної громади. Відповідно до Закону України «Про основи національного спротиву» на [PERSON] , як на добровольця поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Відповідно до розрахунку заборгованості, долученого до позовної заяви, відсотки в сумі 86 858,01 грн. нараховані позивачем за період з вересня 2022 року по 27 січня 2024 року, а тому суд вважає за можливе виключити їх з розрахунку, та частково стягнути відсотки в сумі 124077,04 грн. За даних обставин, суд дійшов висновку, що із відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитними договорами в сумі 293 234,71 грн., яка складається з тіла кредиту в сумі 169 157,67 грн. та відсотків в сумі 124077,04 грн. Судові витрати на професійну правничу допомогу судом не стягуються з відповідача, оскільки представником позивача не було надано належних доказів, які б підтверджували суму, що підлягала б до стягнення. Відповідно до ст. 141 ЦПК стягненню із відповідача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог також підлягають документально підтверджені судові витрати позивача в справі у сумі 4 395,77 грн., оскільки позовні вимоги задоволені судом частково.

Outcome: partial