Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-29 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог У липні 2024 року позивач ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з[PERSON] на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за Договором № 473087-КС-001 про надання кредиту від 23 серпня 2023 року, що становить 125 941,72 грн., яка складається зі суми прострочених платежів по тілу кредиту- 29 000,00 грн.; суми прострочених платежів по процентах - 92 591,72 грн.; суми прострочених платежів за комісією - 4350,00 грн.; стягнути сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування заявлених вимог зазначають, що 23 серпня 2023 року між сторонами укладено Договір № 473087-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначений ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути на свою користь. Рух справи Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 липня 2024 року справу передано на розгляд судді [PERSON] Ухвалою суду від 12 серпня 2024 року відкрито спрощене провадження по справі та призначено до судового розгляду на 18 жовтня 2024 року. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 12 серпня 2024 року клопотання позивача ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» про витребування доказів задоволено та витребувано у АТ КБ «ПриватБанк» письмові докази, які містять банківську таємницю, а саме: письмовий доказ у вигляді відповідного рішення структурного підрозділу або посадової особи банку, чи у вигляді іншого письмового доказу, який би підтверджував або спростовував факт випуску банківської картки № [NUMBER] (та відкриття під неї відповідного банківського рахунку) на ім`я [PERSON] ; письмовий доказ у вигляд виписок про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської карти № [NUMBER] за період з 23 серпня 2023 року (дата видачі кредиту) по 07 лютого 2024 року (дата закінчення терміну кредитування). 21 жовтня 2024 року на виконання ухвали суду від 12 серпня 2024 року засобами поштового зв`язку від АТ КБ «ПриватБанк» надійшла виписка по рахунку № [NUMBER] за період з 23 серпня 2023 року по 07 лютого 2024 року. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 грудня 2024 року у зв`язку зі звільненням судді [PERSON] у відставку, справу передано для розгляду судді Шролик І.С. Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва від 19 грудня 2024 року цивільну справу прийнято до свого провадження та призначено до судового розгляду на 30 січня 2025 року. Не погоджуючись з пред`явленими вимогами, у порядку ст.178 ЦПК України 15 жовтня 2024 року засобами поштового зв`язку на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач [PERSON] просить суд відмовити позивачу ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» в задоволенні позовних вимог. В мотивування поданого відзиву зазначає, що позивачем нараховується денна кредитна ставка більша, ніж передбачено чинним законодавством. Так, згідно ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування», максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%; не надано доказів видання кредитних коштів відповідачу; відсутні докази на підтвердження факту переходу права вимоги за договором факторингу, так як наданий витяг є Реєстру боржників до договору факторингу не містить підпису сторін; відсутній розрахунок ціни позову. Представник позивача ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» за допомогою документа, сформованого в системі «Електронний суд», 04 жовтня 2024 року подав до суду відповідь на відзив, в якому просить суд поновити позивачу строк для подання доказів у справі та долучити їх відповідь на відзив разом з усіма додатками до матеріалів справи. Зауважує, що підписання сторонами договору (електронного правочину) за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора є належним та допустимим доказом на підтвердження укладання сторонами договору. 23 серпня 2023 року [PERSON] прийняв пропозицію на укладення договору №473087-КС-001 про надання кредиту на умовах, визначених офертою, шляхом направлення через ІТС Одноразового ідентифікатора UA-0329. Перерахування позивачем на рахунок відповідача кредитних коштів у розмірі 29 000,00 грн. підтверджується довідкою. Нарахування процентів відбувалось виключно в межах строку кредитування до 07 лютого 2024 року, максимальний розмір яких відповідачє діючому законодавству. До позовної заяви доданий детальний розрахунок заборгованості за кредитним договором. Представник позивача в судове засідання нез`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У відповіді на відзив зазначив, що просить суд розглянути справу без участі представника ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», позовні вимоги підтримують у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений судом належним чином. 20 грудня 2024 року документ в електронному вигляді «Судова повістка про виклик до суду» був доставлений до електронної скриньки відповідача та SMS-повідомленням. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Фактичні обставини справи Дослідивши письмові докази, подані в обґрунтування позову, судом встановлені наступні обставини та правовідносини між сторонами. Судом встановлено, що 23 серпня 2023 року між [PERSON] та ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» укладено Договір № 473087-КС-001 про надання кредиту, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» (а.с.19-27). 23 серпня 2023 року ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено [PERSON] пропозицію укласти Договір (оферту) № 473087-КС-001 про надання кредиту. [PERSON] прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення про надання кредиту, на умовах визначених офертою (а.с.81-89). Зі своєї сторони ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-0329, на номер телефону [NUMBER] , зазначений позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті. Укладення договору підтверджується візуальною формою послідовності дій, щодо укладення електронного Договору № 473087-КС-001 від 23 серпня 2023 року. А також відомостями про зарахування коштів на карту. Отже, між сторонами було укладено Договір № 473087-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов договору відповідачу надано кредитні кошти у розмірі 29 000,00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності. Сторони визначили, що стандартна процентна ставка за Кредитом: в день 2,00000000 є фіксованою; знижена процентна ставка за Кредитом: в день 1,14918207 є фіксованою. Пунктом 2. Кредитного договору визначено, що фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений Договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено Кредитодавцем в односторонньому порядку. Пунктом 3. Кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати Позичальник для належного виконання умов Кредитного договору. Згідно листа АТ КБ «Приватбанк» від 28 серпня 2024 року, банківська картка № [NUMBER] випущена на ім`я [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] ) (а.с.176). Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі та переказав 23 серпня 2023 року відповідачу грошові кошти в розмірі 29 000,00 грн. на номер платіжної картки № [NUMBER] , вказаний позичальником при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті, що підтверджується випискою про рух коштів по рахунку (а.с.177-178), та інформаційною довідкою ТОВ «Платежі Онлайн» від 24 липня 2024 року (а.с.33). Як вбачається з наданого представником позивача розрахунку заборгованості за кредитом, заборгованість відповідача [PERSON] станом на 22 липня 2024 року становить 125 941,72 грн., з яких: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 29 000,00 грн.; суми прострочених платежів по процентах - 92 591,72 грн.; суми прострочених платежів за комісією - 4 350,00 грн. (а.с.90-95). На момент розгляду справи відповідач не сплатив зазначену суму заборгованості. Між сторонами виник спір стосовно належного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення Відповідно до частини першої ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до частини першої ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Положеннями статті 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто, таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за цим договором, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Такі правові висновки містяться у постанові Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі № 605/196/16-ц, які згідно положення ч. 4 ст. 263 ЦПК України суд застосовує до спірних правовідносин. Заперечення відповідача про те, що позивачем не надано доказів зарахування йому кредитних коштів спростовуються довідкою АТ"КБ ПрватБанк" наданою на запит суду. З якої встановлено, що на рахунок відкритому на ім`я [PERSON] 23 серпня 2023 року зараховано 29000 грн креитних коштів, якими в подальшому останній використав того ж дня за власним міркуванням (а.с.177-178). Стосовно аргумента відповідача про нараховування відсотків за денною ставкою, що перевищує один відсоток, в порушення ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування», суд виходить з наступного. Стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування», якою передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %, була доповнена частиною п`ятою згідно із Законом № 3498-IX від 22 листопада 2023 року. Закон України від 22 листопада 2023року №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24 грудня 2023 року. Згідно з частиною 5 статті 94 Конституції України закон набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим законом, але не раніше дня його опублікування. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту. Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. З наданого позивачем детального розрахунку заборгованості вбачається, що у період кредитування з 23 серпня 2023 року по 07 лютого 2024 року - відсотки нараховувались за процентною ставкою 2,0%. За даний період нараховано 92591,72 грн заборгованість за відсотками. Таким чином, позивачем обґрунтовано нараховано відсотки в погодженому сторонами розмірі, який також не виходить за граничні межі відсотків, встановлених законом на момент їх нарахування. Заперечення відповідача про відсутність обов`язку сплачувати заборогованість за комісією, суд вважає неприйнятними. Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. При укладенні кредитного договору сторонами у п. 2.5 узгоджено комісію за надання кредиту у розмірі 4 350 грн та графік її погашення, що зазначений в розділі 3. Відповідач не оспорював кредитний договір ні в цілому, ні окремі його умови. Заперечення відповідача про відсутність розрахунку заборгованості спостовується наявним у матеріалах справи розрахунком заборгованості (а.с. 90-95). З даного розрахунку судом встанволено, що нарахування відсотків відбувалось лише в межах строку дії договору за відсотковою ставкою обумовленою сторонами в укладеному договорі. Доказів повернення вказаних грошових сум кредитору у вигляді тілу кредиту або процентів матеріали справи не містять. На підставі досліджених доказів, суд приходить до висновку, що обсяг заборгованості знайшов своє документальне підтвердження, тому підлягає стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» в загальному обсязі 125 941,72 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення судовий збір на користь позивача у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved