Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-27 00:00:00

позивач Товариства з\~ обмеженою відповідальністю\~ «Газорозподільні мережі\~ України» в \~особі Криворізької\~ філії ТОВ\~ «Газорозподільні мережі\~України» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за необлікований (донарахований) об`єм природного газу, обґрунтовуючи свій позов тим, що відповідач є споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] . У квартирі на момент виявлення порушення зареєстровано 5 осіб. 29.10.2018 розподіл природного газу за вказаною адресою припинено після встановлення побутового лічильника газу. Попередні показники лічильника 00000,060 м3. 30.07.2024 року за адресою відповідача представниками ТОВ «Газорозподільні мережі України» було складено акт про порушення № KR-ДГ-23, відповідно до якого було встановлено порушення Кодексу, а саме: «несанкціоноване відновлення газоспоживання. Пошкоджено пломбувальний матеріал, дріт у розтягнутому стані, газ на прилад поступає, газом користуються. Кран знаходиться у відкритому положенні». Показання лічильника на дату складання акту: 455,05 м3. Відповідачу було повідомлено щодо місцезнаходження комісії з розгляду актів про порушення та дату засідання. Згідно із витягом з протоколу засідання комісії Криворізької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» з розгляду актів про порушення № 18 від 08.08.2024, прийнято рішення про задоволення акту про порушення та здійснено донарахування, про що складено акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу та його вартості за період з 30.01.2024 року по 30.07.2024 року в розмірі 4 073,58 грн. У зв`язку з викладеним, відповідачу було виставлено рахунок на оплату необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості від 08.08.2024 року на суму 4 073,58 грн., який направлено відповідачу шляхом поштового зв`язку 09.08.2024, однак поштове відправлення повернулося за закінченням строку зберігання 05.09.2024. Відповідач рахунок не оплатив, станом на день подання позову до суду у відповідача наявна заборгованість в сумі 4\~073,58 грн. Ураховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, інфляційні втрати в сумі 215,50 грн., 3% річних у сумі 35,06 грн.та судові витрати. Ухвалою суду від 14 січня 2025 відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач, який належним чином повідомлявся про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, не скористався своїм правом та не направив до суду відзив на позовну заяву. Згідно зі ст.\~279\~ЦПК України суд проводить розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому відповідності до ст.\~247\~ч.\~2\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та є споживачем природного газу за вказаною адресою (а.с. 24 - довідка). 29.10.2018 розподіл природного газу за вказаною адресою припинено після встановлення побутового лічильника газу. Попередні показники лічильника 00000,060 м3 (а.с. 10 копія акту № 413 на відключення (підключення) газових приладів та побутових лічильників газу (ПЛГ). Статтею 714\~ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Згідно із пунктом 7 глави 3 розділу 6 Кодексу газорозподільних систем (далі - Кодекс) фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договорі розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунку Оператора ГРМ та/або документальне підтверджене споживання природного газу. Відповідно до підпункту 2 пункту 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу, до порушень споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування не облікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать, зокрема, несанкціоноване відновлення газоспоживання. 30.07.2024 за адресою проживання відповідача представниками ТОВ «Газорозподільні мережі України» було складено акт про порушення № KR-ДГ-23, відповідно до якого було встановлено порушення Кодексу, а саме: «Розділ XI, глава 2, п.1, пп.2 - несанкціоноване відновлення газоспоживання, а саме: пошкоджено пломбувальний матеріал, дріт у розтягнутому стані, газ на прилад поступає, газом користуються. Кран знаходиться у відкритому положенні». Показання лічильника на дату складання акту: 455,05 м3.»\~(а.с.\~11).\~З вказаним\~актом ознайомлений споживач [PERSON] , про що свідчить її підпис в акті. У п. 8 Акту про порушення відповідачу повідомлено, що комісія Оператора ГРМ з розгляду цього Акту буде проводити засідання 08.08.2024 о 09 год. 00 хв. за адресою: м.Кривий Ріг, пр. Металургів, 1. Отже, відповідача було повідомлено щодо місцезнаходження комісії з розгляду актів про порушення та дату засідання. Згідно із пунктом 2 глави 3 розділу ХІ Кодексу, уразі виявлення оператором ГРМ несанкціонованого відновлення газоспоживання або використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу спожитий об`єм природного газу визначається за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача за період з дня припинення газопостачання (або у разі попередньої перевірки відключеного стану - з дня такої перевірки, що має підтверджуватись відповідним актом перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення. Відповідно до пунктів 8-11 глави 5 розділу ХІ Кодексу, акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. При складанні акта про порушення представник Оператора ГРМ зазначає в ньому про необхідність споживача (несанкціонованого споживача) бути присутнім на засіданні комісії, на якому буде розглянуто складений акт про порушення, та визначає:1) місцезнаходження комісії з розгляду актів про порушення;2) дату та орієнтовний час проведення засідання комісії, на якому буде розглядатися складений акт про порушення; 3) контактний телефон особи Оператора ГРМ (для уточнення інформації щодо часу та місця засідання комісії). За результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості. Вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акта про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку Оператора ГРМ, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом, що оформлюється у довільній формі (п. 12 розд. 5 глави XI Кодексу). За результатами розгляду акту про порушення на засіданні комісії, що відбулось 08.08.2024, прийнято рішення про задоволення акту та виконання донарахування за необлікований об`єм природного газу за період з 30.01.2024 по 30.07.2024 у розмірі 549,00 м3\~ на суму 4\~073,58 грн. (а.с. розрахунок, а.с. 14 копія витягу з протоколу, а.с. 15 копія акту-розрахунку). Відповідачу було виставлено рахунок на оплату необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості від 08.08.2024 року на суму 4 073,58 грн., який 09.08.2024 направлено відповідачу шляхом поштового зв`язку (а.с. 16 копія рахунку, а.с. 17 копія повідомлення, а.с. 18,19 докази направлення). Однак, вказаний розрахунок відповідачем не спростований, заборгованість не сплачена, тому сума заборгованості в розмірі 4 073,58 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, згідно із частиною другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Беручи до уваги зазначене, правовідносини, які склалися на підставі договору про надання послуг, є грошовим зобов`язанням і, зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання (постанова Верховного Суду України від 14.11.2011 у справі №6-40цс11). Як зазначено в Аналізі практики застосування статті 625 ЦК України в цивільному судочинстві (лист Верховного Суду України від 01.07.2014), вирішуючи спори цієї категорії, судам слід враховувати, що правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання житлово-комунальних послуг, є грошовими зобов`язаннями, у яких, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК), - вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, з огляду на юридичну природу правовідносин, як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання (постанови Верховного Суду України від 20.06.2012 у справі №6-68цс12, від 30.10.2013 у справі №6-59цс13). Як вбачається з матеріалів справи, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача на його користь інфляційних втрат у сумі 215,50 грн. та 3% річних в сумі 35,06 грн., нарахованих на суму несплаченої заборгованості. Тобто, між сторонами склалися правовідносини, що виникають у зв`язку із завданням шкоди, на які відповідно до частини другої статті 625 ЦК України нараховується індекс інфляції за час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Оскільки неправомірними діями відповідачів позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями частини другої статті 625 ЦК України та підлягають задоволенню. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України). Положеннями частини першої статі 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтею 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оскільки належним чином повідомлений про слухання справи відповідач відзиву до суду та доказів на його підтвердження, суду не надав, ураховуючи, що цивільне судочинство згідно частин першої-третьої статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, так як відповідно до частини 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, беручи до уваги, що обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у матеріалах справи, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 3\~028,00 грн. Оскільки позов підлягає задоволенню, суд з врахуванням положень статті 141 ЦПК України вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача заявлену суму судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved