Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-21 00:00:00

[PERSON] , від імені та в інтересах якої діє представник [PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа [PERSON] , про визнання батьківства та стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що у 2012 році позивач та відповідач спільно проживали як чоловік та жінка, вели спільне господарство. Від спільного проживання у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . При народжені доньки, оскільки вона не перебувала у шлюбі, відомості про батька записані на підставі ст. 135 СК України. Відповідач визнавав своє батьківство, цікавився життям та здоров`ям доньки, надавав матеріальну допомогу. В подальшому сторони продовжували проживати разом та 28.10.2017 року зареєстрували шлюб, який в подальшому рішенням суду від 22.11.2019 було розірвано. З народження і до теперішнього часу відповідач визнає своє батьківство, однак не погоджується добровільно зареєструвати в офіційному порядку. Відповідач спілкується з донькою, разом з нею відвідує своїх батьків у м. Олександрія. Також, після розірвання шлюбу відповідач почав не систематично надавати позивачці матеріальну допомогу на утримання доньки. У зв`язку з чим позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом, де просить визнати батьківство відповідача, зобов`язати органи РАЦС внести відповідні зміни в актовий запис про народження дитини, а також стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини його доходів. Ухвалою судді від 05.11.2024 прийнято до свого провадження цивільну справу, вирішено розгляд проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Відповідачем у визначений судом строк відзив на позов не надано. Ухвалою судді від 18.12.2024 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. Представник позивача подав до суду заяву про проведення розгляду справи без їх участі, позовні вимоги підтримують. Відповідач подав заяву про проведення розгляду справи без його участі, позовні вимоги про встановлення батьківства визнає повністю, позовні вимоги про стягнення аліментів також визнає, однак просить врахувати, що у нього на утриманні перебуває інша донька [PERSON] , [INFO] . Представник третьої особи подала заяву про розгляд справи у відсутність їх представника. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позов, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 22.11.2013 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Олександрії реєстраційної служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №774, [PERSON] народилася [INFO] . Її батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Згідно з копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, № витягу: 00046618070 від 21 серпня 2024 року, відомості про батька дитини [PERSON] , [INFO] , записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а.с.55зв-56). Згідно з Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00046510871 від 18.08.2024, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 28.10.2017 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с.9). Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22.11.2019 року, справа №398/3005/19, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.10). Згідно з копією свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] від 15.08.2024, [PERSON] , [INFO] , змінила 21.02.2020 року прізвище на [PERSON] (а.с.11). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 23.03.2022 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с.12). Також судом досліджено спільні фотокартки відповідача з дитиною (а.с.13-14). Щодо позовних вимог про визнання батьківства. Відповідно до ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 2) за заявою чоловіка, який вважає себе батьком дитини; 3) за рішенням суду. Відповідно до вимог ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Згідно зі ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до роз`яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2008 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за нормою статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за №55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Згідно з вимогами ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. За таких обставин, з урахуванням викладеного, зважаючи на зібрані по справі докази в їх сукупності, визнання в цій частині відповідачем позову, суд приходить до висновку про доцільність задоволення вимог позивача щодо визнання батьківства в повному обсязі. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина 2 статті 182 СК України). Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України) і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень (ч. 3 ст. 12 ЦПК України). В судовому засіданні встановлений та доведений доказами той факт, що малолітня донька [PERSON] проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Мати дитини має право на стягнення аліментів, а батько дитини зобов`язаний та може надавати таку допомогу. Враховуючи вимоги закону, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх малолітньої дитини у розмірі 1/4 його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. При цьому, суд звертає увагу відповідача на те, що наявність у нього іншої дитини, не є тією безумовною підставою для стягнення аліментів у меншому розмірі, ніж той, який просить позивач, а також, що такий розмір буде для нього надмірним тягарем, або призведе до його неплатоспроможності. Згідно зі ст. 430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, судовий збір стягується з відповідача на користь держави. Щодо сплаченого судового збору за позовну вимогу про визнання батьківства, то суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 1211,20 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved