Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-20 00:00:00

Процедура (рух справи): У грудні 2024 року заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про усиновлення дитини. Відповідно до ст.ст. 315, 318 ЦПК України ухвалою суду від 09 грудня 2024 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Аргументи заявника, [PERSON] : Заявлені вимоги заявник мотивує тим, що 15 серпня 2019 року між ним та [PERSON] зареєстровано шлюб. [INFO] від шлюбу народився син, [PERSON] . До реєстрації шлюбу з ним, [PERSON] перебувала у шлюбі із [PERSON] , від якого народилася донька, [PERSON] , [INFO] . Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19 листопада 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 вересня 2020 року, біологічного батька дитини, [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно його доньки, [PERSON] , [INFO] . З донькою дружини від першого шлюбу, [PERSON] , у заявника склалися дуже гарні стосунки, дитина прив`язалася до нього, називає його батьком. Він її дуже любить, турбується, піклується про неї, створює всі належні умови для розвитку, утримує та виховує і ставиться, як до своєї рідної дитини. Водночас, він має необхідні для виховання дитини житлові і побутові умови, фінансово та матеріально забезпечений. Він з дружиною має квартиру в якій вони проживають всією сім`єю. Він працює, має сталий дохід, не має судимості. Враховуючи дані обставини він бажає усиновити [PERSON] , [INFO] , яка вже має йогог прізвище, та надати своє по-батькові. На підтвердження вимог [PERSON] надав суду докази. Заявник та його представник подали заяву про розгляд справи без їх участі, заяву підтримують та просять її задовольнити. Аргументи заінтересованих осіб: Представник Органу опіки та піклування виконавчого комітету Світловодської міської ради надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти задоволення заяви на підставі наданого висновку про доцільність усиновлення дитини [PERSON] , [INFO] , заявником [PERSON] . Заінтересована особа [PERSON] у своїй заяві підтримала заяву [PERSON] про усиновлення її доньки та внесення змін до актового запису про народження дитини. У письмовій заяві просила задовольнити заяву її чоловіка [PERSON] . Дослідивши матеріали справи та зміст заяви по суті справи, оцінивши у єдності та в сукупності надані заявником докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, висновок органу опіки та піклування, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що заяву [PERSON] слід задовольнити, з таких підстав. Встановлені судом обставини справи: Згідно свідоцтва про народження встановлено, що батьками дитини [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19 листопада 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 вересня 2020 року, біологічного батька дитини, [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно його доньки, [PERSON] , [INFO] . 15 серпня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, видане Світловодським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, про що складено відповідний актовий запис №120. [INFO] від шлюбу [PERSON] та [PERSON] народився син, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про її народження, видане Світловодським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області. Заявник [PERSON] , [INFO] , громадянин України, народився у м. Світловодську, фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним за вказаною адресою проживають [PERSON] з дітьми. Вказана квартира належить дружині заявника. [PERSON] працює в ТОВ «Старжі», не знятої чи непогашеної судимості не має. 17 травня 2024 року, дружина [PERSON] надала нотаріальну згоду на усиновлення її доньки [PERSON] , [INFO] , її чоловіком [PERSON] , що підтверджується відповідною заявою, яка засвідчена приватним нотаріусом Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області, Соломоненко Л.В. Зареєстровано в реєстрі за № 434. Згідно висновку про стан здоров`я [PERSON] , [INFO] , здоровий, на обліку в психоневрологічному чи наркологічному диспансері не знаходиться. Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Світловодської міської ради № 01-24/603/1 від 29 листопада 2024 року, усиновлення неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , громадянином України [PERSON] , є доцільним та відповідає найкращим інтересам дитини. Із даного висновку також встановлено, що за місцем проживання дитини їй створені всі необхідні умови для проживання, виховання та відпочинку, що також підтверджується актом обстеження умов проживання. Взаємовідносини в сім`ї доброзичливі, панує взаєморозуміння. Оцінка суду (джерела права): Відповідно до статей 3, 4, 5, 7 Сімейного Кодексу України кожна особа має право на проживання в сім`ї. Сім`я створюється, в тому числі, і на підставі усиновлення. Держава створює пріоритет сімейного виховання дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. Відповідно до статті 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Відповідно до частини 1 статті 208 СК України, усиновленою може бути дитина. Згідно з положеннями статті 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Згідно положеннями статті 217 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Угода про надання усиновлювачем плати за згоду на усиновлення дитини батькам, опікунам чи іншим особам, з якими вона проживає, є нікчемною. Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Якщо мати чи батько дитини є неповнолітніми, крім їхньої згоди на усиновлення потрібна згода їхніх батьків. Письмова згода матері на усиновлення засвідчується нотаріусом. Мати, батько дитини мають право відкликати свою згоду на усиновлення до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Статтею 218 СК України передбачено, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Відповідно до пункту 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги частин 1 - 3 статті 218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Відповідно до частини 1 статті 220 СК України на усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально. Згідно зі статтею 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS №58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до статті 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. У відповідності зі статтею 223 СК України особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Подання такої заяви через представника не допускається. Заява про усиновлення може бути відкликана до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Відповідно до положень статті 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. Суд не може відмовити особі в усиновленні на тій підставі, що вона вже має або може народити дитину. Суд, постановляючи рішення про усиновлення неповнолітньої особи, враховує мотиви, на підставі яких особи бажають усиновлення, можливість їхнього спільного проживання, їхній сімейний стан та стан здоров`я, а також інші обставини, що мають істотне значення. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Статтею 225 СК України передбачено, що усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Відповідно до статі 232 СК України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. У відповідності з частиною 1 статті 229 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір`ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 218 цього Кодексу. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини. Згідно з частинами 2, 3, 4 статті 231 СК України якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Якщо усиновлюється повнолітня особа, її прізвище, ім`я та по батькові можуть бути змінені у зв`язку з усиновленням за заявою усиновлювача та усиновленої особи. Про зміни, передбачені у цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення. Відповідно до статті 234 CK України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється. Згідно ст.212 СК України не можуть бути усиновлювачами особи, які: 1) обмежені у дієздатності; 2) визнані недієздатними; 3) позбавлені батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; 4) були усиновлювачами (опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім`ї або дитячого будинку сімейного типу) з їхньої вини; 5) перебувають на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері; 6) зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами; 7) не мають постійного місця проживання та постійного заробітку (доходу); 8) страждають на хвороби, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я; 9) є іноземцями, які не перебувають у шлюбі, крім випадків, коли іноземець є родичем дитини; 10) були засуджені за кримінальні правопорушення проти життя і здоров`я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також за злочини, передбачені статтями 148, 150, 150-1, 164, 166, 167, 169, 181, 187, 324, 442 Кримінального кодексу України, або мають непогашену чи не зняту в установленому законом порядку судимість за вчинення інших кримінальних правопорушень; 11) за станом здоров`я потребують постійного стороннього догляду; 12) є особами без громадянства; 13) перебувають у шлюбі з особою, яка відповідно до пунктів 3-6, 8 і 10 цієї статті не може бути усиновлювачем. Крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, не можуть бути усиновлювачами інші особи, інтереси яких суперечать інтересам дитини. Відповідно до підпункту 20 пункту 1 Розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року №52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з пунктом 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до статті 228 СК України, особи, яким у зв`язку з виконанням службових обов`язків доступна інформація щодо усиновлення (перебування осіб, які бажають усиновити дитину, на обліку, пошук ними дитини для усиновлення, подання заяви про усиновлення, розгляд справи про усиновлення, здійснення нагляду за дотриманням прав усиновленої дитини тощо), а також інші особи, яким став відомий факт усиновлення, зобов`язані не розголошувати її, зокрема і тоді, коли усиновлення для самої дитини не є таємним. Відомості про усиновлення видаються судом лише за згодою усиновлювача, крім випадків, коли такі відомості потрібні правоохоронним органам, суду у зв`язку з цивільною справою чи кримінальним провадженням. Таємниця усиновлення забезпечується також відповідно до статей 229-231 цього Кодексу. Особи, які розголосили таємницю усиновлення, несуть відповідальність, встановлену законом. Висновок суду: З огляду на встановлені судом обставини, що мають істотне значення для справи, а саме, наявність згоди матері на усиновлення дитини, стан здоров'я та матеріальне становище заявника, який бажає усиновити дитину, його сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини, їх взаємовідносини як між батьком та дитиною, приймаючи до уваги мотиви, на підставі яких заявник бажає усиновити дитину, що спрямовані виключно для забезпечення інтересів дитини, її виховання в повноцінній сім'ї, та забезпечення стабільних, гармонійних умов життя, які заявник здатний забезпечити, враховуючи також наявність правових підстав для усиновлення та відсутність перешкод бути усиновлювачем, визначених ст.212 СК України, позитивний висновок органу опіки та піклування, суд приходить до висновку про те, що заяву слід задовольнити. Згідно зі статтею 314 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про усиновлення суд ухвалює рішення. У разі задоволення заяви суд зазначає у резолютивній частині рішення про усиновлення дитини або повнолітньої особи заявником (заявниками). За клопотанням заявника (заявників) суд вирішує питання про зміну імені, прізвища та по батькові, дати і місця народження усиновленої дитини, про зміну імені, прізвища, по батькові усиновленої повнолітньої особи, про запис усиновлювачів батьками. Суд також вважає за необхідне, у відповідності до ст. ст. 229, 231 СК України, задовольнити вимогу заявника та внести зміни до актового запису про народження дитини. Згідно з ч.4. ст.314 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника. На підставі викладеного,

Outcome: approved