Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

І.Короткий зміст позовних вимог. Позивач [PERSON] звернувся до суду із даним позовом, покликаючись на те, що з 1999 року і до моменту смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , він перебував з нею у фактичному шлюбі. Вони проживали однією сім`єю, вели спільний побут, мали єдиний бюджет, проте не перебували у зареєстрованому шлюбі між собою. З 06.01.2000 року він не перебував в іншому шлюбі, а жінка [PERSON] була вдовою з 1984 року. Зазначав, що за договором купівлі продажу від 06.03.2002року серії АЕР №192041 ними було придбано житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані по [ADDRESS] . Оформлення зазначеного договору здійснювалось від імені [PERSON] . Згідно зазначеного договору покупець купив земельну ділянку площею 0,11 га, надану для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства. Згодом, в 2002 та 2005 роках на основі договорів купівлі-продажу були проведені зміни у межах і розмірах земельної ділянки, земельну ділянку було зменшено на 0,0050 га (в 2002р.) та на 0,0059 га (в 2005р.). Відповідно до цього ж договору, будинок складався з трьох житлових кімнат, кухні, житловою площею 43,4 кв.м., загальною площею 64,8 кв.м. Будинок на той час перебував у незадовільному для проживання стані, тому він разом із [PERSON] , накопичивши протягом декількох років спільні кошти, вирішили провести його реконструкцію. \~Рішенням Мостиської міської ради Львівської області від 17.08.2005р. №43 було затверджено [PERSON] матеріали погодження по вибору земельної ділянки під реконструкцію індивідуального житлового будинку по [ADDRESS] та надано дозвіл на виготовлення будівельного паспорта. В результаті проведення цієї реконструкції збільшилась загальна площа будинку 215,0 кв.м. (збільшилась на 150,2 кв.м.), а також житлова площа 101,6 кв.м. (збільшилась на 58,2 кв.м.). Після проведення реконструкції будинку ними було оформлено право власності на зазначене нерухоме майно. Вартість будинковолодіння після його реконструкції та на даний час збільшилась за рахунок витрат на будматеріали та будівельні роботи, проведені у 2006 2009 роках. Вказував, що вищевказане будинковолодіння було набуте ним за час перебування у фактичному шлюбі з [PERSON] , яка померла [INFO] . Однак, [PERSON] за життя склала заповіт, про який він (позивач) дізнався вже після її смерті. Даним заповітом така розпорядилась спірним будинковолодінням та земельною ділянкою в користь своїх синів [PERSON] та [PERSON] , які звернулися до державного нотаріуса за оформленням спадщини за заповітом. З огляду на наведене, позивач просив суд ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] , на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,099 га, переданої для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства, що розташована на території [ADDRESS] ) Мостиської міської ради, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЛВ №001086, а також визнати частково недійсним заповіт [PERSON] , посвідчений 26.12.2011р. приватним нотаріусом Келюх М.А. на житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані по [ADDRESS] в частині розпорядження 1/2 частиною вказаного будинку та 1/2 частиною земельної ділянки. Після повернення\~справи з\~Вищого спеціалізованого\~суду України\~з розгляду\~цивільних і\~кримінальних справ\~на новий\~розгляд до\~суду першої\~інстанції,\~позивачем [PERSON] \~подано уточнену\~позовну заяву,\~у якій\~такий завив\~наступні позовні\~вимоги:\~встановити факт\~його ( [PERSON] )\~проживання спільно\~з [PERSON] \~в період\~з 2000\~року по\~16.04.2011\~року однією\~сім`єю чоловіка\~та жінки\~без реєстрації\~шлюбу;\~визнати житловий\~будинок (будинковолодіння)\~ [ADDRESS] \~та земельну\~ділянку площею\~0,099\~(нуль\~цілих дев`яносто\~дев`ять тисячних)\~га,\~передану для\~обслуговування житлового\~будинку,\~господарських будівель\~і споруд\~та ведення\~особистого підсобного\~господарства,\~що розташована\~на території\~ [ADDRESS] згідно\~Державного акту\~на право\~приватної власності\~на землю\~серії IV-ЛВ\~№001086\~спільною сумісною\~власністю його\~( [PERSON] )\~та [PERSON] ;\~визнати за\~ним ( [PERSON] )\~право власності\~на 1/2\~частину житлового\~будинку (будинковолодіння)\~ [ADDRESS] ;\~визнати за\~ним ( [PERSON] )\~право власності\~на 1/2\~частину земельної\~ділянки площею\~0,099\~(нуль\~цілих дев`яносто\~дев`ять тисячних)\~га,\~переданої для\~обслуговування житлового\~будинку,\~господарських будівель\~і споруд\~та ведення\~особистого підсобного\~господарства,\~що розташована\~на території\~ Мостиська\~( [ADDRESS] )\~Мостиської міської\~ради згідно\~Державного акту\~на право\~приватної власності\~на землю\~серії IV-ЛВ\~№001086;\~визнати частково\~недійсним заповіт\~ [PERSON] ,\~посвідчений 06.12.2007\~року приватним\~нотаріусом Мостиського\~районного нотаріального\~округу Львівської\~області Келюх\~М.А.,\~зареєстрований в\~реєстрі за\~№344,\~в частині\~розпорядження щодо\~1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] та 1/2 частини земельної ділянки площею 0,099 (нуль цілих дев`яносто дев`ять тисячних) га, переданої для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства, що розташована на території Мостиська ( [ADDRESS] ; судові витрати покласти на відповідачів. Саме позовні вимоги в зазначеній редакції від 22.06.2016р. сторона позивача підтримувала після постановлення судом ухвали від 05.02.2018 року, якою ухвалено проводити розгляд даної справи за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження у справі та призначено підготовче судове засідання (у зв`язку з набранням чинності новою редакцією ЦПК України (у редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017р.), що мало місце 15.12.2017р.). В обґрунтування\~заявлених позовних\~вимог позивач\~ [PERSON] \~покликався на\~наступне. З 1999\~року він\~(позивач)\~перебував у\~фактичних шлюбних\~відносинах із\~ [PERSON] .\~Починаючи з\~06.01.2000\~року він\~(позивач)\~та [PERSON] \~проживали спільно,\~вели спільне\~господарство,\~мали спільний\~побут,\~мали єдиний\~бюджет,\~проте не\~перебували у\~зареєстрованому шлюбі.\~При цьому\~ [PERSON] \~з 1984\~року була\~вдовою,\~а він\~(позивач)\~з 2000\~року не\~перебував в\~іншому шлюбі.\~Факт його\~(позивача)\~проживання з\~2004р.\~за адресою:\~ [ADDRESS] \~без реєстрації\~підтверджено довідкою,\~виданою виконавчим\~комітетом Мостиської\~міської ради\~Львівської області\~№2.17-1534\~від 18.10.2011р.\~Факт проживання\~ [PERSON] \~з 2004р.\~за адресою\~ [ADDRESS] \~не оспорюється\~сторонами,\~підтверджено всіма\~матеріалами справи.\~В ході\~розгляду справи\~в суді\~першої інстанції\~було отримано\~показання дев`яти\~свідків,\~які підтвердили\~факт спільного\~проживання його\~(позивача)\~та [PERSON] \~в період\~з 2000\~року по день\~смерті [PERSON] ,\~а саме:\~ [PERSON] \~(сусідки\~за адресою:\~ [ADDRESS] \~та подруги\~ [PERSON] ),\~ [PERSON] \~(виконавця\~будівельних робіт\~у 2000-2005\~роках),\~ [PERSON] \~(виконавця\~оздоблювальних робіт\~у 2008-2009\~роках),\~ [PERSON] \~(сусіда\~за адресою\~спірного майна),\~ [PERSON] \~(близького\~знайомого,\~що на\~прохання позивача\~здавав кров\~для сина\~ [PERSON] \~- [PERSON] ),\~ [PERSON] \~(працівника\~філії «Ощадбанк»,\~приміщення якого\~знаходиться навпроти\~спірного будинку),\~ [PERSON] \~(родича\~ [PERSON] ,\~що надав\~фотографії [PERSON] \~та [PERSON] \~на родинних святкуваннях та\~похоронах),\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~(орендарів\~кімнат в\~спірному будинку).\~Всі зазначені\~свідки підтвердили\~наявність відносин\~між ним\~(позивачем)\~та [PERSON] ,\~притаманних подружжю,\~факт ведення\~ними спільного\~господарства,\~спільного створення\~майнових благ,\~спільного виховання\~неповнолітнього сина\~ [PERSON] .\~Крім цього,\~доказами наявності\~між ним\~(позивачем)\~та [PERSON] \~відносин,\~притаманних подружжю,\~свідчить його\~(позивача)\~обізнаність щодо\~стану здоров`я\~ [PERSON] \~та її\~сина [PERSON] ,\~його (позивача)\~участь в\~лікуванні сина\~ [PERSON] \~-\~ [PERSON] ,\~оглянуті судом\~фотографії,\~на яких\~зафіксовано його\~(позивача)\~та [PERSON] \~в колі\~друзів та\~родичів на\~першому причасті\~його (позивача)\~племінника та\~на похоронах\~його (позивача)\~родичів в\~жовтні 2010р.\~Твердження відповідачів\~ [PERSON] \~та [PERSON] ,\~що його\~(позивача)\~відносини з\~ [PERSON] \~мали суто\~інтимний характер\~не можуть\~братись судом\~до уваги,\~з огляду\~на наявність\~на момент\~розгляду даної\~справи спору\~між ними\~та відповідно\~неприязних стосунків.\~В сукупності\~всі докази\~у даній\~справі свідчать\~про спільне\~проживання однією\~сім`єю його\~(позивача)\~та [PERSON] \~протягом більш\~як 10\~років,\~та в\~умовах як\~в часи\~економічного росту\~так і\~в часи\~фінансової кризи,\~а також\~в час\~тяжкої хвороби\~ [PERSON] .\~Спільне проживання\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~як чоловіка\~та дружини\~без реєстрації\~шлюбу в\~період з\~2004р.\~по 16.04.2011р.\~має правові\~наслідки,\~передбачені ст.74\~СК України.\~Спірні будинок\~та земельна\~ділянка були\~придбані [PERSON] \~в 2002р.\~Вартість будинку\~та земельної\~ділянки на\~той час\~склала 9\~610\~грн.\~Загальна площа\~будинку становила\~64,8\~кв.м.\~До липня\~2004р.\~жодних дій\~щодо спірного\~будинку не\~здійснювалось та\~протягом цього\~часу вартість\~будинку не\~зростала.\~Він (позивач)\~та [PERSON] \~надалі проживали\~за адресою:\~ [ADDRESS] .\~Крім цього,\~продавець будинку,\~а саме\~ [PERSON] \~до 01.02.2004р.\~проживала у\~спірному будинку.\~Даний факт\~підтверджується довідкою\~від 16.02.2004р.,\~виданою Мостиським\~ТОВ «Управління\~будинками».\~Це було\~також обумовлено\~і договором\~купівлі-продажу\~спірного будинку\~(п.4\~договору).\~В липні\~2004\~року [PERSON] \~було надано\~дозвіл на\~підготовку матеріалів\~погодження вибору\~земельної ділянки\~під реконструкцію\~спірного будинку.\~В серпні\~2005\~року [PERSON] \~було затверджено\~матеріали погодження\~по вибору\~земельної ділянки\~під реконструкцію\~спірного будинку\~та надано\~дозвіл на\~виготовлення будівельного\~паспорта під\~реконструкцію спірного\~будинку.\~Влітку 2004\~року [PERSON] \~та [PERSON] \~спільними трудовими\~та фінансовими\~затратами розпочали\~реконструкцію спірного\~будинку.\~В 2004\~ 2005\~роках спірний\~будинок було\~практично повністю\~розібрано,\~зведено новий\~фундамент,\~споруджено нові\~стіни,\~мансарду,\~дах.\~Площа реконструйованого\~будинку склала\~215\~кв.м.\~Тобто,\~набуте [PERSON] \~майно в\~2004\~-\~2005\~роках збільшилось\~у розмірах\~у три\~з половиною\~рази,\~старі стіни\~і дах\~були замінені\~новими.\~Згідно Висновку\~ПП «Оцінка»,\~ринкова вартість\~спірного будинку\~станом на\~10.01.2007р.\~становила 152\~800\~грн.\~Тобто внаслідок\~реконструкції вартість\~спірного будинку\~зросла в\~15\~разів.\~А згідно\~Витягу з\~реєстру прав\~власності на\~нерухоме майно\~№13099098\~від 28.12.2006р.\~загальна вартість\~будинковолодіння становила\~208\~491\~грн.\~Свідоцтво на\~право власності\~на спірний\~будинок [PERSON] \~отримала 28.12.2006р.\~В цей\~же час\~право власності\~на спірний\~будинок було\~зареєстроване за\~ [PERSON] .\~Таким чином\~право власності\~на будинок\~за адресою\~ [ADDRESS] \~загальною площею\~215\~кв.м.\~ [PERSON] \~набула 28.12.2006р.\~Як вбачається\~із отриманого\~висновку судової\~інженерно-технічної\~експертизи №2627/2628/2629,\~вартість будинку\~внаслідок його\~реконструкції зросла\~майже в\~4\~рази.\~При цьому\~слід зазначити,\~що експертом\~явно занижено\~реальну вартість\~будинку та\~на відміну\~визначення актуальної\~вартості земельної\~ділянки не\~наведено жодного\~оголошення про\~продаж аналогічного\~чи схожого\~будинку в\~м.Мостиська.\~Матеріалами справи\~підтверджується,\~що реконструкція\~будинку почалася\~у 2004\~році,\~тобто в\~період дії\~чинного на\~даний час\~Сімейного кодексу\~України,\~що передбачає\~виникнення права\~спільної сумісної\~власності чоловіка\~та жінки,\~які проживають\~однією сім`єю\~без реєстрації\~шлюбу.\~Згідно ст.74\~СК України\~якщо жінка\~та чоловік\~проживають однією\~сім`єю,\~але не\~перебувають у\~шлюбі між\~собою або\~в будь-якому\~іншому шлюбі,\~майно,\~набуте ними\~за час\~спільного проживання,\~належить їм\~на праві\~спільної сумісної\~власності,\~якщо інше\~не встановлено\~письмовим договором\~між ними.\~В 2006\~-\~2009\~роках він\~(позивач)\~та [PERSON] \~спільними трудовими\~та фінансовими\~затратами здійснювали\~ремонт спірного\~будинку,\~а саме\~проводилась каналізація,\~заливалися стяжки\~в кімнатах,\~штукатурились всередині\~стіни,\~проводились зварювальні\~роботи,\~споруджувались сходи,\~укладалася плитка,\~шпаклювались стіни,\~встановлювалась сантехніка.\~Хронологічний процес\~реконструкції/спорудження\~та ремонту\~будинку підтверджується\~копіями чеків,\~наданим ним\~(позивачем).\~Загальна сума\~коштів,\~витрачених в\~2006-2009\~роках на\~будівельні матеріали,\~підтверджена копіями\~чеків,\~становить 144\~431\~грн.\~Кошти витрачені\~на оплату\~майстрів не\~можуть бути\~підтверджені документально.\~Копії фото\~внутрішнього стану\~будинку станом\~на грудень\~2011\~року додаються,\~а оригінали\~пред`явлені до\~огляду в\~судовому засіданні.\~29\~червня 2011р.\~КП «Мостиське\~РБТІ» видало\~йому (позивачу)\~довідку №940\~від 29.06.2011р.,\~згідно якої\~вартість спірного\~будинковолодіння склала\~348\~068\~грн.\~Таким чином,\~в період\~з 2004\~року по\~2011\~рік вартість\~будинковолодіння за\~адресою [ADDRESS] \~зросла з\~9\~610\~грн.\~до 348\~068\~грн.,\~тобто з\~2\~000\~доларів США\~до 43\~500\~дол.\~США.\~Відповідно до\~ст.60\~СК України\~майно,\~набуте подружжям\~за час\~шлюбу,\~належить дружині\~та чоловікові\~на праві\~спільної сумісної\~власності незалежно\~від того,\~що один\~з них\~не мав\~з поважної\~причини (навчання,\~ведення домашнього\~господарства,\~догляд за\~дітьми,\~хвороба тощо)\~самостійного заробітку\~(доходу). Матеріалами справи доведено, що він (позивач) постійно працював для забезпечення життя своєї сім`ї. В 2001р. він (позивач) працював у Португалії, де заробив значні кошти, потім працював в м.Мостиська, одночасно особисто працюючи на будівництві спірного будинку. Крім того, характер посад, на яких він (позивач) працював у м.Мостиська носили змінний характер, тобто він (позивач) мав можливість працювати на будівництві будинку. Також він (позивач), як і більшість жителів прикордонної зони, заробляв і заробляє додаткові кошти поїздками в Республіку Польща. Відповідно до ст.62 СК України, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Таким чином, у будь-якому випадку спірний житловий будинок з моменту реконструкції став спільною сумісною власністю його (позивача) та [PERSON] , а отже він (позивач) має право на 1/2 спірного будинковолодіння як на майно, набуте в період фактичних шлюбних відносин та майно, що збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат. Відповідно до Рішення Конституційного суду України від 19.09.2012р. - основою майнових відносин подружжя є положення про те, що майно, набуте подружжям за час шлюбу належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, чи один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (стаття 60 СК України). Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентовано статтею 63\~Кодексу,\~згідно з\~якою дружина\~та чоловік\~мають рівні\~права на\~володіння,\~користування і\~розпоряджання майном,\~що належить\~їм на\~праві спільної\~сумісної власності,\~якщо інше\~не встановлено\~домовленістю між\~ними. Між\~ним (позивачем)\~та [PERSON] \~не було\~жодних домовленостей\~про поділ\~спільного сумісного\~майна,\~тому частки\~їх є\~рівними.\~Твердження відповідачів,\~що реконструкція\~будинку здійснювалась\~особистими коштами\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~не має\~обґрунтованого підтвердження,\~виходячи із\~наступного.\~ [PERSON] \~протягом 2004\~-\~2011\~років працювала\~прибиральницею,\~що підтверджується\~матеріалами справи,\~де заробляла\~дуже незначні\~кошти,\~з яких\~не могла\~заощаджувати чи\~здійснювати реконструкцію\~будинку.\~Єдиним суттєвим\~фінансовим ресурсом\~ [PERSON] ,\~спрямованим на\~реконструкцію будинку,\~могли бути\~кошти,\~отримані від\~продажу квартири\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~в сумі\~65\~625\~грн.,\~тобто 13\~125\~дол.\~США.\~Кошти від\~продажу квартири\~ [PERSON] \~отримала в\~липні-вересні\~2004р.,\~тобто в\~період фактичних\~відносин \~її з\~ним (позивачем).\~Відповідно до\~ст.57\~СК України,\~діючого в\~даний період,\~кошти,\~отримані [PERSON] \~від продажу\~квартири не\~можуть бути\~віднесені до\~її особистої\~приватної власності\~та є\~об`єктом права\~спільної сумісної\~власності відповідно\~до ст.61\~СК України.\~Кошти від\~продажу земельних\~ділянок [PERSON] \~склали разом\~2\~107\~грн.\~Починаючи з\~2007р.\~ [PERSON] \~хворіла тяжкою\~хворобою,\~що підтверджено\~матеріалами справи,\~яка в\~подальшому стала\~причиною смерті\~ [PERSON] .\~Обізнаність [PERSON] \~про наявність\~у неї\~смертельної хвороби\~і стала\~причиною складання\~заповіту у\~віці 52\~років.\~Одночасно із\~реконструкцією будинку\~ [PERSON] \~витрачала кошти\~на власне\~лікування,\~на навчання\~молодшого сина,\~вкладала кошти\~у «фінансову\~піраміду» ТОВ\~«Житловий альянс».\~Факт отримання\~ [PERSON] \~кредитів в\~кредитній спілці\~«Щедрість» не\~спростовує факту\~спільного з\~ним (позивачем)\~погашення цих\~кредитів.\~Спірна земельна\~ділянка була\~придбана [PERSON] \~в 2002р.\~разом зі\~старим будинком.\~Загальна вартість\~будинку та\~земельної ділянки\~на той\~час склала\~9\~610\~грн.\~Загальна \~площа будинку\~на той\~час становила\~64,8\~кв.м.\~Площа земельної\~ділянки становила\~1100\~кв.м.\~05.09.2002р.\~ [PERSON] \~продала частину\~земельної ділянки\~в розмірі\~50\~кв.м.\~за ціною\~100\~грн.\~22.07.2005р.\~ [PERSON] \~продала частину\~земельної ділянки\~в розмірі\~59\~кв.м.\~за ціною\~1\~907\~грн.\~До 2004\~р.\~жодних інших\~дій ані\~щодо спірного\~будинку,\~ані щодо\~земельної ділянки\~не здійснювалося.\~Влітку 2004\~року він\~(позивач)\~та [PERSON] \~спільними трудовими\~та фінансовими\~затратами розпочали\~реконструкцію спірного\~будинку.\~Починаючи з\~2007\~року він\~(позивач)\~та [PERSON] \~після завершення\~чорнових будівельних\~робіт почали\~облаштовувати земельну\~ділянку,\~а саме\~було відновлено\~ділянку після\~будівництва,\~завезено шар\~родючого ґрунту,\~висаджено газон,\~насаджено молоді\~дерева,\~туї,\~ялинки,\~виноградник,\~зроблено каркас\~для виноградинка,\~поставлено новий\~паркан,\~нову браму.\~Додаються фото,\~зроблені в\~квітні 2012\~року,\~та які\~були пред`явлені\~в судовому\~засіданні до\~огляду.\~Відповідно до\~п.5\~Методики експертної\~грошової оцінки\~земельних ділянок,\~затвердженої постановою\~КМУ від\~11.10.2002р.\~№1531,\~земельні поліпшення\~-\~зміна якісних\~характеристик земельної\~ділянки унаслідок\~розташування в\~її межах\~будинків,\~будівель,\~споруд,\~об`єктів\~інженерної інфраструктури\~меліоративних систем,\~багаторічних насаджень,\~лісової та\~іншої рослинності,\~а також\~унаслідок господарської\~діяльності або\~проведення робіт\~(зміна\~рельєфу,\~поліпшення ґрунтів\~тощо).\~Відповідно до\~п.35\~Методики,\~при оцінці\~забудованих земельних\~ділянок визначення\~витрат на\~земельні поліпшення\~здійснюється на\~основі ринкових\~витрат,\~пов`язаних\~із спорудженням\~будинків,\~будівель та\~споруд,\~що розташовані\~в межах\~земельної ділянки\~(включаючи\~підземний простір),\~за умови\~її найбільш\~ефективного використання.\~Зазначені витрати\~складаються з\~витрат на\~відведення та\~підготовку земельної\~ділянки під\~забудову (включаючи\~витрати на\~знесення існуючих\~будівель і\~виплати передбачених\~законодавством сум\~компенсації),\~вартості будівництва,\~облаштування та\~озеленення,\~оплати послуг\~з проектування,\~сум місцевих\~зборів,\~вартості фінансування\~і прибутку\~забудовника.\~Відповідно до\~п.36\~Методики,\~при зіставленні\~цін продажу\~подібними визначаються\~забудовані земельні\~ділянки,\~що мають:\~однакову функцію\~використання землі\~і характер\~земельних поліпшень\~(будівлі,\~споруди,\~багаторічні насадження,\~водойми);\~близькі фізичні\~характеристики (фізичний\~стан об`єктів\~нерухомого майна).\~На вартість\~забудованої земельної\~ділянки з\~поміж іншого\~може впливати\~фізичні характеристики\~земельної ділянки\~та стан\~забудови.\~Відповідно до\~Державного акту\~на право\~приватної власності\~на землю\~серії IV-ЛВ\~№001086,\~спірна земельна\~ділянка була\~передана [PERSON] \~для обслуговування\~житлового будинку,\~господарських будівель\~і споруд\~та ведення\~особистого підсобного\~господарства.\~На даний\~час на\~вказаній земельній\~ділянці розташований\~спірний будинок\~загальною площею\~215\~кв.м.\~Отже,\~вказана земельна\~ділянка є\~частково забудованою.\~Аналіз норм\~Методики дає\~однозначно зрозуміти,\~що вартість\~забудованої земельної\~ділянки напряму\~залежить від\~вартості нерухомого\~майна,\~розташованого на\~земельній ділянці.\~Таким чином,\~він (позивач)\~та [PERSON] ,\~спільно збільшуючи\~вартість нерухомого\~майна,\~одночасно збільшували\~і вартість\~земельної ділянки.\~Крім того,\~вирішуючи питання\~щодо його\~(позивача)\~права власності\~на \~частину земельної\~ділянки слід враховувати положення Цивільного кодексу України та Земельного кодексу України, що регулюють порядок набуття права власності на земельну ділянку у зв`язку із набуттям права власності на житловий будинок, розташований на цій земельній ділянці. Відповідно до\~ч.1\~ст.120\~Земельного кодексу\~України,\~у разі\~набуття права\~власності на\~жилий будинок,\~будівлю або\~споруду,\~що перебувають\~у власності,\~користуванні іншої\~особи,\~припиняється право\~власності,\~право користування\~земельною ділянкою,\~на якій\~розташовані ці\~об`єкти.\~До особи,\~яка набула\~право власності\~на жилий\~будинок,\~будівлю або\~споруду,\~розміщені на\~земельній ділянці,\~що перебуває\~у власності\~іншої особи,\~переходить право\~власності на\~земельну ділянку\~або її\~частину,\~на якій\~вони розміщені,\~без зміни\~її цільового\~призначення..\~Відповідно до\~ч.4\~ст.120\~Земельного кодексу\~України,\~у разі\~набуття права\~власності на\~жилий будинок,\~будівлю або\~споруду кількома\~особами право\~на земельну\~ділянку визначається\~пропорційно до\~часток осіб\~у праві\~власності жилого\~будинку,\~будівлі або\~споруди.\~Відповідно до\~ч.1\~ст.377\~Цивільного кодексу\~України,\~до особи,\~яка набула\~власності на\~житловий будинок\~(крім\~багатоквартирного),\~будівлю або\~споруду,\~переходить право\~власності,\~право користування\~на земельну\~ділянку,\~на якій\~вони розміщені,\~без зміни\~цільового призначення\~в обсязі\~та на\~умовах,\~встановлених для\~попереднього землевласника\~(землекористувача). Відповідно до\~ст.381\~Цивільного кодексу\~України,\~садибою є\~земельна ділянка\~з розташованими\~на ній\~житловим будинком,\~господарсько-побутовими\~будівлями,\~наземними,\~підземними комунікаціями,\~багаторічними насадженнями.\~У разі\~відчуження житлового\~будинку вважається,\~що відчужується\~вся садиба,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом. Таким чином,\~набуваючи право\~власності на\~1/2\~частину будинку\~по [ADDRESS] ,\~він (позивач)\~отримує право\~власності на\~1/2\~частину земельної\~ділянки за\~вказаною адресою. Щодо позовної вимоги про визнання частково недійсним заповіту [PERSON] , то позивач покликається на те, що відповідно до ч.2 ст.67 СК України дружина, чоловік мають право скласти заповіт на свою частку у праві спільної сумісної власності подружжя до її визначення та виділу в натурі. Враховуючи вищевикладене та встановивши його (позивача) право на 1/2 будинку та на 1/2 земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , наявними будуть підстави для визнання недійсним заповіту [PERSON] , посвідченого 06.12.2007р. приватним нотаріусом Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Келюх М.А., оскільки останній порушує його (позивача) законні права на 1/2 будинку та на 1/2 земельної ділянки за вказаною адресою. ІІ. Короткий зміст інших заяв по суті справи. Після постановлення судом ухвали від 05.02.2018 року, якою ухвалено проводити розгляд даної справи за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження у справі та призначено підготовче судове засідання (у зв`язку з набранням чинності новою редакцією ЦПК України (у редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017р.), що мало місце 15.12.2017р.)., адвокатом Семесюк Н.М. в інтересах відповідачів подано відзив на позовну заяву [PERSON] в редакції від 22.06.2016р. про встановлення факту спільного проживання, визнання частково недійсним заповіту, визнання права власності на 1/2 частку в житловому будинку та 1/2 частку земельної ділянки, у якому сторона відповідачів заперечила позовні вимоги з наступних мотивів. Позивач [PERSON] просить визнати факт спільного проживання з [PERSON] в період з 2000 р., хоча визнає, що до 2004р. чинним законодавством не передбачалося права спільної сумісної власності чоловіка та жінки, які проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Відповідно до ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Тобто, вимога про встановлення факту спільного проживання не може стосуватися періоду 2000-2004 років, оскільки вона не породжує правових наслідків. Щодо вимоги про встановлення факту його спільного проживання сторін однією сім`єю з 2004р., то позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б з достовірністю підтверджували даний факт. Так, довідка виконавчого комітету Мостиської міської Ради за №2.17-1534 від 18.10.2011р. не може бути належним доказом визнання факту проживання [PERSON] в спірному будинку з 2004р., оскільки вона була видана на підставі будинкової книги та паспорта [PERSON] . В будинковій книзі на житловий будинок по [ADDRESS] не може бути зазначено факт проживання [PERSON] , оскільки в такій книзі вносяться відомості про зареєстрованих осіб, а згідно паспорта [PERSON] станом на 2004р. та до даного часу він зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Якщо це була будинкова книга з місця його реєстрації по [ADDRESS] , то вона не може слугувати доказом проживання за іншою адресою, зокрема по [ADDRESS] . Довідка датована 2011 роком, а в ній вказані відомості за 2004 рік. Тобто, дана довідка є необ`єктивною і не може бути визнана належним доказом. Як вбачається з наявного у матеріалах справи протоколу судового засідання Мостиського районного суду Львівської області від 31 березня 2006р. у кримінальній справі №1-39 про обвинувачення [PERSON] за ч.1 ст.204 КК України остання дала пояснення, що в даний час у неї ведеться будова; що [PERSON] з липня 2005р. проживає у її будинку; її будинок в стані незавершеного будівництва; з робочими вона розраховується грошима; вона не уповноважувала [PERSON] продавати спирт. Тобто, [PERSON] особисто не визнавала факту проживання з [PERSON] з 2004 р., про будинок вказувала як «в мене ведеться будова, у моєму будинку, мій будинок», а стосунки між ними були такі, коли вона особисто «з робочими розраховується грошима» та «не уповноважувала [PERSON] », що не є характерним для подружніх відносин. З наявних у справі матеріалів вбачається, що [PERSON] при вчиненні ряду нотаріальних дій вказувала наступне: «на момент укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 06.03.2002р., реєстровий номер 132, в шлюбі не перебувала» (заява [PERSON] приватному нотаріусу Тхір); «я, [PERSON] , стверджую, що на момент продажу квартири [ADDRESS] в шлюбі не перебувала і не перебуваю, до цього часу ні з ким не проживала і не проживаю однією сім`єю без укладення шлюбу. Одночасно підтверджую, що дана квартира не є об`єктом спільної власності та перебуває в моїй особистій приватній власності, будь-яких прав щодо неї в інших осіб, в тому числі за договором найму,- немає» (заява приватному нотаріусу Кубарі від 09.09.2004р.); «продавець ( [PERSON] ) свідчить, що земельна ділянка нікому не продана, в спорі, під забороною, арештом не перебуває, судового спору немає, а також прав у третіх осіб...немає» (договір купівлі-продажу земельної ділянки від 22.07.2005 р.); сім`я [PERSON] складалася з трьох осіб: вона та двоє синів [PERSON] і [PERSON] , які були зареєстровані з нею по [ADDRESS] та по [ADDRESS] . В матеріалах справи є висновок №57/01 від 13.06.2005р. щодо вибору (відведення) земельної ділянки під забудову. В ньому вказано, що проводиться реконструкція житлового будинку на сім`ю з 3-х чоловік. В склад сім`ї [PERSON] входили вона та двоє синів, які були зареєстровані з нею як по [ADDRESS] , так і в будинку по [ADDRESS] . В справі також міститься довідка Мостиського управління праці та соціального захисту населення від 01.11.2011р. про те, що [PERSON] проживає в [ADDRESS] , користується пільгами і в склад його сім`ї входить [PERSON] . Стосунки [PERSON] і [PERSON] носили характер дружніх, інтимних відносин. Вони не були пов`язані спільними правами та обов`язками. Фотографії з похорону та причастя третіх осіб відносяться до 2010р. і не можуть слугувати доказом спільного проживання та побуту в період придбання та реконструкції будинку в 2002-2006 роках. Не надано жодного доказу ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету, спільних інтересів. [PERSON] не визнавала [PERSON] своїм чоловіком. Про це свідчить факт складання заповіту [PERSON] 06.12.2007р. тільки на своїх дітей. Факт проживання сторін в одному помешканні без наявності інших ознак, які характеризують фактичні шлюбні відносини, а саме наявності спільного бюджету, планування спільних доходів і витрат, придбання спільного майна не свідчить про проживання сторін однією сім`єю як чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу. Позивачем не надано допустимих та належних доказів того, що він особистими коштами приймав участь в реконструкції будинку по [ADDRESS] та умовою його участі в будівництві було створення спільної сумісної власності. Будинок та земельна ділянка по [ADDRESS] були придбані [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 06.03.2002р. за особисті кошти [PERSON] та кошти її сім`ї за 10000 грн., а фактично за 6000 доларів США. Також погашені значні комунальні борги. З цих коштів 4000 доларів США належали [PERSON] та її синам, а 3000 доларів США їй передала мати - [PERSON] , що вона підтвердила в судових засіданнях. Реконструкція будинку проводилася в 2004-2006 роках.. Мостиською міською радою Львівської області 09.07.2004р. прийнято рішення за №93 «Про надання дозволу на підготовку матеріалів погодження по вибору земельної ділянки під реконструкцію житлового будинку по [ADDRESS] [PERSON] ». 15.11.2006р. був виготовлений технічний паспорт на будинок, а 25.12.2006р. Мостиською міською радою Львівської області було прийнято рішення про прийняття будинку в експлуатацію і визнано право власності на будинок одноособово за [PERSON] . З метою залучення коштів для реконструкції будинку [PERSON] були продані належні їй на праві особистої приватної власності 05.09.2002р. частина земельної ділянки площею 50,0 кв.м по [ADDRESS] ; 09.07.2004р. трьохкімнатна квартира по [ADDRESS] ; 22.07.2005р. частина земельної ділянки площею 59,0 кв.м по [ADDRESS] . Надалі в будинку проводилися ремонтні роботи. Для цих цілей [PERSON] та її сином [PERSON] укладалися кредитні, іпотечні договори, зокрема: кредитною спілкою «Щедрість» [PERSON] протягом 2005-2008 років було надано шість кредитів на загальну суму 17964 грн. Крім того, 26.11.2007р. КС «Щедрість» [PERSON] був наданий кредит на суму 10000 грн. Кредити нею погашені. Ряд кредитів було надано [PERSON] в ТОВ «Житловий альянс» з 01.08.2006р. по 17.04.2007р., про що свідчать квитанції про погашення нею цих кредитів. В період придбання будинку і його реконструкції [PERSON] постійно працювала на офіційній роботі, мала заробітну плату. Крім того, вона займалася вишиванням, що приносило їй значний дохід. Також вона отримувала пенсію по втраті годувальника на молодшого сина [PERSON] , яку заощаджувала. Старший син [PERSON] постійно працював, всі заощадження та кредитні кошти витрачав на придбання та ремонт будинку. Сім`я мала підсобне домашнє господарство. [PERSON] як особисто, так і матеріально допомагала її мати - [PERSON] , яка все життя офіційно працювала, а також вирощувала городину і продавала її на ринку. 06.05.2006р. в Мостиському відділенні Ощадбанку № 6315 [PERSON] був виданий кредит на суму 12000 грн., який був ним погашений 28.11.2007р. У 2007р. в ПАТ «Кредобанк» [PERSON] був наданий кредит з ціллю кредиту - ремонт житла. При цьому, на забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] був укладений Іпотечний договір. Предметом іпотеки був будинок по [ADDRESS] . В п.2.1.1. даного договору вказано, що предмет іпотеки знаходиться у власності іпотекодавця, прав щодо нього у третіх осіб немає. В п.2.1.4. вказано, що предмет іпотеки не знаходиться у спільній власності, не є часткою. В п.2.1.5. вказано, що будь-які вимоги третіх осіб не забезпечені і не будуть забезпечені предметом іпотеки чи правами на його отримання незалежно від строків виникнення цих вимог. Кредит був погашений [PERSON] протягом 2007-2011 років. В укладенні цих договорів та погашенні кредитних зобов`язань [PERSON] не приймав жодної участі. Позивачем не надано вагомих і беззаперечних доказів його фінансової участі в придбанні спірного будинку та його реконструкції. Як вбачається з трудової книжки [PERSON] в період придбання та реконструкції будинку його робота носила періодичний характер: 10.2002р.-04.2003р. - опалювач котельні СШ №3, 05.2003р.-05.2004р. безробітний, 06.2004р.-12.2004р. - охоронник Залізничного МВДСО, 03.2005р.-2006р. - сторож Мостиської школи. Його заробітна плата за період придбання та реконструкції будинку в 2002-2006 роках склала 178,80 грн. на місяць, в той час як прожитковий мінімум складав в цей період 344,52 грн. на місяць. Цих заробітків було недостатньо навіть для власного утримання, не те, що побудови будинку. Крім того, він був зобов`язаний утримувати двох неповнолітніх дітей, які проживали з його першою дружиною. Квитанції та чеки, які надав [PERSON] як на підтвердження своєї участі в реконструкції будинку не мають до нього ніякого відношення, із близько 180 квитанцій та чеків на будівельні матеріали лише в 9 значиться прізвище [PERSON] . При цьому, в одній накладній та квитанції за серпень 2008 р. вказано іншу особу - [PERSON] (племінник [PERSON] ), а в чотирьох прізвище [PERSON] дописано рукою до друкованого тексту. В період часу 2007-2009 років проводилося будівництво будинку в сестри [PERSON] , ремонт літньої кухні в його матері за місцем його реєстрації. Ці чеки могли мати відношення до даних робіт. Більша частина квитанцій містять інформацію про придбання будівельних матеріалів без ідентифікації покупця. Крім того, майже всі квитанції та чеки датовані 2007-2009 роками, коли будинок вже був прийнятий в експлуатацію та зареєстрований на праві власності за [PERSON] . Як зазначено в Ухвалі ВССУ з розгляду цивільних кримінальних справ від 07.8.2013р. у даній справі позивач має надати суду належні та допустимі докази про його участь в набутті спірного будинку та земельної ділянки, оскільки сам по собі факт проживання зі [PERSON] без реєстрації шлюбу не є таким доказом. Висновки судів обох інстанцій щодо наявності правових підстав для встановлення факту сумісного проживання позивача та [PERSON] однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та визнання за позивачем права власності на 1/2 частину спірного будинку та земельної ділянки, є необґрунтованим та помилковим. Позовні вимоги, що заявлено [PERSON] не підлягають до задоволення. ІІІ. Позиція учасників справи, короткий зміст показань свідків. В\~судовому засіданні\~позивач [PERSON] \~підтримав заявлені\~ним позовні\~вимоги,\~просить такі\~задовольнити.\~В ході\~судового розгляду\~такий пояснював,\~що 06.01.2000р.\~офіційно розлучився\~з [PERSON] .\~Зі [PERSON] \~фактично став\~спільно проживати\~однією сім`єю\~ще до\~2000р.\~Маючи шенгенську\~візу,\~у квітні\~2001\~році він\~(позивач)\~виїхав в\~Португалію,\~де близько\~1,5\~року перебував\~на заробітках,\~а зароблені\~там грошові\~кошти пересилав\~ [PERSON] ,\~з якою\~на той\~час вже\~проживав однієї\~сім`єю як\~чоловік та\~дружина,\~вони мали\~спільний бюджет.\~Щомісяця він\~пересилав [PERSON] \~близько 1000\~доларів США\~власних коштів\~для накопичення\~коштів з\~метою придбання\~будинку.\~З Португалії\~він повернувся\~на великодні\~свята в\~2002р.\~Саме у\~2002р.\~вони разом\~з [PERSON] \~за спільні\~кошти придбали\~земельну ділянку\~та будинок\~по [ADDRESS] .\~Грошові кошти\~за будинок\~і ділянку\~передали продавцям\~не відразу,\~а сплачували\~їм частинами.\~Після продажу\~будинку згідно\~умов укладеного\~договору купівлі-продажу,\~попередні власники\~(продавці)\~мали проживати\~у будинку\~ще пів\~року.\~Надалі він\~офіційно працював\~на різних\~роботах,\~де отримував\~заробітну плату,\~яку віддавав\~ [PERSON] .\~Крім того,\~він як\~і велика\~кількість мешканців\~нашої місцевості,\~яка є\~прикордонною зоною,\~заробляв кошти\~поїздками в\~Республіку Польща.\~Придбаний старий\~будинок площею\~64,8\~кв.м. за вказаною адресою вони разом зі [PERSON] розібрали повністю та на вказаному місці фактично збудували новий будинок площею 225 кв.м. При цьому, фундамент будинку змістили на 6м. Спочатку вони з [PERSON] проживали однією сім`єю та вели спільний побут у квартирі за адресою: [ADDRESS] , а після продажу такої у 2004р. за виручені кошти від продажу квартири та за кошти від отриманих ним позик дозавершили будівництво (реконструкцію) спірного будинку площею 225 кв.м. Вже у другій половині 2004 року вони спільно стали проживати у спірному будинку, а паралельно дозавершували у ньому ремонтні роботи. Він (позивач), як за життя [PERSON] , так і після її смерті по даний час (по 2025 рік) постійно проживає у спірному будинковолодінні. Будинок має два окремі входи, ще з самого початку будівництва так було передбачено згідно проекту. Він (позивач) на протязі багатьох років проживає в одній частині будинку, а інша частина будинку після смерті [PERSON] є постійно закритою. Відповідачі останні вісім років взагалі до будинку не приїжджають та не цікавляться таким. Він (позивач) фактично самостійно обслуговує ціле будинковолодіння, сплачує комунальні послуги на протязі багатьох років. Коли вони з [PERSON] спільно проживали однією сім`єю, то один із її синів (відповідачів) [PERSON] проживав вже зі своєю сім`єю окремо в с.Завада, а інший був ще малим та проживав разом з ними. Відповідач [PERSON] мав ряд захворювань та значна частина зароблених ним коштів, так і кредитних коштів, йшли йому на лікування, та згодом на лікування самої [PERSON] , у якої у 2007р. було виявлено онкологічне захворювання. [PERSON] за спільного з ним (позивачем) життя оформляла кілька кредитних договорів та він (позивач) допомагав їй погашати зазначені кредити. За життя [PERSON] ніколи не розмовляв з нею з приводу спірного майна та за її життя не вимагав у неї частки в такому. Змістом заповіту, який [PERSON] склала за життя, він здивований та йому (позивачу) невідомо про обставини, які зумовили складання [PERSON] заповіту саме такого змісту. Усі надані ним чеки та квитанції про придбання різноманітних матеріалів, в том числі будівельних, стосуються саме будівництва (реконструкції) спірного нерухомого майна. Його рідна сестра розпочала будівництво власного будинку набагато пізніше, через кілька років після завершення реконструкції ними спірного будинку. Щодо спірної земельної ділянки, то ним [PERSON] було посаджено на такій 10 туй, молодий сад, закладено газон, зроблено грядки. Він особисто зварив каркас на виноградник та посадив виноград. Представник позивача [PERSON] адвокат Голубінка Л.В. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, заявлені в інтересах [PERSON] . Просить такі задовольнити. Покликалась на те, що позивач [PERSON] з 2000 року фактично перебував у подружніх відносинах з [PERSON] , вони спільно проживали, вели спільний побут, мали спільний бюджет, однак офіційно не були одружені. Фактично ці обставин підтверджені довідками та актами обстеження, які наявні у матеріалах справи. Крім того, позивач [PERSON] займався похованням [PERSON] , він володів інформацією про її стан здоров`я, її медичними документами, в тому числі має на руках належну [PERSON] медичну книжку, яку вона (представник) надавала суду для огляду. Допитані в судовому засіданні свідки підтвердили як обставини спільного проживання позивача [PERSON] із [PERSON] , так і факт ведення ними спільного побуту. Допитані в судовому засіданні свідки підтвердили і ті обставини, що позивач [PERSON] приймав участь у придбанні спірного будинковолодіння як спільними коштами, так і спільною працею, що у 2001р. такий перебував у Португалії на заробітках, що під час будівництва (реконструкції) будинку такий надавав зароблені кошти та приймав власною працею участь у будівництві такого. З урахуванням тих обставин, що позивач [PERSON] разом зі [PERSON] приймали спільну участь у придбанні і в збільшенні (реконструкції) спірного будинковолодіння спільними коштами та спільною працею як до 2004р., так і після 2004р., відтак зазначене нерухоме майно є їхньою спільною сумісною власністю. У матеріалах справи наявна велика кількість товарних чеків на придбання будівельних матеріалів та іншого майна до будинку, вказані чеки долучені до справи саме [PERSON] , а не відповідачами, що свідчить про участь позивача у будівництві (реконструкції) спірного будинковолодіння. Щодо доводів сторони відповідачів про отримання [PERSON] та її сином кредитів, то ними не підтверджено належними та допустимими доказами, куди саме були витрачені зазначені кошти. Відповідач [PERSON] в судове засідання, що було призначене на 17.01.2025р., не з`явився, будь-яких клопотань на адресу суду не надсилав. В попередніх судових засіданнях такий заперечував позовні вимоги позивача [PERSON] та просив у задоволенні таких відмовити. Він зазначав, що ніколи не чув від своєї матері [PERSON] , яка була власником спірного нерухомого майна, розмов про те, що [PERSON] матиме частку у спірному будинковолодінні. За життя матір склала заповіт, у відповідності до якого заповіла спірні будинок та земельну ділянку у рівних частках саме йому (свідку) та його брату [PERSON] . Права [PERSON] на частки у спірному будинку та земельній ділянці він не визнає. Представник відповідачів [PERSON] , [PERSON] адвокат Тарасенко Л.Л. в судовому засіданні зазначив, що сторона відповідачів повністю заперечує позовні вимоги позивача [PERSON] та просить у задоволенні таких відмовити з огляду на наступне. Предметом спору в первинному позові були виключно спірний будинок та спірна земельна ділянка, відтак під час нового судового розгляду справи позивач не вправі був змінювати позовні вимоги. Також покликався на чинну судову практику, у відповідності до якої факт проживання чоловіка та жінки однією сім`єю не може бути встановлений до 2004р., а тому позовні вимоги позивача в цій частині є некоректними та задоволенню не підлягають. Спірна земельна ділянка була придбана [PERSON] в 2002р. та в подальшому така змін не зазнала, стороною позивача не надано доказів того, що в результаті вкладених коштів позивача спірна земельна ділянка змінилась чи збільшилась у вартості. Даний цивільний спір між сторонами вже розглядався судом, було ухвалене відповідне судове рішення, яке переглядалось Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ, однак суд у матеріалах справи не віднайшов достатніх доказів для підтвердження спільного проживання, ведення спільного побуту та наявності у [PERSON] і [PERSON] спільного бюджету. Щодо показань свідків, на які покликається сторона позивача, то такі не є належними доказами, які можуть підтверджувати факт надання [PERSON] коштів для придбання спірного будинку та його подальшої реконструкції. Щодо покликань позивача про його роботу та заробітки в Португалії, то такий не подав відповідної трудової угоди на підтвердження таких обставин. Щодо наявних у матеріалах справи товарних чеків про придбання будівельних матеріалів, то відповідні доводи сторони відповідачів щодо таких містяться у відзиві на позовну заяву. Також просить врахувати те, що стороною відповідачів отримано ряд кредитів, в тому числі з цільовим призначенням для ремонту житла, що свідчить про те, що саме відповідачі займались реконструкцією спірного будинку. Сторона відповідачів вважає, що позивачем не доведено фінансування з його боку придбання спірного будинковолодіння, здійснення його подальшої реконструкції тощо, відтак відсутні підстави для задоволення позовних вимог. Представник третьої особи Мостиської державної нотаріальної контори Львівської області в судове засідання не з`явився, у матеріалах справи містяться заяви про розгляд даної цивільної справи у їх відсутності. Відповідач [PERSON] , допитаний судом як свідок, в судовому засіданні пояснив, що він постійно проживав разом з матір`ю [PERSON] та братом [PERSON] . У 2004-2006р.р. він (свідок) постійно проживав у гуртожитку. Спочатку вони з матір`ю проживали у квартирі по [ADDRESS] , яка належала матері, а позивач [PERSON] інколи приходив до них. В 2002р. мама купила будинок по [ADDRESS] . Даний будинок був придбаний за спільні сімейні грошові кошти його матері, його бабці, його брата та його (свідка) грошові кошти. Його (свідка) брат [PERSON] певний період часу був одружений та проживав з дружиною, однак до та після розлучення надавав грошові кошти на спірний будинок. Перебудову спірного будинку розпочали весною 2004 року та завершили таку до осені 2006 року. Старий будинок повністю розібрали та з фундаменту розпочинали будівництво нового. Вкінці червня 2006 року вони з матір`ю та братом вже проживали у даному будинку. [PERSON] проживав з ними та його (свідка) матір`ю як її співмешканець з липня 2005р. Спільного бюджету та харчування у них з матір`ю не було, вони проживали в окремих кімнатах. Крім того, у будинку проживали квартиранти. Чи надавав [PERSON] будь-які грошові кошти його (свідка) матері [PERSON] йому (свідку) невідомо. Ремонт у будинку здійснювали за грошові кошти, отримані від продажу квартири та від продажу частини земельної ділянки. Крім того, ними оформлялись кредитні договори, отримувались кредитні кошти, які ними ж спільно погашались. Він (свідок) ніколи не чув від своєї матері розмов про те, що [PERSON] матиме частку у спірному будинковолодінні. За життя матір склала заповіт, у відповідності до якого заповіла спірні будинок та земельну ділянку у рівних частках йому (свідку) та його брату [PERSON] . [PERSON] дійсно помагав при перебудові будинку, здійснював контроль над майстрами, підвозив будівельні матеріали. На яких умовах [PERSON] працював у них йому (свідку) невідомо. Земельна ділянка навколо будинку була захаращена попередніми власниками. Він (свідок) разом з матір`ю та братом її розчищали, посадили плодові дерева. [PERSON] участі у даних роботах не брав. Його (свідка) брат [PERSON] мав кілька операцій, вперше у 2006р., на яку витрачено багато коштів (близько 40 000 грн.). Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомив наступне. Він (свідок) з 2001 року працює у Мостиській філії АТ «Ощадбанк», приміщення якої знаходиться за адресою: вул.Будзиновського, 10 в м.Мостиська, що навпроти спірного будинковолодіння. Колись за адресою по [ADDRESS] стояв старий будинок, який належав Райтарам. Згодом даний будинок старі власники продали [PERSON] , яку він (свідок) знав, бо вона до часу своєї смерті отримувала пенсію в відділенні Ощадбанку, де він (свідок) працює. Нові власники старий будинок розібрали і почали будівництво нового будинку у 2004-2005 роках. Будівництвом будинку займався саме [PERSON] , який неодноразово розпитував його (свідка) за майстрів. Він (свідок) неодноразово позичав [PERSON] грошові кошти, зокрема 5, 7, 10 тис. грн. на купівлю будматеріалів у період 2005-2006р.р. Крім того, він (свідок) позичав [PERSON] грошові кошти на операцію для [PERSON] у 2009 році. Також він (свідок) постійно спостерігав як [PERSON] фізично працював при проведенні будівельних робіт в спірному будинку. У нього (свідка) ніколи не складалось враження, що [PERSON] займається чужим будинком, бо він бачив його бажання та старання. Відтак, він (свідок) завжди вважав, що [PERSON] будує будинок для себе. У 2005 року [PERSON] та [PERSON] стали проживати у новому будинку, хоча ремонт в такому ще не був завершений. У 2008 році він (свідок) заходив до [PERSON] , був на подвір`ї та в будинку. На території навколо будинку були насаджені грядки, квіти. Крім того, він (свідок) постійно спостерігав спільне проживання [PERSON] і [PERSON] в новозбудованому будинку як чоловіка та дружини та ніколи не міг подумати, що вони не перебувають у зареєстрованому шлюбі. Разом з ними проживав [PERSON] . [PERSON] за вказаною адресою бачив 1-2 рази в місяць. Також йому (свідку) відомо про перебування [PERSON] на заробітках за кордоном, зокрема у Португалії, що мало місце ще перед придбанням ним та [PERSON] спірного будинку. У 2010р. [PERSON] віддав йому (свідку) позичені гроші: частково готівкою, а частково будівельними матеріалами в рахунок грошових коштів. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомив наступне. Він (свідок) працював слідчим в Мостиському райвідділі міліції по [ADDRESS] , що неподалік від спірного будинку по [ADDRESS] . Він знав і старих власників будинковолодіння і нових, бо щодня проходив біля даного будинку. При старих власниках будинок був занедбаний, вікна були без шибок, у будинку не було меблів. А у 2004 році за вказаною адресою почалось будівництво, старий будинок розібрали повністю та з фундаменту побудували новий будинок. З 2004 року постійно за вказаною адресою на будівництві разом з майстрами він (свідок) бачив [PERSON] . У новому будинку проживали [PERSON] , [PERSON] та її молодший син [PERSON] . Разом вони вели господарство. Старшого сина [PERSON] він (свідок) знає, однак його за вказаною адресою він ніколи не бачив, а бачив його в с.Завада, де він проживав разом з дружиною та донькою. [PERSON] працювала прибиральницею. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомив наступне. Він свідок займається ремонтними роботами та саме він виконував оздоблювальні роботи у спірному будинку у 2008-2009 роках, а саме: клеїв шпалери, укладав ламінат, укладав плитку в кухні, в ванній кімнаті, в туалеті на першому і другому поверхах, шпаклював стіни, встановлював сантехніку, неодноразово з [PERSON] вони їздили по будматеріал, в тому числі до м.Львова. Організацією цих робіт займався [PERSON] , а [PERSON] перевіряла якість його роботи, готувала обіди. Він (свідок) працював у спірному будинку більше року часу та саме на прохання [PERSON] . Під час роботи перебував у будинку з ранку до вечора. Грошові кошти за виконані роботу йому (свідку) надавав лише [PERSON] . Позивач [PERSON] та [PERSON] дійсно проживали однією сім`єю як подружжя, вони спільно харчувалися. Молодший син [PERSON] [PERSON] проживав разом з ними, на другому поверсі будинку. Старшого сина [PERSON] - [PERSON] , він (свідок) у спірному будинку не бачив. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що в 2006 2009 роках він проводив у спірному будинку каналізацію, заливав стяжки у кімнатах будинку, штукатурив стіни всередині, проводив зварювальні роботи, споруджував сходи, виноградник. Організацією цих робіт займався [PERSON] , який привозив будматеріал та проводив з ним розрахунок грошовими коштами, а [PERSON] вирішувала, що саме і як треба робити у будинку, контролювала виконані роботи та готувала обіди для майстрів. Він (свідок) спостерігав за поведінкою [PERSON] та [PERSON] та зробив для себе висновок, що такі дійсно проживали однією сім`єю як чоловік та дружина «на рівних правах», вони вели спільний побут. Молодший син [PERSON] [PERSON] проживав разом з ними, а старшого сина [PERSON] він (свідок) бачив там лише один раз. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надала показання, що певний період часу вона (свідок) проживала в спірному будинку на правах найму житла. Свідок підтвердила спільне проживання [PERSON] і [PERSON] , їхні близькі стосунки та те, що між ними мали місце побутові сварки та непорозуміння. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надала показання про те, що в 2008 році вона познайомилася зі [PERSON] на ринку та підтримувала з нею дружні відносини. Певний час, з 2008р. по 2010р. проживала в спірному будинку на правах найму житла. Підтвердила спільне проживання [PERSON] і [PERSON] , їхні близькі стосунки та те, що між ними мали місце побутові сварки та непорозуміння. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона (свідок) знала [PERSON] візуально та вона купляла у [PERSON] квартиру для сестри за адресою: [ADDRESS] за грошові кошти, які зазначені у відповідному договорі купівлі-продажу. Грошові кошти передала [PERSON] , яка стверджувала, що квартира, яка була предметом продажу, була її особистою квартирою. В момент передачі коштів [PERSON] була сама. Чи перебувала вона на той час у шлюбі вона (свідок) її не розпитувала. На будь-які інші теми з [PERSON] вона (свідок) не спілкувалася. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що відповідач [PERSON] є її колишнім чоловіком, з яким вона розлучилася у 2007 році. З відповідачем у них є спільна дитина. Відповідач [PERSON] проживав разом з нею (свідком) в період з 1997р. по 2005-2006р.р. в с.Завада, а потім проживав зі своєю матір`ю та такий витрачав гроші на будинок матері. Позивач [PERSON] проживав спільно з її колишньою свекрухою [PERSON] . Вона (свідок) проживає разом з дитиною. Відповідач [PERSON] має незадовільний стан здоров`я та такий переніс кілька операції. Вона (свідок) разом з [PERSON] їздили здавати кров для [PERSON] . Крім того, у відповідності до ст.233 ЦПК України, судом було оголошено та досліджено показання свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] , дані ними у судовому засіданні, в якому було ухвалене скасоване рішення. Дослідження показань свідків саме у такий спосіб було зумовлене спливом значного періоду часу від їх первинного допиту у судовому засіданні, в якому було ухвалене скасоване рішення, неможливістю участі цих свідків у новому судовому засіданні Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомив наступне. У 2004 2005 роках він виконував будівельні роботи у спірному житловому будинку. Разом із іншими будівельниками спорудили фундамент, стіни, дах, вікна у спірному будинку, при цьому використовували цеглу, яка залишилась від старого будинку, який стояв там раніше та був розібраний. Організацією робіт займався [PERSON] . Він брав участь у будівництві, довозив необхідні будівельні матеріали. У господарстві, у цей час, була жінка, яка вдень ходила на роботу та позивач [PERSON] .Ю який працював охоронцем. Коли останні перебували разом, то поводилися як чоловік з дружиною. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона була подругою [PERSON] та її сусідкою, коли та проживала ще за адресою [ADDRESS] . Свідок підтвердила факт спільного проживання [PERSON] з [PERSON] , як і те, що вони проживали як сім`я, вели спільне господарство, між ними існували відносини як чоловіка та жінки, що позивач [PERSON] приймав участь у перебудові будинку, що [PERSON] оформляла кредити та [PERSON] допомагав їй їх повертати, коли [PERSON] була хвора, то саме [PERSON] повертав кредитні кошти. Крім того, [PERSON] брав у неї (свідка) кошти під розписку. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомив наступне. Він (свідок) проживає по сусідству зі спірним будинковолодіння. [PERSON] звертався до нього (свідка) за порадами відносно постачання будматеріалами, зокрема піску, гравію. [PERSON] неодноразово позичав у нього бетономішалку, якою користувався при проведенні будівельних робіт у спірному будинку. Він (свідок) постійно спостерігав, як [PERSON] фізично працює на будівництві, допомагаючи майстрам. Позивач [PERSON] та [PERSON] спільно як подружжя проживали в спірному будинку після його реконструкції. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомив наступне. Він близький знайомий [PERSON] і [PERSON] , які проживали однією сім`єю в спірному будинку, разом святкували дні народження та інші святкування. Він на прохання [PERSON] займався підготовкою лісу на облаштування даху будинку, а в 2007 році виготовляв браму, огорожу, також возив з [PERSON] плитку до ванної кімнати, кухні, туалету. На прохання [PERSON] в 2008 році він (свідок) здавав кров для лікування сина [PERSON] - [PERSON] , в якого були проблеми зі здоров`ям. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомив, що [PERSON] з [PERSON] проживали як подружжя, у них були добрі відносини, вони вели разом спільне господарство, неодноразово були присутні разом на святкуваннях, похованнях, зокрема на першому причасті його племінника. Він (свідок) вказав на фотографію, на якій зображена [PERSON] на цьому святкуванні, а також підтвердив фотографії поховань родичів [PERSON] , на яких [PERSON] був присутній разом із [PERSON] . Крім того, він (свідок) брав участь в розбиранні старого будинку по [ADDRESS] . ІV. Процесуальні дії у справі. Рішенням судді Мостиського районного суду Львівської області (головуючий суддя Білоус Ю.Б.) від 23.05.2012р. задоволено позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа Мостиська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на\~1/2 частку у житловому будинку та на 1/2 частку земельної ділянки, зокрема встановлено факт проживання [PERSON] спільно з [PERSON] за період з 2000 року по 16.04.2011року однією сім`єю як чоловік та жінка без шлюбу; визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину будинковолодіння [ADDRESS] ; визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,099 га, переданої для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства, що розташована на території [ADDRESS] , згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії IV- ЛВ №001086; визнано частково недійсним заповіт [PERSON] , посвідчений 06.12.2007 року приватним нотаріусом Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Келюх М.А., зареєстрований в реєстрі за №344, в частині розпорядження щодо 1/2 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та 1/2 частини земельної ділянки, площею 0,099 га, переданої для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства, що розташована на території м.Мостиська, (вул.Будзиновського, 11) Мостиської міської ради Львівської області; стягнуто з [PERSON] , [PERSON] , в користь [PERSON] понесені ним витрати зі сплати судового збору у розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень та витрати з інформаційно-технічного забезпечення судового процесу в розмірі 120 (сто двадцять) гривень. Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 01.04.2013 року залишено без змін рішення Мостиського районного суду Львівської області від 23.05.2012 року. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26.06.2013р. рішення Мостиського районного суду Львівської області від 23.05.2012 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 01.04.2013 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Ухвалою Мостиського районного суду Львівської області від 16.06.2014 року відхилено клопотання відповідачів [PERSON] та [PERSON] про призначення по справі судової будівельно-технічної експертизи. Ухвалою Мостиського районного суду Львівської області від 26.06.2014 року (головуючий суддя Кічак Ю.В.) за клопотанням представника відповідача [PERSON] адвоката Семесюк Н.М. призначено будівельно-технічну експертизу, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. Ухвалою Мостиського районного суду Львівської області від 24.03.2016 року (головуючий суддя Борисенко В.В.) дану справу прийнято до провадження та провадження у справі відновлено. Ухвалою Мостиського районного суду Львівської області від 05.02.2018 року (головуючий суддя Кічак Ю.В.) постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження у справі з дня постановлення цієї ухвали, призначено підготовче судове засідання (у зв`язку з набранням чинності новою редакцією ЦПК України (у редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017р.), що мало місце 15.12.2017р.). Ухвалою Мостиського районного суду Львівської області від 03.04.2018р. провадження у даній цивільній справі зупинено до залучення у справі правонаступника померлої [PERSON] . Ухвалою Мостиського районного суду Львівської області від 16.10.2018р. поновлено провадження у даній цивільній справі. Ухвалою Мостиського районного суду Львівської області від 21.02.2019 року задоволено клопотання представника відповідачів [PERSON] , [PERSON] - адвоката Семесюк Н.М. про витребування доказів з АТ «Райффайзен Банк Аваль», з АТ КБ «Приватбанк», з Мостиської міської ради Львівської області та від позивача [PERSON] . Ухвалою Мостиського\~районного суду\~Львівської області\~від 07.06.2019 року закрито підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа Мостиська державна нотаріальна контора Львівської області, про встановлення факту спільного проживання, визнання частково недійсним заповіту та визнання права власності на 1/2 частку в житловому будинку, 1/2 частку земельної ділянки. Ухвалою Мостиського\~районного суду\~Львівської області\~від 08.10.2024 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача [PERSON] адвоката Голубінки Лілі Володимирівни про повернення до стадії підготовчого провадження. Ухвалами Мостиського районного суду Львівської області від 05.02.2024р., від 16.02.2024р., від 03.05.2024р., від 20.09.2024р., від 04.10.2024р., від 11.11.2024р., від 05.12.2024р. та від 17.01.2025р. задоволено клопотання представника відповідачів [PERSON] , [PERSON] адвоката Тарасенка Л.Л. про проведення судових засідань з його участю в режимі відеоконференції. V. Обставини справи, встановлені судом. Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00002007381 від 04.02.2010 року, наданого Відділом РАЦС Мостиського РУЮ Львівської області, [PERSON] з 08.01.1977 року перебувала з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 08.04.1984 року та з цього часу у іншому зареєстрованому шлюбі не перебувала. Відповідно до Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №00009894470 від 23.12.2011року, наданого Відділом ДРАЦС Мостиського РУЮ Львівської області, позивач [PERSON] з 31.08.1991року перебував з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 06.01.2000 року Відділом РАЦС Мостиського РУЮ за актовим записом про розірвання шлюбу №1 та з цього часу [PERSON] у зареєстрованому шлюбі не перебував. Факт розірвання шлюбу [PERSON] з [PERSON] підтверджується оригіналом свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , який було видано [PERSON] 28.03.2000 року та копією запису акта про розірвання шлюбу №1 від 06.01.2000 року в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу. Таким чином, судом безспірно встановлено, що позивач [PERSON] та [PERSON] , яка померла [INFO] , з 2000 року по день смерті останньої між собою шлюб не зареєстрували та не перебували в іншому зареєстрованому шлюбі. У період 2000 2004р.р. [PERSON] та [PERSON] проживали спільно по [ADDRESS] , а у подальшому до дня смерті [PERSON] - у будинку [ADDRESS] , між ними склались усталені відносини, що притаманні подружжю, вони вели спільне господарство, мали спільний побут та спільний бюджет, вони несли спільні витрати на утримання житла, і т.д. Проживаючи спільно більше десяти років [PERSON] та [PERSON] складали сім`ю, незважаючи на те, що їх зв`язок існував поза шлюбом. У матеріалах справи містяться спільні фотографії сторін. Згідно довідки №2.17-1534 від 18.10.2011р., виданою виконавчим комітетом Мостиської міської ради Мостиського району Львівської області, позивач [PERSON] з 2004 року по день видачі зазначеної довідки проживає без реєстрації по [ADDRESS] . Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] , жителя [ADDRESS] , складеного депутатом та секретарем Мостиської міської ради Львівської області, на підставі якого була складена зазначена вище довідка, [PERSON] проживає по [ADDRESS] без реєстрації з 2004 року по даний час. В ході судового розгляду віднайшли своє підтвердження ті обставини, що позивач [PERSON] у період з 2001-2002р.р. перебував за кордоном, зокрема у Португалії, куди виїхав з метою заробітку. Позивач [PERSON] з 14.10.2002 року працював у Мостиській середній загальноосвітній школі №3 на посаді опалювача котельні на час опалювального сезону, з 05.06.2004 року працював в Управлінні ДСО при УМВСУ у Львівській області на посаді охоронця в Залізничному МВ ДСО в м.Львові, з 01.03.2005 року - в Мостиській середній загальноосвітній школі №3, де працював тривалий період часу, в тому числі станом на день смерті [PERSON] . Згідно договору купівлі - продажу будинку та земельної ділянки серії АЕР №192041 від 06.03.2002 року, [PERSON] та [PERSON] продали, а [PERSON] купила житловий будинок під [ADDRESS] , а також земельну ділянку площею 0,1100 га, надану для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства. Житловий будинок та земельна ділянка розташовані по [ADDRESS] . Згідно п.2 вказаного Договору, будинок складається з трьох житлових кімнат та кухні, житловою площею 43,4 кв.м. Загальна площа будинку 64,8 кв.м. Згідно п.6 Договору, продаж будинку вчинено за 10\~000 грн. Відповідно до п.4 Договору, продавці зобов`язуються до 05.03.2004р. звільнити вказаний будинок із земельною ділянкою, для безперешкодного користування ними покупцем. На підставі зазначеного договору купівлі продажу [PERSON] передано у власність земельну ділянку площею 0,1100 га в м.Мостиська Львівської області, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства, про що видано Державний акт на право приватної власності на землю серії IV- ЛВ №001086. Встановлено, що 50 кв.м. (0,0050 га) земельної ділянки [PERSON] продано, згідно договору купівлі-продажу, посвідченого Мостиською державною нотаріальною контрою 05.09.2002р. за реєстровим №2525; 59 кв.м. (0,0059 га) земельної ділянки [PERSON] продано згідно договору купівлі-продажу від 22.07.2005 року за реєстровим номером №305. На час укладення вищезазначеного договору купівлі - продажу будинку та земельної ділянки серії АЕР №192041 від 06.03.2002року, будинок складався з трьох житлових кімнат та кухні, житловою площею 43,4 кв.м. Загальна площа 64,8 кв.м. Інвентаризаційна оцінка будинку, відповідно до довідки характеристики Самбірського міжміського бюро технічної інвентаризації від 11 грудня 2001 року за №003547, становить 9\~610 гривень. Рішенням Мостиської міської ради Мостиського району Львівської області №93 від 09.07.2004 року [PERSON] надано дозвіл на підготовку матеріалів погодження вибору земельної ділянки під реконструкцію індивідуального житлового будинку в [ADDRESS] , площею 0,10 га. Рішенням Мостиської міської ради Мостиського району Львівської області №43 від 17.08.2005року [PERSON] затверджено матеріали погодження по вибору земельної ділянки під реконструкцію індивідуального житлового будинку в [ADDRESS] , площею 0,10 га та надано їй дозвіл на виготовлення будівельного паспорта під реконструкцію індивідуального житлового будинку в [ADDRESS] . В 2006 році було завершено реконструкцію житлового будинку [ADDRESS] . Згідно технічного паспорта на дане будинковолодіння, складеного станом на 15.11.2006 року, будинок складається з шести житлових кімнат, кухні, гаражу та 15-ти допоміжних приміщень. Загальна площа будинку складає 215,0 кв.м, житлова площа 101,6 кв.м. Реконструкція спірного будинку була здійснена за час спільного проживання [PERSON] та [PERSON] , в результаті їхніх спільних трудових зусиль та за спільні грошові кошти. Крім того, [PERSON] та [PERSON] було здійснено покращення спірної земельної ділянки, в тому числі ними спільно були понесені витрати (фізичні та майнові) на відведення та підготовку земельної ділянки під забудову (реконструкцію будинку), включаючи витрати на знесення існуючої будівлі, витрати по вартості будівництва, в результаті їхньої спільної праці було здійснено облаштування та озеленення спірної земельної ділянки. На підставі рішення Мостиської міської ради №259 від 25.12.2006 року [PERSON] 28.12.2006 року видано свідоцтво про право власності на вищезазначений будинок площею 215,0 кв.м. в цілому та відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №13099073 від 28.12.2006 року право власності на будинок [ADDRESS] , у частці 1/1, зареєстроване за [PERSON] 28.12.2006 року. Відповідно до висновку ПП «Оцінка», ринкова вартість житлового будинку в [ADDRESS] , станом на 10.01.2007 року становила 152\~800 гривень без ПДВ. Відповідно до довідки КП «Мостиське РБТІ» №940 від 29.06.2011року, вартість будинковолодіння, що знаходиться в [ADDRESS] , становить 348 068 гривень. Згідно висновку експерта №2627/2628/2629 від 29.02.2016р., складеного за результатами судової інженерно-технічної експертизи, зміни, які відбулись в будинку [ADDRESS] після його придбання у 2002р., можна охарактеризувати як реконструкція. Дійсна вартість старого будинку по [ADDRESS] з врахуванням його технічного стану (фізичного зносу) до реконструкції у цінах на час проведення експертизи складатиме 198\~016 грн. Дійсна вартість реконструйованого (нового) житлового будинку по [ADDRESS] у цінах на час проведення експертизи складатиме 734\~873 грн. Дійна ринкова вартість земельної ділянки площею 0,11 га, призначеного для обслуговування житлового будинку по [ADDRESS] , становить 145\~585 грн. Дійсна вартість відчужених частин даної земельної ділянки в розмірі 0,0050 га та 0,0059 га в цінах діючих на даний час складатиме: 0,0050 га 6618 грн., 0,0059 га 7809 грн. 06.12.2007 року [PERSON] було складено заповіт, посвідчений 06.12.2007 року приватним нотаріусом Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Келюх М.А., зареєстрований в реєстрі за №344, яким остання на випадок своєї смерті розпорядилась житловим будинком, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельною ділянкою площею 0,099 га, переданою для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства, що розташована на території [ADDRESS] ) Мостиської міської ради та заповіла зазначене майно своїм синам [PERSON] та [PERSON] [INFO] відкрилась спадщина після смерті [PERSON] , що підтверджується \~копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19.04.2011 року. З заявами про прийняття даної спадщини звернулися сини спадкодавиці [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] (відповідачі по справі) та позивач [PERSON] . VІ.\~Застосовані норми\~права,\~судова практика. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України)). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи (частина перша статті 58 Конституції України) Згідно із частиною першою Прикінцевих положень СК України, цей Кодекс набрав чинності одночасно з набранням чинності Цивільним кодексом України, тобто з 01 січня 2004 року. До 01 січня 2004 року діяв КпШС України. Однак, нормами діючого на той час КпШС України не передбачалося виникнення права спільної сумісної власності чоловіка та жінки, які проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Проте відповідно до чинного на той час законодавства спільною сумісною власністю вважалося: майно, нажите подружжям за час шлюбу (ст.16 Закону України «Про власність», ст.22 КпШС); майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї чи майно, що є у власності осіб, які ведуть селянське (фермерське) господарство, якщо письмовою угодою відповідно між членами сім`ї чи членами селянського (фермерського) господарства не передбачено інше або майно, придбане внаслідок спільної праці громадян, що об`єдналися для спільної діяльності, коли укладеною між ними письмовою угодою визначено, що воно є спільною сумісною власністю\~\~\~(п.1 ст.17, ст.18, п.2 ст.17 Закону України «Про власність»); квартира (будинок), кімнати в квартирах та одноквартирних будинках, передана при приватизації з державного житлового фонду за письмовою згодою членів сім`ї наймача у їх спільну сумісну власність (ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»). Згідно статті 17 Закону України «Про власність», майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Майно, придбане внаслідок спільної праці громадян, що об`єдналися для спільної діяльності, є їх спільною частковою власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Розмір частки кожного визначається ступенем його трудової участі. У інших випадках спільна власність громадян є частковою. Якщо розмір часток у такій власності не було визначено і учасники спільної власності при надбанні майна не виходили з рівності їх часток, розмір частки кожного з них визначається ступенем його участі працею й коштами у створенні спільної власності (п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовом про захист права приватної власності»). Таким чином, до 01.01.2004 року виникнення права спільної сумісної власності на майно членів сім`ї виникало за умови створення (придбання) цього майна спільною працею членів сім`ї. Частиною другою статті 112 ЦК УРСР визначено, що сумісною власністю є спільна власність без визначення часток. За змістом пункту 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 29 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», розглядаючи позови, пов`язані з спільною власністю громадян, суди повинні виходити з того, що відповідно до чинного законодавства спільною сумісною власністю є не лише майно, нажите подружжям за час шлюбу (статті 16 Закону «Про власність», статті 22 КпШС Української РСР), а й майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї, або майно, придбане внаслідок спільної праці громадян, що об`єдналися для спільної діяльності, коли укладеною між ними письмовою угодою визначено, що воно є спільною сумісною власністю (пункту 1 статті 17, статті 18, пункту 2 статті 17 Закону України «Про власність»), тощо. У пункті 4 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 04 жовтня 1991 року (із змінами і доповненнями) «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» роз`яснено, що оскільки згідно зі ст.17 ЗК і ст.14 Закону України «Про власність» земельна ділянка для будівництва жилого будинку і господарських будівель надається громадянину у приватну власність, участь інших осіб у будівництві не створює для них права приватної власності на жилий будинок, крім випадків, коли це передбачено законом. Згідно зі статтями 16 і 17 ЗУ «Про власність» таке право, зокрема, виникає, коли будівництво велось подружжям в період шлюбу - жилий будинок у зв`язку з цим є їх спільною сумісною власністю, або велось за рахунок спільної праці членів сім`ї - жилий будинок стає їх спільною сумісною власністю, якщо інше не було встановлено письмовою угодою між ними. Інші особи, які приймали участь у будівництві жилого будинку на підставі угоди про створення спільної власності, яка відповідає законодавству, вправі вимагати не визнання права власності на будинок, а відшкодування своїх витрат на будівництво, якщо допомогу забудовнику вони надавали не безоплатно. Аналізуючи положення чинного СК України, визнання майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, відбувається шляхом встановлення факту проживання однією сім`єю, ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов`язків. Проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною, визначеною законом підставою для виникнення у них прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно. Визнання майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, відбувається шляхом встановлення факту проживання однією сім`єю, ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов`язків. \~Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (частина друга статті 3 СК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) вказано, що згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 обов`язковими умовами для визнання членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки. Для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки, фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) зробила висновок, що вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки. Отже, майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об`єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб, як сім`ї (при цьому спільною працею осіб слід вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об`єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету); 2) інше не встановлено письмовою угодою між ними. У зв`язку із цим, суд під час вирішення спору щодо поділу майна, набутого сім`єю, має установити не лише обставини щодо факту спільного проживання сторін у справі, а й ті обставини, що спірне майно було придбане сторонами внаслідок спільної праці. Сам факт перебування у фактичних шлюбних відносинах без установлення ведення спільного господарства, побуту та бюджету не є підставою для визнання права власності на половину майна за кожною зі сторін. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно-правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту спільного проживання, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці. Верховний Суд у постанові від 30 листопада 2022 року у справі № 757/23617/15-ц (провадження № 61-649 св 22) зазначив, що встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу передбачає доведення перед судом факту спільного їх проживання, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. При цьому має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин (спільне проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України), оскільки самі по собі, наприклад, факти перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки або спільна присутність їх на святах, або пересилання коштів, або періодичний спільний відпочинок, або проживання за однією адресою, факт реєстрації за такою адресою при відсутності інших наведених вище ознак не можуть свідчити, що між чоловіком та жінкою склались та мали місце усталені відносини, притаманні подружжю. Наведене узгоджуються також із правовою позицією, викладеною Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19), неодноразово підтриманою Верховним Судом у постановах: від 12 грудня 2019 року у справі № 466/3769/16 (провадження № 61-5296св19), від 27 лютого 2019 року у справі № 522/25049/16-ц (провадження № 61-11607св18), від 11 грудня 2019 року у справі № 712/14547/16-ц (провадження № 61-44641св18), від 24 січня 2020 року у справі № 490/10757/16-ц (провадження № 61-42601св18), від 08 грудня 2021 року у справі № 531/295/19 (№ 61-3071св21), та інших. У постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 587/302/16 (провадження № 61-18522св18) Верховний Суд указав, що закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту проживання жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 грудня 2022 року в справі №149/2697/21 (провадження № 61-10505св22) зроблено висновок, що «проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно. Для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, з метою вирішення майнового спору на підставі статті 74 СК України суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період, упродовж якого було придбано спірне майно. Якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу (стаття 74 СК України). У статті 74 СК України регулюються тільки майнові права та обов`язки жінки та чоловіка, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі. При цьому на рівні статті 74 СК України передбачено загальне правило: майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності цих осіб, поширюються положення глави 8 СК України. У статті 74 СК України закріплено спеціальний прийом юридичної техніки для того, щоб уникнути повторення норм СК України. Це означає, що майно, набуте цими особами за час спільного проживання, належить жінці та чоловікові, які проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, на праві спільної сумісної власності. Тобто і для жінки та чоловіка, які проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, передбачено презумпцію спільності права власності. Ця презумпція може бути спростована й жінка та (або) чоловік можуть оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на жінку та (або) чоловіка, який її спростовує. Жінка та (або) чоловік, який заявляє про спростування зазначеної презумпції, зобов`язаний довести обставини, що її спростовують, на підставі належних та допустимих доказів (див. постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 травня 2023 року в справі № 215/1191/17 (провадження № 61-9767св22)). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2023 року в справі № 753/12786/17 (провадження № 61-7994св22) вказано, що: «частиною другою статті 3 СК України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них певних прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно. Згідно зі статтею 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу». У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 квітня 2019 року в справі № 163/754/17 (провадження № 61-14555св18) зроблено висновок, що «майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об`єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб, як сім`ї (при цьому спільною працею осіб слід вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об`єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету); 2) інше не встановлено письмовою угодою між ними. У зв`язку із цим судам під час вирішення спору щодо визнання нерухомого майна об`єктом спільної сумісної власності осіб, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою,\~слід установити не лише обставини щодо факту спільного проживання цих осіб у справі, а й ті обставини, що спірне майно було придбане ними внаслідок спільної праці. Сам факт перебування у фактичних шлюбних відносинах без установлення ведення спільного господарства, побуту та бюджету не є підставою для визнання права власності на половину майна за кожною зі сторін. Тільки в разі встановлення цих фактів положення частини першої статті 17 Закону України «Про власність» вважається правильно застосованим. Вказаний висновок узгоджується з правовими висновками, викладеними в постановах Верховного Суду України від 25 грудня 2013 року № 6-135цс13 та від 23 вересня 2015 року у справі № 6-1026цс15. […]\~На підтвердження своїх вимог про визнання права власності на частину спірного домоволодіння, позивач має надати докази, з яких можливо б було встановити факт внесення ним певних коштів на будівництво спірного домоволодіння чи придбання ним будь-яких будівельних матеріалів необхідних для його будівництва.\~ Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19)). Спосіб захисту порушеного права повинен бути таким, що найефективніше захищає або відновляє порушене право позивача, тобто повинен бути належним. Належний спосіб захисту повинен гарантувати особі повне відновлення порушеного права та/або можливість отримання нею відповідного відшкодування (див. пункт 8.54\~постанови Великої Палати Верховного Суду від 11 січня 2022 року всправі № 910/10784/16 (провадження № 12-30гс21)). Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності (див., зокрема, постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2023 року в справі № 761/42030/21 (провадження № 61-12101св23), постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2023 року в справі № 607/20787/19 (провадження № 61-11625сво22)). У справах позовного провадження факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, як і інші юридичні факти, належить до предмета доказування і підлягає встановленню при ухваленні судового рішення, якщо цей факт пов`язаний з будь-якими заявленими позовними вимогами. Суд зобов`язаний встановити наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (стаття 76 ЦПК).\~\~В резолютивній частині рішення у справах позовного провадження суд має зробити висновок про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної з заявлених вимог. Вимоги про встановлення юридичного факту не є вимогами, які забезпечують ефективний захист прав у справах про поділ майна подружжя, а лише підставою для вирішення такої справи (див. пункти 41, 44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 січня 2024 року у справі №523/14489/15-ц (провадження № 14-22цс20), постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2024 року в справі №211/6412/20). При розгляді справ про поділ спільного сумісного майна (в тому числі жінки та чоловіка, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі) встановлення обсягу спільно нажитого майна є передусім питаннями доведення відповідних обставин, спростування чи неспростування презумпції спільної сумісної власності, які суд вирішує в мотивувальній частині свого рішення. Більше того, відповідне судове рішення лише підтверджує наявність режиму спільного сумісного майна, і для такого підтвердження\~заявлення вимоги про визнання певних об`єктів спільним сумісним майном та, як наслідок, зазначення в резолютивній частині судового рішення про таке визнання не є необхідним.\~Ефективним способом захисту за таких умов є саме вирішення вимоги про поділ спільного сумісного майна\~(див. пункт 70 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 січня 2024 року у справі № 523/14489/15-ц (провадження № 14-22цс20)). Тлумачення пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України свідчить, що по своїй суті такий спосіб захисту як визнання права може застосовуватися тільки тоді, коли суб`єктивне цивільне право виникло і якщо це право порушується (оспорюється або не визнається) іншою особою (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 вересня 2022 року в справі № 127/23627/20 (провадження № 61-17025св21), постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року в справі № 233/4580/20 (провадження № 61-12524сво21)). Такий спосіб захисту як визнання права може застосовуватися для захисту (невизнання чи оспорювання) різноманітних приватних прав (зобов`язальних, речових, виключних, спадкових, права на частку в спільній частковій власності і т. д.) (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 19 лютого 2024 року у справі № 567/3/22 (провадження № 61-5252сво23)). Поділ майна осіб, що перебуває у спільній сумісній власності, є підставою для набуття особистої приватної власності кожним із них. Встановивши, що об`єкт поділу належить сторонам на праві спільної сумісної власності та вирішивши надалі питання про такий поділ, власність сторін спору на цей об`єкт стає спільною частковою (див., зокрема, постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 червня 2024 року в справі № 755/4429/22 (провадження № 61-17782св23), постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2024 року в справі №211/6412/20). Позов про визнання права на частку в праві спільної часткової власності не є вимогою про поділ майна в натурі. Тому при визнанні права на частку не здійснюється вказівка які саме об`єкти в натурі відповідають частці в праві спільної часткової власності (див. постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 вересня 2020 року у справі № 344/5437/17 (провадження № 61-124св20)). Основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, диспозитивність (пункт 5 частини третьої статті 2 ЦПК України). Диспозитивність - один з базових принципів судочинства,

Outcome: partial