Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-15 00:00:00

У серпні 2023 року представник позивача звернулась до суду з позовом, в якому просить встановити факт батьківства [PERSON] , померлого [INFO] , відносно [PERSON] , [INFO] , та внести відповідні зміни в актовий запис про народження [PERSON] . Вимоги обґрунтовує тим, що з 2003 по 2018 роки її мати [PERSON] та [PERSON] проживали у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, під час якого у них народилась вона. Відомості про її батька записані зі слів матері. За життя батька він не встиг подати заяву про визнання її своєю донькою. Встановлення факту батьківства необхідне для отримання спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , та визнання (підтвердження) за нею певного соціально-правового статусу для отримання державної допомоги, як родичу загиблого військовослужбовця. Ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду від 06.09.2023 справу було передано за підсудністю до Баранівського районного суду (а.с.37), звідки вона повернулась назад до Новоград-Волинського міськрайонного суду у зв*язку з неможливістю її розподілу між суддями (а.с.51-53). Протокольною ухвалою суду від 17.01.2024 до у часті в розгляді справи залучено ІІІ особу Міністерство Оборони України. Сторони та представники ІІІ осіб до суду не прибули. Від представників позивачки та органу державної реєстрації актів цивільного стану надійшли заяви про розгляд справи без їх участі. В судовому засіданні від 18.04.2024 позивач позовну заяву підтримала, просила її задовольнити. Пояснила, що з померлим [PERSON] проживала від народження, називала його батьком, а він її донькою. Виховував її, з матір`ю жили, як подружжя. Хоче, щоб він офіційно був у свідоцтві записаний її батьком. Представник позивача в минулих засіданнях підтримала позов з підстав, зазначених у ньому. Пояснювала, що померлий і мати позивача разом проживали разом за реєстрацію останньої, мали спільний бюджет, вели спільне господарство. Факт свого батьківства до доньки [PERSON] визнавав за життя, виховував її, відвідував спершу садочок, потім школу. Не оформив батьківство через РАЦС у зв`язку з тим, що не мав документів. Відповідач, яка є матірю померлого [PERSON] , до суду жодного разу не прибула, причини її неявки невідомі, своїм правом на подання до суду будь-яких заперечень щодо змісту і вимог позовної заяви або відзиву, вона не скористалась. Клопотань, які б свідчили про зацікавленість відповідача у розгляді справи, матеріали справи не містять. Представник МОУ у письмових поясненнях від 12.03.2024 при вирішенні справи просив суд врахувати висновки ВС та Європейського суду з прав людини, згідно яких ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини. Дослідивши надані докази, суд приходить наступного висновку. Дитина має право знати своїх батьків (ч.1 ст.7 Конвенції про права дитини). [PERSON] , котра намагається встановити своє походження, реалізує життєвий інтерес, який захищається Конвенцією. Цей інтерес полягає в отриманні правдивої інформації, котра може допомогти встановити факт, що торкається важливого аспекту її особистої ідентичності. Родинні відносини (споріднення) (у теорії права) це кровний зв`язок між людьми, з наявністю якого закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків. Встановлення факту родинних відносин може мати місце, якщо з певних причин зазначений факт не був зареєстрований органами Державної реєстрації актів цивільного стану. Предметом доказування\~у справах\~про визнання\~батьківства або\~про встановлення\~факту батьківства\~є встановлення\~походження дитини\~від певної\~особи. Встановлено,\~що позивач народилась [INFO] в м. Андрушівка Андрушівського району Житомирської області. Відповідно до даних у її свідоцтві про народження матір`ю вказана [PERSON] , а батьком [PERSON] . Запис про батька вчинений за вказівкою матері на підставі ст.135 СК України. У зазначеній нормі встановлено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільно заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. [INFO] в с Мурахівка Баштанського району Миколаївської області [PERSON] загинув внаслідок численних осколкових поранень всього тіла. Спадкова справа після його смерті не заводилась. Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] обґрунтовувала необхідність встановлення батьківства [PERSON] відносно неї необхідністю прийняття спадщини, яка відкрилась після його смерті, та отримання державної допомоги, оскільки батько був військовослужбовцем ЗСУ та загинув при виконанні військового обов`язку. Судом були допитані свідки, про виклик яких заявила сторона позивача. Так, [PERSON] , яка є матір`ю позивача, пояснила суду, що проживала із [PERSON] з 2003 по 2018 роки як подружжя, без реєстрації шлюбу, спільно виховували доньку, яку він за життя визнавав як свою рідну. Не оформили ні шлюб, ні батьківство через те, що у [PERSON] , ще до того, як вони почали разом проживати, згорів будинок разом з усіма документами на відновлення яких пішло багато часу і він їх зробив, зокрема нові паспорт і свідоцтво про народження, лише у 2019 році, після того як вже розійшлись. Хотів записати [PERSON] як доньку, однак проходив військову службу і його не відпускали, а потім він загинув. Свідок [PERSON] , рідна сестра позивача по лінії матері, дала покази, аналогічні показам позивача і свідка [PERSON] , додатково зазначила, що [PERSON] був її вітчимом і разом із [PERSON] виховував їх. Остання є його рідною донькою. Свідок [PERSON] , рідний дядько позивача, підтвердив факт спільного проживання [PERSON] і [PERSON] , матері позивача, як подружжя з 2003 року, під час якого у них народилась донька [PERSON] . За життя він визнавав її своєю рідною донькою. З характеристики позивачки, яку надав директор школи, де вона навчалась, слідує, що її батьки [PERSON] та [PERSON] зайцмались вихованням та навчанням доньки. Також на підтвердження своїх позовних вимог позивачкою надано скріншоти бесід у телефоні з « [PERSON] », квитанції переказів грошових коштів від « [PERSON] » у травні 2022 року на загальну суму 65000 грн та фотосвітлини з зображенням матері позивачки, її самої в дитинстві та чоловіка, зовні схожого на фото, яке міститься у документі, що посвідчує особу [PERSON] . При вирішенні справи по суті суд керується наступними нормами права. Частиною 1 ст.315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення факту, які розглядає суд. Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України. Встановлення батьківства у позовному провадженні можливо лише за життя припустимого батька дитини. У випадку, якщо він помер, та дитина народилась від незареєстрованого шлюбу, то встановлення факту визнання або факту батьківства має відбуватись в порядку окремого провадження. Якщо встановлення факту пов`язується з подальшим вирішенням спору про право, то такі факти можуть бути встановлені у позовному провадженні. Статтею 130 СК України передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері. Крім того, для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи. Суд враховує, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства. Верховний Суд у постановах від 13.09.2023 у справі №552/4291/22, від 31.01.2024 у справі №752/13549/22 зазначав, що висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є достатньою підставою для категоричного висновку для визнання батьківства. За результатами проведеної Київським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром судової молекулярно-генетичної експертизи зроблений висновок від 15.08.2024, згідно з яким [PERSON] , [INFO] , ймовірно є біологічним батьком [PERSON] , позивачки, матір`ю якої є [PERSON] . Ймовірність даної події складає 99,999999999%. Вказана експертиза була проведена на виконання ухвали суду, на експертизу було надано зразки букального епітелію позивачки та її матері і фрагмент стегнової кістки трупа [PERSON] . Висновки експерта є чіткими і однозначними. Даних на спростування цього висновку матеріали справи не містять. Оцінивши вказаний висновок №СЕ-19/111-24/28327-БД в сукупності з іншими доказами в даній справі, суд приходить висновку про доведеність факту батьківства загиблого [PERSON] відносно позивачки [PERSON] . Належних та допустимих доказів на спростування кровної спорідненості загиблого з донькою, відповідачем у передбаченому ст.ст.12, 81 ЦПК України порядку, суду не надано. Відповідно до ст.134 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження та видає нове свідоцтво про народження. Таким чином, позовні вимоги, зважаючи на їх обгрунтованість, підлягають задоволенню. Крім того, суд вважає за необхідне повернути позивачці для здійснення захоронення фрагмент стегнової кістки трупа [PERSON] , який надавався на експертизу для дослідження.

Outcome: approved