Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-23 00:00:00

09 вересня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Суперіум» з використанням системи «Електронний суд» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 12111 грн. 34 коп. Обґрунтовано позов, зокрема, тим, що 10 жовтня 2020 року [PERSON] уклала з Акціонерним товариством «Укрсиббанк» договір-анкету про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування (з правилами) № 96859490000, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит в сумі 8100 грн. на її поточний рахунок та зобов`язалася повернути кредит і сплачувати проценти за користування ним відповідно до умов договору. 23 січня 2024 року між Акціонерним товариством «Укрсиббанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Суперіум» було укладено договір факторингу № 254, на підставі якого позивач набув право грошової вимоги до боржників, у тому числі і до відповідача за вказаним договором. Відповідач у порушення умов договору свої зобов`язання належним чином не виконала, у зв`язку з чим виникла заборгованість, а тому позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 вересня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. Відповідач відзив на позов не подала. У судове засідання представник позивача не з`явилася, у позовній заяві просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи по суті повідомлялась завчасно і належним чином. Судова повістка відповідачу надсилалася за адресою її місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Крім того, про час і місце розгляду справи по суті відповідач повідомлялася шляхом публікації оголошення про виклик на сайті судової влади. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статті 280 ЦПК України. Згідно із частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 10\~жовтня 2020\~року між\~Акціонерним товариством\~«Укрсиббанк» (банк)\~та [PERSON] \~(позичальник)\~було укладено\~Договір-анкету\~про відкриття\~та комплексне\~розрахунково-касове\~обслуговування банківського\~рахунку фізичної\~особи та\~умови кредитування\~№ 96859490000\~(а.с.\~6\~зворот,\~7). Відповідно до умов договору банк відкриває клієнту та обслуговує на умовах тарифного плану «Картка з лімітом «Картка Syперпокупця 55% Grace». Згідно п. 2.1.1 Договору, ліміт кредитування встановлюється у розмірі 8100 грн. Строк дії ліміту кредитування: з дати укладання договору по 05 листопада 2022 року. Згідно п. 2.1.4 Договору процентна ставка становить 55% річних. В цей же день відповідач підписав анкету-заяву на надання споживчого кредиту (а.с. 9 зворот) та додаткову угоду до Договіру-анкети про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування № 96859490000 (а.с. 8-9). 23.01.2024 між АТ «Укрсиббанк» та ТОВ «ФК «Суперіум» був укладений договір факторингу № 254, відповідно до умов якого клієнт відступає фактору, а фактор зобов`язується прийняти права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. Права вимоги, які клієнт відступає за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, що передбачені умовами первинних договорів, та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді (а.с. 11 зворот 14). Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Суперіум» сплатило Акціонерному товариству «Укрсиббанк» грошові кошти (ціну договору), як це передбачено умовами договору факторингу № 254 від 23 січня 2024 року, що підтверджується копією платіжної інструкції № 192 від 23 січня 2024 року (а.с. 15). Відповідно до Реєстру Боржників до Договору факторингу № 254 від 23.01.2024 ТОВ «ФК «Суперіум» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за договором від 10.10.2020 № 96859490000 на загальну суму заборгованості 12111 грн. 34 коп., з яких: заборгованість за основним боргом 6569 грн. 78 коп., заборгованість за відсотками 5541 грн. 56 коп. (а.с. 14 зворот). Таким чином, судом встановлено, що між сторонами існують договірні правовідносини. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 1077 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до частини першої статті 1078 Цивільного кодексу України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Положеннями статті 512 Цивільного кодексу України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою статті 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої статті 1056-1 Цивільного кодексу України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як зазначено у позовній заяві, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим на дату відступлення права вимоги (23 січня 2024 року) у неї утворилася заборгованість у сумі 12111 грн. 34 коп., до якої входить: 6569 грн. 78 коп. - заборгованість за основним боргом; 5541 грн. 56 коп. заборгованість за відсотками. Відповідачем вказаного розрахунку заборгованості не спростовано. Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі статтею 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Враховуючи норми закону та те, що відповідач свої зобов`язання за договором не виконала, наявну заборгованість у добровільному порядку не погасила, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості підлягають задоволенню. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved