Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-29 00:00:00

\~ \~ \~ \~Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 січня 2025 року було залишено без розгляду позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус\~Кам`янського районного\~нотаріального округу\~Дніпропетровської області\~Красношлик Віктор\~Вікторович, про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, визнання покупцем за договором купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, визнання житлового будинку та земельної ділянки об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, поділ майна. 25 грудня 2024 року, до залишення без розгляду вищезазначеного цивільного позову, представниця відповідачки [PERSON] - [PERSON] подавала до суду заяву про попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу. 13 січня 2025 року від представниці відповідачки [PERSON] - Лавринович О.В. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, сформована в системі «Електронний суд» 10 січня 2025 року, в якій вона просить: ухвалити додаткове рішення у справі № 209/5720/23 в частині вирішення питання щодо розподілу судових витрат, яким стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 200000 грн. відшкодування понесених нею витрат на професійну правничу допомогу. На обґрунтування заяви [PERSON] зазначила, що 10 жовтня 2023 року відповідач [PERSON] уклала із адвокатом Лавринович О.В. договір про надання правничої допомоги по справі № 209/5720/23, за умовами якого, в перші 400 календарних днів з дати відкриття провадження у справі правничі послуги надаються безкоштовно, по спливу цього строку сторони мають право узгодити розмір оплати правничих послуг, що надаються адвокатом. 23 грудня 2024 року відповідач [PERSON] та адвокат Лавринович О.В. уклали додаткову угоду № 1 до договору від 10 жовтня 2023 року, відповідно до якої [PERSON] взяла на себе зобов`язання зі сплати гонорару успіху адвокату Лавринович О.В. в розмірі 200000 грн, які сплачуються відповідачем у разі досягнення адвокатом позитивного результату по справі № 209/5720/23, а саме: ухвалення судом рішення про відмову в позові (первісному позові), або постановлення судом\~ухвали про залишення позову (первісного\~позову) без розгляду, або ухвали про закриття провадження з будь-яких підстав, окрім визнання клієнтом позову (первісного позову). Оплата гонорару здійснюється протягом трьох діб з дати отримання клієнтом рішення суду, що набрало законної сили, про відмову в позові (первісному позові), або постановлення судом ухвали про залишення позову (первісного позову) без розгляду, або ухвали про закриття провадження з будь-яких підстав, окрім визнання клієнтом позову. Разом із заявою про попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу мною подана копія договору від 10 жовтня 2023 року та додаткової угоди до нього від 23 грудня 2024 року. На доведення переліку, кількісних та вартісних показників наданих [PERSON] послуг, надає акт від 09 січня 2025 року виконаних робіт за договором про надання правничої допомоги від 10 жовтня 2023 року. З огляду на зміст ухвали суду від 08 січня 2025 року, вважає, що нею досягнутий позитивний результат по справі № 209/5720/23, а саме: постановления судом ухвали про залишення позову (первісного позову) без розгляду, отже настала подія, яка зобов`язує [PERSON] сплатити їй гонорар успіху у розмірі, що передбачений договором про надання правничої допомоги. 20 січня 2025 року представниця позивача Коляда В.В. подала заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, у якій зазначила, що 24 грудня 2024 року через систему «Електронний суд» від представника Шилової Г.В. надійшла заява про попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, в якій було поставлено питання щодо можливості поновлення строку на подання такої заяви. 27 грудня 2024 року були подані заперечення від [PERSON] на заяву [PERSON] про поновлення строку в якій зазначено про наявність підстав для залишення заяви і поданих документів без розгляду. Питання про прийняття поданих документів і заяви про попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу судом не вирішувалось у зв`язку із поновленням строку для подання заяви і документів судом не вирішувалось. Перша заява по суті - відзив, подана представником [PERSON] , адвокатом Лавринович О.В. 28 листопада 2023 року (а.с. 54 т. 1), в якій відсутня заява про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Позивач заперечує проти даної заяви про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на правничу допомогу виходячи з наступного. Відповідач зобов`язаний саме в першій заяві по суті вказати про можливість понесення ним судових витрат, вказати про орієнтовний їх розмір, і на підставі чого такі витрати можуть виникати та надати такі докази до суду. Як зазначено в поданій представником [PERSON] , адвокатом Лавринович О.В., заяві про орієнтовний розмір витрат, строк на подання якої не поновлено, між адвокатом Лавринович О.В. та [PERSON] був укладений договір про надання правничої допомоги по справі № 209/5720/23, копія якого долучена лише до заяви від 24 грудня 2024 року. Дата укладання такого договору 10 жовтня 2023 року. Відповідно до п. 1.1 цього договору адвокат бере на себе зобов`язання надавати правничу допомогу Клієнтові у цивільній справі № 209/5720/23, що знаходиться в провадженні Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська, з питання судового захисту права власності Клієнта на житловий будинок та земельну ділянку за адресою [ADDRESS] , а клієнт зобов`язаний оплатити послуги Адвоката у порядку і строки обумовлені цим договором. Отже, за умовами погодженими сторонами 10 жовтня 2023 року в предметі цього договору, надання допомоги надається саме у цивільній справі № 209/5720/23, що знаходиться в провадженні Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська та передбачає обов`язок клієнта по оплаті послуг. Тобто, на дату подання першої заяви по суті (28 листопада 2023 року), з огляду на подану [PERSON] копію договору про надання правничої допомоги від 10 жовтня 2023 року, між сторонами вже існували договірні відносини і за умовами предмету цього договору, а саме п. 1.1 у Клієнта наявне зобов`язання по оплаті послуг Адвоката у порядку і строки обумовлені цим Договором. Вказаний обов`язок передбачено також в пп. 3.1 п. 3 цього договору. Розділ 4 цього договору містить зміст щодо розміру та порядку оплати послуг. Пункт 4.1. - на час укладання цього договору адвокатом надаються послуги безкоштовно. За змістом п. 4.2. договору, зазначається, що якщо провадження по справі № 209/5720/23 продовжиться на строк, більше, аніж 400 календарних днів з дня відкриття провадження у справі, сторони мають право визначитись із розміром оплати послуг, що надаються адвокатом уклавши відповідну додаткову угоду до цього договору. Таким чином, фактично договір передбачав умови можливої оплатності, однак з певним строком відтермінування (400 календарних днів) на розсуд сторін, а відтак на дату подання адвокатом Лавринович О.В. першої заяви по суті 28 листопада 2023 року не існувало підстав, які б перешкоджали виконати імперативну вимогу ч. 1, 2 ст. 134 ЦПКУ, яка зобов`язує учасника справи разом з першою заявою по суті спору заявити відповідну заяву та повідомити про можливість понесення витрат на правничу допомогу та зазначити про орієнтовний їх розмір, а заявлений орієнтовний розмір таких витрат, не забороняється процесуальним цивільним законодавством коригувати, як зменшувати, так і збільшувати з відповідним обґрунтуванням. Посилання представника Шилової Г.В. на те, що нібито на момент подання до суду умови договору не передбачали оплати послуг спростовується вищенаведеними пунктами цього договору про передбачуваність такої оплати і умови їх настання. Приписи чинного ЦПК України не пов`язують право суду поновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили такий пропуск. Більш того, договірні відносини, які виникли між адвокатом та [PERSON] , їх зміст, та умови які визначаються та регулюються сторонами такого договору не можуть нівелювати обов`язок учасника справи по дотриманню процесуальних строків, зокрема обов`язок в першій заяві по суті заявити про можливість таких витрат, які сторона очікує понести, а більш того не можуть в наступному заявлятись, як поважна причина пропуску процесуального строку, з урахуванням обізнаності адвоката про обов`язок вчиняти процесуальну дію в установлені процесуальні строки. За таких обставин, на які посилається адвокат Лавринович О.В., як-то зміна умов договору між адвокатом та клієнтом через значний проміжок часу, більше чим рік після його укладення, не може розцінюватись судом, як поважна причина пропуску процесуального строку та звільнення від обов`язку вчинення процесуальної дії у визначений законом строк та спосіб. Додаткова угода № 1 від 23 грудня 2024 року до договору від 10 жовтня 2023 року за умовами якої, сторони з грудня 2024 року, як вказано в преамбулі цієї додаткової угоди, узгодили розмір оплати послуг, та виклали новий зміст розділу «Розмір та порядок оплати послуг Адвоката», визначивши оплату за «гонорару успіху» не є поважною причину пропуску [PERSON] встановленого процесуального строку. З огляду на наявний договір про надання правничої допомоги з 10.10.2023 р. у Відповідача не існувало об`єктивно неможливих обставин, які б істотно перешкоджали вчинити процесуальну дію в чітко установлені строки та порядок. Щодо суті заявлених витрат та їх розміру зазначає, що відшкодування витрат на правничу професійну правничу допомогу в сумі 200000 грн., їх розмір, доцільність і співмірність не обґрунтовані. До заяви про ухвалення додаткового рішення представником [PERSON] долучено акт виконаних робіт за договором про надання правничої допомоги від 10 жовтня 2023 року, в якому наведений перелік послуг, вартість правової допомоги за договором за 1 годину роботи, кількість витраченого часу адвокатом на певний вид правової допомоги (послуги) із розрахунком вартості, та, в підсумку, за яким визначено розмір 201000 грн. вартості за перелік наданих послуг. Однак договір, який долучався [PERSON] , взагалі не містить визначеного розміру оплати, строки оплати, розрахунок, і порядок оплати на який посилається долучений акт. Зміст договору про надання правничої допомоги від 10 жовтня 2023 року, додаткової угоди № 1 до договору від 10 жовтня 2023 року не містить встановленого розміру оплати за послуги, не містить порядку їх обчислення, не містить ані фіксованого розміру, ані розміру погодинної оплати, не містить умови, порядок і строки їх оплати. Таким чином, долучений акт виконаних робіт із розрахунком вартості за годину роботи адвоката, не створює для [PERSON] зобов`язання про оплату таких послуг, відповідно не підлягає розподілу, як судові витрати. Наведений перелік послуг із вартістю, кількістю витрачених годин на певний перелік послуг не можна розцінювати як витрати на правничу допомогу у розумінні приписів ч. 2 ст. 137 ЦПК України. Доказів здійсненої оплати [PERSON] наведених в акті послуг, матеріали справи не містять. Наведений час участі в судових засіданнях по 2 години не відповідає дійсному часу відповідно до протоколів судових засідань. Посилання представника Шилової Г.В. в запереченнях від 07 січня 2025 року, що детальний опис робіт міститься в матеріалах справи, посилаючись на те, що це можливо встановити з переліку поданих представником процесуальних заяв не відповідає вимогам ч. 3 ст. 137 ЦПК України. Окрім того, такі процесуальні документи були подані в період, коли умови договору не передбачалось оплати за такі. Умовами додаткової угоди № 1 до цього договору сторонами визначено з грудня 2023 року розмір оплати за певний результат, який визначено сторонами як «гонорар успіху», що в свою чергу не відноситься до переліку правничої допомоги, яка визначена умовами п. 2.1 Договору від 10 жовтня 2023 року, відсутні правові підстави для покладення на позивача витрат на професійну правничу допомогу щодо відшкодування «гонорару успіху» в розмірі 2000000 грн. Підставою для звернення із заявою про винесення додаткової ухвали щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу у даній справі є приписи ч. 8. ст. 141, ст. 270 ЦПКУ, а вимога [PERSON] обумовлена саме необхідністю вирішити питання про розподіл витрат як то «гонорар успіху», що по суті є додатковою оплатою і не відноситься до правової допомоги. В свою чергу «гонорар успіху» не визначено і в акті виконаних робіт щодо надання правничої допомоги від 09 січня 2025 року, саме як додаткова оплата, який сплачується у зв`язку із постановленням судом ухвали про залишення без розгляду. Тобто, «гонорар успіху» не є складовою витрат на професійну правничу допомогу в розумінні норм ЦПК України, не є ціною договору (платою за надані послуги) у розумінні ст.ст. 632, 903 ЦК України та ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а є платою за певний результат, досягнення якого відповідно до умов договору не ставиться в залежність від фактично наданих послуг, так як і не є професійною правничою допомогою в розумінні ч. 1 ст. 137 ЦПК України, оскільки не є послугою адвоката та не відноситься до судових витрат. Просить відмовити [PERSON] в поновленні строку для подання попереднього (орієнтованого) розрахунку суми судових витрат, подану заяву та документи залишити без розгляду, а заяву [PERSON] про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу залишити без задоволення. У судовому засіданні представниця відповідачки [PERSON] [PERSON] підтримала заяву про ухвалення додаткового рішення та надала пояснення, аналогічні її обгрунтуванню. Представниця позивача Коляда В.В. у судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення та надала пояснення, аналогічні поданим нею запереченням на заяву. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні підтримала заяву [PERSON] . Інші учасники справи в судове засідання не з`явились. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат,\~які сторона\~сплатила або\~має сплатити\~у зв`язку\~з розглядом\~справи,\~встановлюється судом\~на підставі\~поданих сторонами\~доказів (договорів,\~рахунків тощо). Такі\~докази подаються\~до закінчення\~судових дебатів\~у справі\~або протягом\~п`яти днів\~після ухвалення\~рішення суду\~за умови,\~що до\~закінчення судових\~дебатів у\~справі сторона\~зробила про\~це відповідну\~заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. \~ \~ \~ \~Відповідно до положень частин 1-6 ст. 137 ЦПК України, витрати,\~пов`язані з\~правничою допомогою\~адвоката,\~несуть сторони,\~крім випадків\~надання правничої\~допомоги за\~рахунок держави. За\~результатами розгляду\~справи витрати\~на правничу\~допомогу адвоката\~підлягають розподілу\~між сторонами\~разом із\~іншими судовими\~витратами.\~Для цілей\~розподілу судових\~витрат: 1)\~розмір витрат\~на правничу\~допомогу адвоката,\~в тому\~числі гонорару\~адвоката за\~представництво в\~суді та\~іншу правничу\~допомогу,\~пов`язану зі\~справою,\~включаючи підготовку\~до її\~розгляду,\~збір доказів\~тощо,\~а також\~вартість послуг\~помічника адвоката\~визначаються згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги та\~на підставі\~відповідних доказів\~щодо обсягу\~наданих послуг\~і виконаних\~робіт та\~їх вартості,\~що сплачена\~або підлягає\~сплаті відповідною\~стороною або\~третьою особою; 2)\~розмір суми,\~що підлягає\~сплаті в\~порядку компенсації\~витрат адвоката,\~необхідних для\~надання правничої\~допомоги,\~встановлюється згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги на\~підставі відповідних\~доказів,\~які підтверджують\~здійснення відповідних\~витрат. Для\~визначення розміру\~витрат на\~правничу допомогу\~з метою\~розподілу судових\~витрат учасник\~справи подає\~детальний опис\~робіт (наданих\~послуг),\~виконаних адвокатом,\~та здійснених\~ним витрат,\~необхідних для\~надання правничої\~допомоги. Розмір\~витрат на\~оплату послуг\~адвоката має\~бути співмірним\~із: 1)\~складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг); 2)\~часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); 3)\~обсягом наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт; 4)\~ціною позову\~та (або)\~значенням справи\~для сторони,\~в тому\~числі впливом\~вирішення справи\~на репутацію\~сторони або\~публічним інтересом\~до справи. У\~разі недотримання\~вимог частини\~четвертої цієї\~статті суд\~може,\~за клопотанням\~іншої сторони,\~зменшити розмір\~витрат на\~правничу допомогу,\~які підлягають\~розподілу між\~сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до пунктів 1,2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні\~питання про\~розподіл судових\~витрат суд\~враховує: чи\~пов`язані ці\~витрати з\~розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20). Такі самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Зокрема, згідно з практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited проти України"). Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Тобто нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п. п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19). Верховний Суд у своїй постанові від 28 червня 2023 року по справі № 369/576/22 зазначив, що суд може з власної ініціативи зменшити розмір витрат на правничу допомогу, застосувавши критерії, визначені у ч.ч. 3, 4, 5, 9 ст. 141 ЦПК України. При цьому це не є тотожним застосовуванню судом критеріїв, визначених у ч. 4 ст. 137 ЦПК України, де обов`язковою умовою є наявність клопотання іншої сторони про зменшення розміру таких витрат. Європейський суд з прав людини вказав, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

Outcome: partial