Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-28 00:00:00

25.09.2024 до Балаклійського районного суду Харківської області надійшла позовна заява адвоката Браславської Ольги Анатоліївни, яка діє в інтересах [PERSON] , у якій просить поділити спільне майно подружжя автомобіль MERCEDES-BENZ VITO, державний номерний знак [NUMBER] , шляхом стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошової компенсації вартості 1/2 частки вказаного автомобілю замість її частки у праві спільної сумісної власності на автомобіль в розмірі 111 100 грн; визнати за [PERSON] право власності на нерухоме майно, яке є об`єктом спільної власності подружжя, а саме: на частину в 7/15 часток житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами [ADDRESS] ; частину земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 0,0700 га, кадастровий номер 6320256000:00:002:0132, розташована за адресою: [ADDRESS] ; частину земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 0,0819 га, кадастровий номер 6320256000:00:002:0089, розташована за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що сторони з 16 грудня 2011 року перебували у зареєстрованому шлюбі та мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . Сторони припинили разом проживати, вести спільне господарство, мати спільний бюджет з грудня 2022 року. Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 червня 2023 року шлюб між ними розірваний. Під час зареєстрованого шлюбу сторони за рахунок коштів сімейного бюджету придбали наступне майно: автомобіль MERCEDES-BENZ VITO, державний номерний знак [NUMBER] ; 7/15 часток житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами [ADDRESS] ; земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 0,0700 га, кадастровий номер 6320256000:00:002:0132, розташованої за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 0,0819 га, кадастровий номер 6320256000:00:002:0089, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Право власності на зазначене майно було оформлено на ім`я [PERSON] . Вважає, що вказане майно, яке набуте за час шлюбу є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Щодо автомобілю MERCEDES-BENZ VITO, державний номерний знак [NUMBER] , який був придбаний подружжям [PERSON] під час зареєстрованого шлюбу, просить стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію вартості частки зазначеного транспортного засобу замість частки позивачки у праві спільної сумісної власності на автомобіль, оскільки після фактичного припинення шлюбно-сімейних стосунків, зазначений автомобіль, документи і ключі від нього знаходились у відповідача, який одноособово користувався ним. 18 березня 2023 року відповідач, без згоди та відома іншого співвласника (позивачки), продав автомобіль іншій особі. Сторони не домовились про поділ спільного майна подружжя в позасудовому порядку, що змушує [PERSON] звертатися до суду з цим позовом. \~ \~ \~ \~ Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 02.10.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. \~ \~ \~ \~ 05.12.2024 представником відповідача подану зустрічний позов. \~ \~ \~ \~Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 23.12.2024 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про прийняття зустрічного позову. Позивач та її представник адвокат Браславська О.А. у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили задовольнити посилаючись на обставини, викладені в позові. Позивач зазначила, що автомобіль MERCEDES-BENZ VITO, який перебував у користуванні відповідача, був проданий ним без її згоди. Кошти на купівлю вказаного автомобілю давали її батьки. Представник відповідача адвокат Стрельченко О.В. у судовому засіданні позов визнав частково щодо поділу житлового будинку та земельних ділянок. Щодо транспортного засобу заперечував, оскільки вказаний автомобіль був проданий третім особам за згодою позивача. Вислухавши пояснення позивача, її представника, представника відповідача, дослідивши письмові докази, надані в обґрунтування позову, суд дійшов наступних висновків. У відповідності до ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судовим розглядом встановлено, що 16 лютого 2011 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] (а.с. 12). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] (а.с. 15). Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.06.2023 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.13-14). На підставі договору купівлі-продажу часток житлового будинку, посвідченого 14.04.2018 приватним нотаріусом Балаклійського нотаріального округу Харківської області Іноземцевою Р.М., [PERSON] належить 7/15 часток житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 25). Вартість 7/15 часток житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] , становить 824400 грн. (а.с. 29). Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 14.04.2018 приватним нотаріусом Балаклійського нотаріального округу Харківської області Іноземцевою Р.М., [PERSON] належить земельна ділянка, загальною площею 0,0700 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , для ведення особистого сілянського господарства (а.с. 24). Вартість земельної ділянки для ведення особистого сілянського господарства, загальною площею 0,0700 га, кадастровий номер 6320256000:00:002:0132, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , яка належить [PERSON] , згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки № 410 від 14.04.2018, становить 58600 грн. (а.с. 17). Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 14.04.2018 приватним нотаріусом Балаклійського нотаріального округу Харківської області Іноземцевою Р.М., [PERSON] належить земельна ділянка, загальною площею 0,0819 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , для ведення особистого сілянського господарства (а.с. 23). Вартість земельної ділянки для ведення особистого сілянського господарства, загальною площею 0,0819 га, кадастровий номер 6320256000:00:002:0089, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , яка належить [PERSON] , згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки № 411 від 14.04.2018, становить 22900,00 грн. (а.с. 21). Згідно інформаційної довідки РСЦ ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях від 04.09.2024 № 31/32, наданої на запит адвоката Браславської О., автомобіль MERCEDES-BENZ VITO, державний номерний знак [NUMBER] , який 27.10.2022 було зареєстровано на ім`я [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу від 26.10.2022 № 7596/22/001990, 18.03.2023 перереєстровано на іншого власника, на підставі договору купівлі-продажу № 6346/2023/3714819 (а.с. 16). Вартість колісного транспортного засобу MERCEDES-BENZ VITO, державний номерний знак [NUMBER] , 2003 р.в., без врахування технічного стану та пробігу становить 222200,00 грн. (а.с. 19). Звертаючись до суду із позовом представник позивача наполягає та тому, що спірне майно є спільною сумісною власністю подружжя та підлягає поділу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між сторонами наявний спір щодо поділу майна подружжя, оскільки: частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, земельні ділянки та автомобіль придбані за спільні кошти та спільними зусиллями сторін в період шлюбу, а відтак є спільним сумісним нерухомим майном, в зв`язку з чим підлягає поділу в рівних частинах між сторонами. Частково заперечуючи проти позовних вимог, сторона відповідача в ході розгляду справи вказував, що автомобіль MERCEDES-BENZ VITO був проданий 18.03.2023 іншій особі, за згодою позивача [PERSON] . \~ \~ \~ \~За загальним правилом застосування презумпції спільності майна подружжя, згідно зі статтею 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, і позивач не зобов`язаний доводити належність набутого за час шлюбу майна до майна подружжя. Той із подружжя, який порушує питання про спростування зазначеної презумпції, зобов`язаний довести обставини, що її спростовують. Зазначена правова позиція також висловлена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року № 6-843цс17, якою по суті суд відійшов від раніше визначеної правової позиції щодо необхідності доведення, за які кошти подружжя набуто майно. Згідно з наведеним висновком Верховного Суду України зазначено, що діє презумпція спільності майна подружжя і особа, яка це заперечує, повинна цю презумпцію спростувати. Вказана позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеної у постанові від 23 жовтня 2019 року у справі № 607/13289/16-ц (касаційне провадження № 61-29948св18) та з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеної у постанові від 13 листопада 2019 року у справі № 756/13581/16-ц (касаційне провадження № 61-34274св18). Ст. 321 Цивільного кодексу України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України, відповідно до частини четвертої якої ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст. 317 Цивільного кодексу України. Згідно з нормою ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном,

Outcome: approved