Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС», третя особа приватний нотаріус Броварського районного НОКО Колейчик В.В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтував тим, що 08.01.2019 року на адресу військової частини [NUMBER] [ADDRESS] від приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клітченко О.М. надійшла заява для виконання та до відома постанова від 26.12.2019 року, винесена при примусовому виконанні виконавчого напису від 06.11.20119 року № 5205, виданого приватним нотаріусом Колейчиком В.В. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Сірі Фінанс» заборгованості у розмірі 37\~289,06 грн. та здійснення щомісячного відрахування у розмірі 10%. Вважає, що виконавчий напис вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і як наслідок, неправомірне провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису. Вчиняючи виконавчий напис, приватний нотаріус не врахував та не перевірив факт наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вказану норму закону. Розрахунок розміру боргу зроблено ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» одноособово без урахування його думки та позиції, і не відповідає дійсності. Просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 5205, вчинений нотаріусом Колейчик В.В. 06.11.2019 року. Представник позивача подавала заяву про розгляд справи без її участі та цчастні поззивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся у відповідності до\~ст.\~128\~ЦПК України належним чином, про причину неприбуття не повідомив та не подав відзив, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~за відсутності\~заперечень до\~того позивача. Треті особи до судового засідання також не з`явились. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 06.11.2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. видано виконавчий напис № 5205 про звернення стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Сіті Фінанс» заборгованості за Кредитним договором № 002-01765-140813 від 14.08.2013 року, що був укладений між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] 26.12.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Київ Клітченко О.А., на підставі виконавчого напису № 5205 від 06.11.2019 року, було постановлено постанову про звернення стягнення на заробітку плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, виконавче провадження № 60883639. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі Виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оскаржений виконавчий напис вчинено нотаріусом 06.11.2019 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, посвідчений нотаріально не був, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Крім того, не було надано доказів безспірності вимог стягувача. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. У відповідності до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Так, відповідно до копії посвідчення серії [NUMBER] від 14.04.2016 року, позивач має право на пільги, передбачені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, посвідчення безтермінове і діє на всій території України (а.с.7). Відповідно до ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За правилами ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з огляду на звільнення позивача від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 840,80 грн. за подання позовної заяви, та 454,00 грн. за подання заяви про забезпечення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved