Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-28 00:00:00

заявник [PERSON] [INFO] , звернувся до суду через свого представника адвоката Бардадим О.К., із заявою, в якій просить визнати громадянку [PERSON] , [INFO] , недієздатною, встановити над нею опіку та призначити його опікуном. В обґрунтування своєї заяви заявник посилається на те, що громадянка [PERSON] , [INFO] , є його матір`ю, яка зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до\~висновку ЛКК\~№112/6\~від 10.06.2024\~року [PERSON] \~спостерігається сімейним\~лікарем-психіатром\~з діагнозом: Атеросклеротична деменція, церебральний атеросклероз II-III ступеня. Дисциркуляторна енцефалопатія головного мозку ІІІ ступеня. Тривожно-депресивний синдром. Ішемічна хвороба серця, дифузний кардіосклероз серцева недостатність ІІ ступеня. Гіпертонічна хвороба ІІ ступеня. Хронічний бронхіт легенева недостатність ІІ ступеня. Внаслідок психічної хвороби його мати за станом свого здоров`я потребує постійного стороннього догляду (дезадаптованість в навколишньому середовищі). Останнім часом загострення захворювання почало викликати у неї втрату апетиту, пам`яті (не пам`ятає скільки років, де живе, свого ім`я та імені своїх дітей), слабкість, втрату ваги, вона не розуміє обставин, що відбуваються навколо неї, не може дати оцінку своїм діям чи діям оточуючих, не може самостійно вийти з дому. Заявник також вказує в заяві, що громадянка [PERSON] розлучена, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . Також остання має двох синів заявника та [PERSON] , який є особою з інвалідністю, проживає в іншому місті та, відповідно, не може здійснювати за нею догляд та бути її опікуном. Наразі він є військовослужбовцем військової частини [NUMBER] Національної гвардії України, що підтверджується витягом з наказу командира військової частини [NUMBER] Національної гвардії України № 92 від 20.04.2022 року та довідкою № 251 від 02.05.2022 року, виданою військовою частиною [NUMBER] Національної гвардії України. Відповідно до статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період звільняються з військової служби у зв`язку з необхідністю здійснення опіки над особою, визнаною судом недієздатною, за умови що за такою особою не здійснюється піклування (опіка) іншими особами. В свою чергу, у разі звільнення його з військової служби він матиме можливість дбати про свою матір, створювати необхідні побутові умови, забезпечувати її доглядом та лікуванням. В силу необхідності догляду за матір`ю, яка не може ані самостійно одягнутись, ані подбати про свою особисту гігієну, для забезпечення її нормальної життєдіяльності опікун повинен мати чоловічу силу. Таким чином, заявник вважає, що з кола найближчих родичів лише він має можливість ефективно дбати про свою матір, створювати необхідні побутові умови, забезпечувати її доглядом та лікуванням. Його рідний брат [PERSON] не заперечує проти призначення заявника опікуном над матір`ю. Ухвалою суду від 13 серпня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі із призначенням судового засідання. Ухвалою суду від 26 серпня 2024 року по справі призначено судово-психіатричну експертизу для встановлення психічного стану здоров`я громадянки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 24.01.2025 року доручено Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Дніпропетровській області призначити адвоката для здійснення представництва інтересів громадянки [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні представник заявника підтримала заяву про визнання громадянки [PERSON] недієздатною, просила встановити опіку і призначити заявника опікуном. Представник заявника також пояснила, що [PERSON] має двох синів: [PERSON] знаходилася у шлюбі, однак цей шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу вона шлюб не укладала. Крім того, представник заявника суду пояснила, що брат заявника не має можливості доглядати матір, т.я. має ряд захворювань. Так, 20 квітня 2022 року завник був мобілізований до лав ЗСУ, в цей час проходить військову службу в Національній Гвардії України, проживає у військовій частині. [PERSON] доглядає сусідка. Представник заявника просить суд не відкладати розгляд справи, а прийняти рішення. Призначений за дорученням представник особи, стосовно якої розглядається справа адвокат Мунтян Т.І. в судовому засіданні просить суд визнати особу недієздатною, встановити опіку та призначити опікуном заявника. Заінтересована особа належним чином повідомлена. Однак, від заінтересованої особи заяв та клопотань до суду не надходило. Дослідивши та вивчивши матеріали справи, заслухавши представника заявника, адвоката Мунтян Т.І., оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно положень ч. 1\~ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Вимоги щодо належності, допустимості, достатності та достовірності доказів сформульовані у статтях 77-80 ЦПК України. За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.\~293\~ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про визнання фізичної особи недієздатною. Згідно ч.ч. 1, 3\~ст. 296 ЦПК України, заяву про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи може бути подано членами її сім`ї, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги. Заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги. Відповідно до ч. 1, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ст.\~30\~ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Як випливає із змісту абзацу другого ч. 1\~ст. 30 ЦК України\~до змісту цивільної дієздатності входять наступні елементи: а) здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав; б) здатність самостійно здійснювати набуті цивільні права; в) здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки; г) здатність самостійно виконувати цивільні обов`язки; д) здатність нести відповідальність у разі невиконання цивільних обов`язків. Цивільна дієздатність передбачає свідому і правильну оцінку людиною дій, що нею здійснюються і мають юридичне значення. Ця ознака суб`єкта цивільного права залежить від психічної зрілості суб`єкта, тобто від ступеня усвідомлення ним значення своїх дій і можливості керувати ними. В свою чергу зрілість психіки залежить від віку і душевного здоров`я людини. Тому, на відміну від цивільної правоздатності, яка є рівною (ч. 1\~ст. 26 ЦК України), єдиного для всіх фізичних осіб обсягу цивільної дієздатності - не існує. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.\~39\~ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Законодавство України встановлює презумпцію психічного здоров`я людини, якщо інше не буде встановлено в законному порядку. Відповідно до\~ст. 3 Закону "Про психіатричну допомогу"\~кожна особа вважається такою, що не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах і в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.\~Стаття 1 зазначеного Закону\~визначає психічний розлад як розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати навколишню дійсність, свій психічний стан і поведінку. Згідно ч. 1\~ст. 298 ЦПК України, суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Судом були встановлені наступні обставини. Відповідно до копії свідоцтва про народження громадянина [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , виданого 30.12.1980 року міським відділом запису актів громадянського стану м. Марганець Дніпропетровської області № 836 від 30.12.1980 року в графі мати вказано громадянку [PERSON] (а.с.9). Вищевказаний факт також підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 12.06.2024 року (а.с.24). Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади від 24.06.2024 року громадянин [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Дата проведення реєстраційної дії 24.06.2024 року (а.с.7). Вищевказаний факт також підтверджується копією витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 12/14-1387 від 24.06.2024 року (а.с.8). Згідно копії витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] Національної гвардії України № 92 від 20.04.2022 року громадянин [PERSON] , призваний на військову службу під час мобілізації та зарахований до списку військової частини на всі види забезпечення. Згідно копії довідки начальника відділення кадрів військової частини [NUMBER] Національної гвардії України № 251 від 02.05.2022 року солдат [PERSON] мобілізований на військову службу до військової частини [NUMBER] Національної гвардії України з 16 квітня 2022 року по теперішній час (а.с.11). Згідно копії паспорту громадянка [PERSON] , народилася [INFO] у м. Марганець. Місце реєстрації наступне: [ADDRESS] (а.с.12). Згідно копії пенсійного посвідчення № [NUMBER] громадянці [PERSON] , [INFO] , встановлено наступний вид пенсії: за віком. Термін дії: довічно (а.с.14). Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст.ст. 126, 133,135 СК України №00045482551 від 12.06.2024 року, виданого Томаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на громадянина [PERSON] , [INFO] , де у графі батько вказаний: [PERSON] , а в графі мати вказана: [PERSON] (а.с. 25); Згідно довідки МСЕК серії МСЕ-ДНА-01 №591581 від 03.10.2007 року громадянину [PERSON] , [INFO] , встановлено третю групу інвалідності з 01.07.2007 року з причини загального захворювання (а.с. 28). Згідно Виписки із медичної картки стаціонарного хворого від 23.11.2015 року, виданої КЗ «Дніпропетровський обласний клінічний центр кардіології та кардіохірургії» Дніпропетровської обласної ради, громадянин [PERSON] , 1972 року народження, має ряд захворювань (а.с. 29). Згідно Виписки з історії хвороби №4642, виданої Українським державним науково-дослідницьким інститутом медико-соціальних проблем інвалідності громадянин [PERSON] , 1972 року народження, має ряд захворювань, динаміка інвалідності 2001-2006 років; 2007 рік рішень немає (а.с. 30). Суд критично відноситься до Виписного епікризу, виданого Обласним діагностичним центром на громадянина [PERSON] , оскільки зміст документу містить посилання на стан здоров`я громадянина [PERSON] станом на 01.06.2001 року (а.с. 31). Також, суд критично відноситься до Виписного епікризу, виданого Обласним діагностичним центром, т.я. зміст документу містить посилання на стан здоров`я громадянина [PERSON] станом на 20.04.2001 рік (а.с. 33). Згідно копії висновку ЛКК КНП «Марганецький ЦПМСД» № 112/6 від 10.06.2024 року громадянка [PERSON] , [INFO] , має ряд хронічних захворювань (а.с.15). Відповідно копії висновку КНП «Марганецький центр первинної медико-санітарної допомоги» громадянка [PERSON] , [INFO] , має когнітивні порушення як громадянка похилого віку, унаслідок яких вона потребує надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі (а.с.16). Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 03 травня 1989 року Марганецьким міським відділом ДРАЦС Дніпропетровської області, актовий запис № 69 від 03.05.1989 року шлюб між громадянином [PERSON] та громадянкою [PERSON] розірваний, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 03 травня 1989 року зроблено запис № 69 (а.с.23). Згідно Висновку судово-психіатричної експертизи Дніпровської філії судових експертиз ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ України» №517-Ц від 06.12.2024 року громадянка [PERSON] , [INFO] , виявляє хронічний стійкий психічний розлад у формі судинної деменції. Зазначений висновок підтверджується анамнестичними відомостями, матеріалами цивільної справи, консультативними висновками лікаря-психіатра, результатами теперішнього психіатричного обстеження, що свідчать про захворювання на гіпертонічну хворобу, враження у іспитованої: пам`яті, мовних навичок, конструктивних здібностей, орієнтування в просторі, часі і власній особистості, навичок в вирішенні проблем, функціонування і самозабезпечення, з розвитком стійких і виражених порушень пам`яті, орієнтування, виникнення деліріозних станів. Такі зміни з боку психіки мають незворотний характер в силу грубого зниження пам`яті та інтелекту, рудиментарністю мислення, недиференційованістю емоційних проявів, регресом придбаних протягом життя знань і навичок, в тому числі і навичок самообслуговування при порушенні критичних, прогностичних і адаптаційних здібностей, що стало причиною огляду її лікарем-психіатром за місцем мешкання. Зазначений хронічний стійкий психічний розлад позбавляє іспитовану в теперішній час здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно копії рішення Виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області №1298 від 27.12.2024 року, затверджено Подання органу опіки та піклування про можливість призначення громадянина [PERSON] опікуном над громадянкою [PERSON] , [INFO] . Вищевказані вимоги передбачені також ст.ст. 58, 60 ЦК України. Згідно ч. 1\~ст.\~40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішення суду про це. Згідно ч. ч. 1-3 ст.\~41\~ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину. Правочин від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Відповідно до ч. 1 ст.\~300\~ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Відповідно до ст. ст.\~58,\~60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичноюособою у разі визнання її недієздатною та призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно з частиною 4 статті 63\~ЦК України\~опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особливих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Згідно ч. 5 ст.\~63\~ЦК України фізичній особі може бути призначено одного або декількох опікунів чи піклувальників. Відповідно до ст. 64 ЦК України, опікуном або піклувальником не може бути фізична особа: 1) яка позбавлена батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; 2) поведінка та інтереси якої суперечать інтересам фізичної особи, яка потребує опіки або піклування. Відповідно до вимог ст. 55 ЦК України, опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. В статті 63 ЦК України зазначено, що опікун або піклувальник призначаються з урахуванням, зокрема, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Як зазначено Верховним Судом у постанові від 07 квітня 2022 року у справі №712/10043/20, при призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88. Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог Цивільного процесуального кодексу України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка (постанова Верховного Суду від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20). Так, суд зазначає, що таке подання не є рішенням за процесуальним статусом та має для суду лише рекомендаційний характер, і при постановленні судом рішення по справі не має пріоритетного значення, та може бути врахований на розсуд суду. Станом на сьогоднішній день саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку із заявою про призначення його опікуном недієздатної особи, враховуючи введений у державі воєнний стан та закріплений статтею 65 Конституції України обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, повинен з`ясувати необхідність такого, уникаючи можливих зловживань в цьому напрямку, та належним чином мотивувати свій висновок про можливість призначення особи опікуном. У судовому засіданні з`ясовано, що заявник наразі проходить військову службу в Збройних Силах України. Суд враховує, що громадянка [PERSON] за своїм станом здоров`я не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відтак, вона потребує постійного щоденного стороннього догляду, який, на переконання суду, на даний час не може забезпечити заявник, проходячи службу в ЗСУ в іншій місцевості. З вищевикладених підстав суд критично оцінює подання органу опіки та піклування, що затверджено рішенням виконавчого комітету Марганецької міської ради Дніпропетровської області №1298 від 27.12.2024 року. Крім цього, в даному документі відсутня інформація про наявність інших осіб, які перебувають у сімейних відносинах з громадянкою [PERSON] , та чи мають вони можливість виконувати обов`язки опікуна, з урахуванням особистих стосунків. Згідно з частиною шостою статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд при призначенні опікуна бере до уваги можливості заявника виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним, оскільки від матеріального стану, житлових умов заявника, залежить подальша доля підопічної громадянки [PERSON] . Таким чином, судом встановлено, що внаслідок свого психічного розладу громадянка [PERSON] не розуміє значення своїх дій та не може керувати ними, ці обставини встановлені висновком судово-психіатричної експертизи, який відповідає вимогам, що пред`являються до цього документа, викладені в ньому дані не викликають сумніву щодо їх достовірності. При проведенні судово-психіатричної експертизи експертом були додержані всі вимоги чинного законодавства, в межах його компетенції та повноважень, на підставі інформації та документів, наявних на час проведення експертизи, відповіді на поставлені питання викладені повно та відповідають іншим фактичним даним, дослідницька частина узгоджена з підсумковою частиною висновку, висновок експертизи обґрунтований та узгоджений з іншими матеріалами справи, тому зазначений висновок судово-психіатричної експертизи є об`єктивним, достовірним та правдивим, і повинен бути покладений в основу судового рішення стосовно вирішення заявлених вимог про визнання фізичної особи недієздатною. Таким чином, враховуючи обставини справи, надані докази, практику Верховного Суду (постанова Верховного Суду від 04.12.2024 року у справі № 634/1126/23), суд приходить обґрунтованого висновку про необхідність задоволення заявлених вимог частково, а саме: в частині визнання особи недієздатною та встановлення опіки необхідно задовольнити, в частині призначення опікуном заявника необхідно відмовити, що є цілком виправданим, оскільки в судовому засіданні представником заявника не доведено можливість заявником виконувати належним чином обов`язки опікуна. Згідно ч. 6 ст. 300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Відповідно до приписів законодавства у справах про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності ЦПК України передбачається періодичний судовий контроль за наявністю/продовженням існування підстав для обмеження чи позбавлення особи дієздатності (принцип, визначений у рішеннях ЄСПЛ «Наталія Михайленко проти України» (2013), «Станєв проти Болгарії» (2012), «Штукатуров проти Росії» (2008), адже ч. 6 ст. 300 ЦПК України встановлюється максимальний строк дії судового рішення про визнання фізичної особи недієздатною у два роки. Відповідно до вимог ст. 300 ЦПК України скасування рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, яка була визнана недієздатною, в разі її видужання або значного поліпшення її психічного стану здійснюється за рішенням суду на підставі відповідного висновку судово-психіатричної експертизи за заявою опікуна, членів сім`ї, органу опіки та піклування або самої особи, визнаної недієздатною. Згідно вимог ст. 300 ЦПК України, рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи. Згідно з ч. 2 ст. 299 ЦПК України судові витрати по справі, пов`язані з розглядом справи, відносяться на рахунок держави.

Outcome: partial