Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом мотивуючи його тим, що він з 2010 року мав відносини з [PERSON] , яка перебувала у зареєстрованому шлюбі. [INFO] у [PERSON] народилась донька [PERSON] . В подальшому, шлюб відповідачки розірвано рішенням Сумського районного суду Сумської області № 587/650/14-ц від 04.04.2014 року. Після народження дитини він спілкувався з відповідачкою, брав участь у вихованні і утриманні дитини. 12.12.2014 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] . Вважає себе біологічним батьком дитини, а тому просить визнати його батьком [PERSON] та внести зміни в актовий запис про народження [PERSON] , а саме змінити прізвище дитини, також внести зміни у розділі відомості про батька та видати нове свідоцтво про народження дитини з урахуванням цих змін. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, від представника позивача надійшла заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, хоч належним чином був повідомлений про час розгляду справи у суді. Представник третьої особи - відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, у письмовій заяві просила справу слухати без їх участі. Третя особа [PERSON] також до суду не з`явилася, хоч про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню. В суді встановлено, що позивач з 2010 року мав особисті стосунки з [PERSON] . [INFO] [PERSON] народила доньку [PERSON] , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції у Сумській області було вчинено актовий запис за № 1091 від 17.05.2011 року (а.с. 7). На час народження дитини [PERSON] перебувала в офіційному шлюбі з [PERSON] . Але позивач вважає себе біологічним батьком [PERSON] , оскільки йому відомо, що [PERSON] з моменту їх спільних відносин зі своїм чоловіком не була у стосунках. Рішенням Сумського районного суду Сумської області № 587/650/14-ц від 04.04.2014 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). 12 грудня 2014 року між позивачем [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб 12 грудня 2014 року (а.с. 9). Результатом дослідження № 43854-46608 медико-генетичного центру «Мама Папа» від 09.08.2024 року на предмет батьківства стосовно [PERSON] встановлено, що ймовірність того, що [PERSON] є батьком дитини [PERSON] , [INFO] , в рамках проведеного дослідження, складає 99,9999997% (а.с. 10-19). Згідно висновку експерта Харківського НДЕКЦ № СЕ-19/121-24/3285-БД від 19.12.2024 року [PERSON] , [INFO] , може бути біологічним батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] . Ймовірність даної події складає 99,999999995 % (а.с. 52-66). Відповідно до статті 135 СК України при народжені дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до ч.1ст.126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно постанови пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3ст. 128 СК, приймаються до судового розгляду, якщо дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1ст. 135 СК). Із позовом про визнання батьківства чи материнства можуть звертатися до суду лише особи, зазначені у СК. У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст.ст. 77-79 ЦПК України. Щодо предмету доказування у даній категорії справі, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved