Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] у грудні 2024 року звернулася до суду в інтересах [PERSON] із указаним позовом, який мотивувала тим, що 04.08.2012 позивачка та відповідач уклали шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Верхньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області, актовий запис № 17. Неповнолітніх дітей сторони не мають. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися. Сімейне життя не склалося, зокрема через діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Сторони проживають в одному будинку, але кожен веде відокремлений спосіб життя, спільного господарства не ведуть. Шлюб на даний час носить формальний характер. Примирення між сторонами стало неможливим. Підстави для продовження сумісного життя і збереження сім`ї відсутні, оскільки як у позивачки, так і у відповідача на ґрунті сімейно-побутових проблем та діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя, втрачено почуття любові та поваги. Посилаючись на вказані обставини представник позивачки просить суд розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою суду від 24.12.2024 було відкрито провадження у даній справі, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Сторони у судове засідання не з`явилися. Представник позивачки подала заяву в якій вказала, що просить суд справу розглянути без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Судові витрати просить стягнути з відповідача на користь позивачки. Відповідач також подав заяву в якій зазначив, що позов визнає, просить провести розгляд справи без його участі та розірвати шлюб. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце сімейні правовідносини, позов обґрунтований і підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що 04.08.2012 між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] був зареєстрований шлюб виконавчим комітетом Верхньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області, актовий запис № 17. Після реєстрації шлюбу позивачка змінила своє прізвище на " [PERSON] " (а.с.3). Неповнолітніх дітей сторони не мають. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Шлюб на даний час носить формальний характер. Подальше збереження шлюбу неможливе. Відповідно до частини 1 статті 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Згідно частин 3, 4 статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до частини 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, а також зважаючи на визнання відповідачем заявленого позову, відсутність згоди позивачки на збереження шлюбу, примушування для збереження шлюбних відносин є порушенням прав чоловіка та дружини на свободу, а тому шлюб необхідно розірвати. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить з таких мотивів. Позивачкою при зверненні з цим позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 1211 грн 20 коп. Відповідно до статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з тим, відповідно до частини 1 статті 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, оскільки відповідач визнав позов, з останнього на користь позивачки слід стягнути 50% суми судового збору, яка підлягає відшкодуванню позивачці у розмірі 605 грн 60 коп., решту суми слід компенсувати позивачці з держаного бюджету. На підставі викладеного та

Outcome: approved