Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-28 00:00:00

25.12.2024 [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій вказує, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого він прийняв спадщину. [INFO] помер його дід по лінії батька [PERSON] , у зв`язку з чим відкрилася спадщина на належні йому житловий будинок і земельні ділянки. Але через відсутність документів, які підтверджують родинні зв`язки [PERSON] з [PERSON] він не може оформити свої спадкові права на вказане майно. Його дід [PERSON] та баба [PERSON] почали проживати разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 1955 року за адресою: [ADDRESS] . Шлюб вони не реєстрували, оскільки його дід на той час перебував у зареєстрованому шлюбі з іншою жінкою, але фактично припинив шлюбні відносини. 18.09.1959 та 24.03.1967 у [PERSON] та [PERSON] відповідно народилися сини: [PERSON] , його рідний дядько, і [PERSON] , його батько, у свідоцтвах про народження яких у графі батько було зазначено лише « [PERSON] ». У 1989 році [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Протягом всього життя [PERSON] визнавав [PERSON] своїм сином і ніколи не ставив під сумнів свого батьківства. Коли [PERSON] був дитиною, [PERSON] займався його вихованням, утримував, піклувався про нього, проявляв батьківську турботу. За життя 02.07.1988 і 22.12.2010 [PERSON] склав два заповіти, якими все своє майно заповів [PERSON] , вказавши в них останнього своїм сином. Посилаючись на викладені обставини, [PERSON] просить встановити факт визнання [PERSON] батьківства відносно [PERSON] , а також факт того, що [PERSON] є його рідним дідом по лінії батька [PERSON] . У судове засідання [PERSON] не з`явився, його представник адвокат Просвіркіна-Максимів М.С. заяву підтримала, просила її задовольнити. Представник Білопільської міської ради у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника ради, проти задоволення заяви [PERSON] не заперечує (а. с. 40). Заслухавши представника заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , а [INFO] [PERSON] , матір`ю яких у свідоцтвах про народження записана [PERSON] , а в графі батько зазначено « [PERSON] » (а. с. 13, 27 зв.). Як вбачається з копії погосподарської книги [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] проживали разом, перші двоє вказані як чоловік та дружина, а двоє останніх синами (а. с. 10 зв., 23 - 25). 07.01.1989 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, у зв`язку з чим останній було присвоєно прізвище [PERSON] (а. с. 14). [INFO] народився [PERSON] , батьками якого в свідоцтві про народження записані [PERSON] і [PERSON] (а. с. 10). 02.07.1998 [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем Виконавчого комітету Ганнівсько-Вирівської сільської ради Білопільського району, яким усе своє майно заповів [PERSON] , вказавши його в заповіті своїм сином (а. с. 22 зв.). Також, 22.12.2010 [PERSON] склав новий заповіт, посвідчений державним нотаріусом Улянівської державної нотаріальної контори Білопільського району, яким знову все своє майно заповів [PERSON] , вказавши його в заповіті своїм сином (а. с. 7 зв. - 8). [INFO] помер [PERSON] (а. с. 11 зв.). Згідно з довідкою Виконавчого комітету Білопільської міської ради Сумської області від 02.08.2023 №84 [PERSON] був зареєстрований та проживав разом з батьком [PERSON] , який помер [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , і мав наступний склад сім`ї: [PERSON] бабуся, [PERSON] дідусь, [PERSON] мати (а. с. 16 зв.). [INFO] помер [PERSON] , у зв`язку з чим відкрилася спадщина на належні йому житловий будинок та земельні ділянки, призначені для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, для ведення особистого селянського господарства, розташовані за адресою: [ADDRESS] (а. с. 17 зв, 18 зв. - 20). Відповідно до довідки Виконавчого комітету Білопільської міської ради Сумської області від 25.08.2022 №188 [PERSON] постійно до дня смерті [INFO] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , разом з дружиною [PERSON] і онуком [PERSON] . Як вбачається з копії спадкової справи №34/2022 26.08.2022 дружина [PERSON] - [PERSON] і його син [PERSON] звернулися до нотаріуса із заявою про відмову від прийняття спадщини за законом на користь [PERSON] , а останній подав заяву про прийняття спадщини за законом, у зв`язку з чим було заведено спадкову справу. Звертаючись із заявою до суду, [PERSON] посилався на те, що відсутність документів про батьківство діда [PERSON] відносно батька [PERSON] позбавляє його можливості оформити спадщину, яка відкрилася після смерті діда, на підтвердження чого надав письмове роз`яснення нотаріуса (а. с. 18). Свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] суду показали, що [PERSON] є батьком [PERSON] та дідом [PERSON] . Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження цивільні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 №5 суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 01.10.1968, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо в свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до частини другої статті 55 Кодексу про шлюб та сім`ю запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала в шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені в ст. 128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини (роз`яснення п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Указ Президії Верховної ради СРСР від 08.07.1944 скасував можливість судового встановлення батьківства, який існував згідно з Кодексом законів про сім`ю, опіку, шлюб і актів цивільного стану УРСР 1926 року. В умовах воєнної диспропорції жіночого і чоловічого населення прийняте рішення про юридичне визнання лише шлюбу, зареєстрованого в компетентних органах. На підставі Указу Президії Верховної ради СРСР від 15.09.1945 внесено зміни до статті 2 зазначеного вище Кодексу, а саме: при реєстрації в органах запису актів громадянського стану народження дитини від матері, яка не перебуває в зареєстрованому шлюбі, дитина записується за прізвищем матері з присвоєнням їй по батькові за вказівкою матері. Отже заповнення графи «Батько» в актовому записі про народження дитини не передбачалося. Такі вимоги діяли до прийняття Основ законодавства СРСР та союзних республік про шлюб та сім`ю 1968 року, зокрема статті 53 КпШС УРСР. На момент народження [PERSON] діяв Кодекс законів про сім`ю, опіку, шлюб і актів цивільного стану від 31.05.1926 (УССР). Згідно зі ст. 321 Кодексу законів про сім`ю, опіку, шлюб і актів цивільного стану, дитина, що народилася від особи, з якою мати дитини не перебуває в зареєстрованому шлюбі, не має права звернутися в суд з позовом про встановлення батьківства і про стягнення із зазначеної особи аліментів на утримання дитини. Відповідно до п. 6, 7 Указу Президії Верховної Ради УРСР від 29.07.1969 «Про порядок введення в дію Кодексу про шлюб та сім`ю УРСР» правила частин другої, третьої статті 53 Кодексу про шлюб та сім`ю УРСР про встановлення в судовому порядку батьківства особи, з якою мати не перебувала у шлюбі, застосовуються у відношенні дітей, що народилися після введення в дію Основ законодавства СРСР і союзних республік про шлюб та сім`ю, тобто після 01.10.1968. У відношенні дітей, які народилися до 01.10.1968 від осіб, що не перебувають між собою в шлюбі, батьківство може бути встановлено за спільною заявою матері дитини і особи, яка визнає себе батьком дитини. У разі смерті особи, на утриманні якої перебувала дитина і яка визнавала себе батьком дитини, факт визнання нею батьківства може бути встановлений у судовому порядку. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне заяву [PERSON] задовольнити і встановити юридичний факт визнання [PERSON] батьківства відносно [PERSON] , а також факт, що [PERSON] , який помер [INFO] , є рідним дідом [PERSON] по лінії батька. На підставі викладеного,

Outcome: approved