Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-21 00:00:00

09 лютого 2017 року акціонерне товариство «Укрзалізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» звернулося в суд з позовом [PERSON] , приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христини Миколаївни, Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, третьої особи [PERSON] , в якому просило суд постановити рішення, яким: - визнати недійсним договір купівліпродажу предмета іпотеки, зареєстрований у реєстрі за №1174 від 15 квітня 2016 року, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христиною Миколаївною; - скасувати рішення приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христини Миколаївни про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 29279838 від 15 квітня 2016 року 17:20:17; - скасувати запис в Поземельній книзі щодо земельної ділянки за кадастровим номером 46101663300:08:001:1716, шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей про його скасування. - витребувати від [PERSON] земельну ділянку за кадастровим номером 46101663300:08:001:1716 площею 0,0773га, що розташована за адресою: [ADDRESS] та перетинається із смугою відведення Залізниці. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 10 лютого 2010 року у справі № 2-213/2010 задоволено позов Львівського міжрайонного транспортного прокурора в інтересах держави в особі Мінітрансзв`язку (Мінінфраструктури), ДТГО «Львівська залізниця» (правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» (далі Залізниця) до Брюховицької селищної ради, [PERSON] , визнано незаконним та скасовано рішення Брюховицької селищної ради від 02.06.1993 № 150, визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку. При прийнятті рішення суд взяв до уваги те, що внаслідок перевірки Львівською міжрайонною транспортною прокуратурою дотримання вимог земельного законодавства в ДТГО «Львівська залізниця» виявлено, що згідно з матеріалів інвентаризації № 197-Л (1962р.) в смт. Брюховичі по правій стороні перегону Рясне ІІ Дубляни Львівські 9 км 8 пк визначено смугу відчуження Львівської залізниці у розмірі 40 м від крайньої рейки. 27 вересня 2008 року при обстеженні земельної ділянки працівниками Залізниці встановлено, що така, розташована в [ADDRESS] (по правій стороні перегону Рясне ІІ Дубляни Львівські), на відстані 30 м від крайньої рейки, невідомими особами здійснюється будівництво капітальних споруд та облаштовується дорога на відстані 7 м від крайньої рейки. Встановлено, що спірна земельна ділянка, яка належить Залізниці на праві постійного користування та повністю входить у смугу відведення, була незаконно передана у власність [PERSON] , на яку останній оформив державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 483980 від 10.10.2007. Судом встановлено, що рішенням Брюховицької селищної ради від 28.05.2008 № 185 було надано дозвіл [PERSON] на забудову даної земельної ділянки незаконно, оскільки таке прийнято без припинення права Залізниці на користування даною земельною ділянкою. Іншим рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 21.05.2014 у справі № 466/9467/13-ц задоволено позовну заяву ДТГО «Львівська залізниця» до [PERSON] , зобов`язано відповідача усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, а саме звільнити самовільно зайняту земельну ділянку в межах Брюховицької селищної ради в межах 9 км ПК 8 перегону Рясне 2 Дубляни - Львівські та демонтувати незаконно споруджений будинок, який розміщений на цій земельній ділянці. Однак, всупереч рішенням суду [PERSON] надалі незаконно експлуатував земельну ділянку Залізниці, на ній зведено житловий будинок, чим порушено її право на користування належною їй земельною ділянкою за її цільовим призначенням, а саме для забезпечення функціонування залізничного транспорту, про що комісією за участі представників Кам`янка-Бузької дистанції колії та Брюховицької селищної ради складено відповідний Акт від 05.11.2013. Постановою Шевченківського ВДВС Львівського МУЮ від 05.11.2014 було відкрито виконавче провадження, зобов`язано [PERSON] у строк до 12.11.2014р. усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою. Проте, у визначений строк це рішення виконане не було. За попередньою інформацією, зазначена вище спірна земельна ділянка передана у власність третіх осіб, зрізано насадження, демонтовано споруджений будинок [PERSON] , ведуться роботи зі спорудження нового будинку. Для встановлення зазначених вище фактів було проведено обстеження земельної ділянки Залізниці, під час проведення якого від 18.07.2016 комісією у складі головного інженера, інженера землевпорядника виробничого підрозділу «Кам`янка-Бузька дистанція колії» та начальника сектору майнових та земельних ресурсів виробничого структурного підрозділу «Львівська дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», виявлено, що в межах Брюховицької селищної ради на км 8 + 680 м км 8 +702 м перегону Рудно Підбірці за ходом кілометрів з правої сторони від осі колії на відстані від 30 м до 55 м знаходяться котлован від демонтованого фундаменту, демонтовані бетонні фундаментні блоки та сипучі будівельні матеріали, про що складено відповідний акт. Смуга відведення залізниці згідно плану смуги відведення лінії Рудно-Підбірці від 1962 року на вказаному вище відрізку становить 40 м. З інформації, отриманої з офіційного вебресурсу Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру про право власності на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , за кадастровим номером 46101663300:08:001:1716, така належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу предмета іпотеки іпотекодержателем від свого імені у відповідності до статті 38 Закону України «Про іпотеку», серія та номер: 1174 виданий 15.04.2016 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. Її право власності зареєстровано приватним нотаріусом Барбуляк Х.М. 15.04.2016 за № 14189160. Відповідно до інформаційної довідки з єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 79592607 підставою внесення запису про право є рішення приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 29279838 від 15.04.2016 17:20:17. Відомості про право власності [PERSON] на земельну ділянку за кадастровим номером 46101663300:08:001:1716 внесено Поземельну книгу. Вважає, що такими діями порушено право Залізниці на користування частиною смуги відведення, яке виникло задовго до виникнення такого права в [PERSON] чи інших осіб. План смуги відведення лінії РудноПідбірці Львівської залізниці від км 11 + 106 м до км 20 + 534 м від 1962 року розроблений проектною організацією Дорпроект Південно-Західної залізниці у 1962 році, який є проектно-технічною документацією, та у розумінні ст. 17 Закону України «Про основи містобудування» є містобудівною документацією, що є основою при наданні у власність земель, встановлює розміри спірної земельної ділянки, віднесеної до земель залізничного транспорту, містить необхідну інформацію щодо виникнення в залізниці права користування земельною ділянкою. Із врахуванням діючих у період складання Плану смуги відведення норм Земельного кодексу УРСР від 25.10.1922, Загальних основ землекористування та землеустрою», затверджених Постановою ЦВК СРСР від 1928, усі землі, які знаходилися фактично у виключному віданні уповноважених органів (в тому числі Народного Комісаріату СРСР шляхів сполучення), рахуються закріпленими за ними та, за відсутності їх згоди, можуть бути вилучені лише у спеціальному порядку. Договір купівлі-продажу предмета іпотеки, серія та номер: 1174 виданий 15.04.2016 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М., за яким [PERSON] купила, земельну ділянку площею 0,0773 га підлягає визнанню недійсним, так як у третіх осіб не виникло право власності на зазначену земельну ділянку, оскільки рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 10.02.2010 у справі № 2-213/2010 встановлено належність права користування на земельну ділянку за вказаною адресою Залізниці. Таким чином жодна третя особа не будучи належним власником земельної ділянки не мала правових підстав розпоряджатися цією земельною ділянкою. Відповідач при оформленні правовстановлюючих документів на право власності на земельну ділянку, в порушення вимог ст. 198 Земельного Кодексу України, не погоджувала межі земельної ділянки із Залізницею. На даний час у власності [PERSON] перебуває земельна ділянка площею 0,0773 га, за адресою: [ADDRESS] , яка повністю накладається (перетинається) з земельною ділянкою смуги відведення залізниці, що встановлено рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 10.02.2010 у справі № 2-213/2010. Враховуючи вищенаведене, позивач просить повністю задовольнити заявлені позовні вимоги. Встановлено, що у даній справі рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 29.01.2019р., залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 12.03.2020р., позовні вимоги задоволені повністю. Постановою Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 12.01.2022р. частково задоволено касаційну скаргу [PERSON] . Рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 29 січня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 12 березня 2020 року в частині задоволення позову про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, скасування запису у Поземельній книзі щодо земельної ділянки за кадастровим номером 46101663300:08:001:1716 скасовано з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні цієї частини позовних вимог. Рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 29 січня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 12 березня 2020 року в частині вирішення позовних вимог про скасування рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на земельну ділянку та витребування її з чужого незаконного володіння скасовано, справу в цій частині переданои на новий розгляд до суду першої інстанції. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 02.02.2022 року справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрзалізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» до [PERSON] , приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христини Миколаївни, Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, третя особа [PERSON] , про скасування рішення про державну реєстрацію речового права на земельну ділянку та витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння прийнято судом до розгляду в загальному провадженні з призначенням підготовчого засідання. В ході підготовки до судового розгляду представником позивача було додатково подано клопотання від 10.04.2023р. про долучення до справи схеми земельної ділянки АТ «Укрзалізниця», яке задоволено судом. Представником відповідача 28.06.2023р. через систему електронний суд подано пояснення та заперечення по суті спору з додатками, серед яких технічна документація із землеустрою щодо складання та видачі державного акту на право власності на земельну ділянку [PERSON] , які долучено до справи. 31.08.2023р. закрито підготовче провадження у справі. У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали, покликаючись на вказані у позовній заяві обставини. Просили задовольнити позов. Відповідачка [PERSON] та її представник в судовому засіданні позовні вимоги заперечили з підставі, наведених у поданих раніше письмових запереченнях, суть яких зводиться до того, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами обґрунтованість заявлених ним позовних вимог. Відповідачка заперечує факт накладання її земельної ділянки з частиною смуги відведення Залізниці. Також зазначає, що за позивачем не було зареєстровано право власності на земельну ділянку відповідача до набуття останнім права власності на неї та взагалі ніколи не було зареєстровано прав на цю земельну ділянку. Законодавством не передбачено часткове скасування рішення про державну реєстрацію прав, а скасування рішення про державну реєстрацію права власності на всю земельну ділянку відповідача навіть за умови часткового накладення меж земельних ділянок призведе до порушення прав відповідача щодо решти земельної ділянки, в частині якої накладення відсутні. З огляду на вказане, відповідач вважає, що скасування рішення про державну реєстрацію речових прав не є ефективним способом захисту прав позивача. Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися жодного разу, хоч про час і місце розгляду справи повідомлялися в установленому порядку. Суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності, виходячи з наявних у справі доказів. Заслухавши вступне слово сторін, з`ясувавши обставини, на які сторони покликаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з таких підстав. Відповідно до ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. За ст.77 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. За загальними положеннями ЦПК України обов`язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. Стаття 68 Земельного кодексу України 2001 року, стаття 11 Закону України «Про транспорт» та стаття 6 Закону України «Про залізничний транспорт» передбачають, що до земель залізничного транспорту належать землі смуг відведення під залізничним полотном та його облаштуваннями, станціями з усіма будівлями і спорудами, необхідними для забезпечення роботи залізничного транспорту. Такі землі призначені для виконання покладених на підприємства і організації залізничного транспорту завдань щодо експлуатації, ремонту, вдосконалення і розвитку об`єктів залізничного транспорту. За ст. 67 Земельного кодексу України до земель транспорту належать землі, надані підприємствам, установам та організаціям в т.ч. залізничного господарства для виконання покладених на них завдань щодо експлуатації, ремонту і розвитку об`єктів транспорту. Відповідно до ч.1 ст. 84 Земельного Кодексу України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Відповідно до частин першої, другої статті 6 Закону України «Про залізничний транспорт» землі, що надаються в користування для потреб залізничного транспорту, визначаються відповідно до Земельного кодексу України та Закону України «Про транспорт». До земель залізничного транспорту належать землі смуг відведення залізниць під залізничним полотном та його облаштуванням, станціями з усіма будівлями і спорудами енергетичного, локомотивного, вагонного, колійного, вантажного і пасажирського господарства, сигналізації та зв`язку, водопостачання, каналізації; під захисними та укріплювальними насадженнями, службовими, культурно-побутовими будівлями та іншими спорудами, необхідними для забезпечення роботи залізничного транспорту. При розгляді справи судом встановлено, що рішенням Брюховицької селищної ради від 28 травня 2008року №185 [PERSON] надано дозвіл на проектування та будівництво індивідуального житлового будинку на земельній ділянці розміром 0,0773га за адресою [ADDRESS] . Ця земельна ділянка належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 10 жовтня 2007 року серії ЯД №483980. У провадженні Шевченківського районного суду міста Львова перебувала цивільна справа № 2-213/2010 за позовом Львівського міжрайонного транспортного прокурора в інтересах держави Україна в особі Міністерства транспорту та зв`язку України, ДТГО «Львівська залізниця» до Брюховицької селищної ради, [PERSON] , третя особа Управління з контролю за використанням та охороною земель у Львівській області, про скасування рішення Брюховицької селищної ради від 28 травня 2008 року №185, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, демонтаж незаконно збудованого фундаменту житлового будинку. Рішенням Шевченківського районного суду міста Львова від 10 лютого 2010року у справі позов задоволено. Скасовано рішення Брюховицької селищної ради від 28 травня 2008 року №185 про надання дозволу гр. [PERSON] на проектування та будівництво індивідуального житлового будинку за адресою [ADDRESS] . Визнано недійсним державний акт серії ЯД №483980 про право власності на земельну ділянку площею 0,0773га за адресою [ADDRESS] , виданий [PERSON] 10 жовтня 2007 року. Додатковим рішенням Шевченківського районного суду міста Львова від 08серпня 2011 року у цій справі зобов`язано демонтувати фундамент під житловий будинок, розташований в [ADDRESS] . Також у провадженні Шевченківського районного суду міста Львова перебувала справа № 466/9467/13-ц за позовом Державного територіально-галузевого об`єднання «Львівська залізниця» до [PERSON] , третя особа Брюховицька селищна рада, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. Рішенням суду від 21 травня 2014року у цій справі позов ДТГО «Львівська залізниця» задоволено та, зокрема, зобов`язано [PERSON] усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, яка перебуває у постійному користуванні ДТГО «Львівська залізниця» згідно «Плану смуги відведення лінії Рудно-Підбірці Львівської залізниці», розробленого дорожньо-проектною конторою південно-Західної залізниці 1962 році, а саме звільнити самовільно зайняту земельну ділянку в межах Брюховицької селищної ради в межах 9 км ПК 8 перегону Рясне 2- Дубляни-Львівські та демонтувати незаконно споруджений будинок, який розміщений на цій земельній ділянці. Також встановлено, що 26 серпня 2008 року між ПАТ «ВіЕс Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № KF 51700, відповідно до умов якого банком надано позичальнику грошові кошти в розмірі 67600,00 доларів США. З метою забезпечення зобов`язань за кредитним договором між ПАТ «ВіЕс Банк» та [PERSON] укладено іпотечний договір від 26 серпня 2008 року за реєстровим № 1534, згідно з умовами якого в заставу банку передано земельну ділянку площею 0,0773га за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, кадастровий номер земельної ділянки 4610166300:08:001:1716. 15 квітня 2016 року між ПАТ «ВіЕс Банк» та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу предмета іпотеки. У цьому договорі сторони передбачили, що ПАТ «ВіЕс Банк» продало [PERSON] земельну ділянку площею 0,0773га, кадастровий номер 4610166300:08:001:1716, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд. Згідно акту обстеження земельної ділянки 18 липня 2016 було проведено обстеження земельної ділянки Залізниці, під час проведення якого комісією у складі головного інженера, інженера землевпорядника виробничого підрозділу «Кам`янка-Бузька дистанція колії» та начальника сектору майнових та земельних ресурсів виробничого структурного підрозділу «Львівська дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», виявлено, що в межах Брюховицької селищної ради на км 8 + 680 м\~км 8 +702 м перегону Рудно Підбірці за ходом кілометрів з правої сторони від осі колії на відстані від 30 м до 55 м розташовані котлован від демонтованого фундаменту, демонтовані бетонні фундаментні блоки та сипучі будівельні матеріали. Смуга відведення Залізниці відповідно до плану смуги відведення лінії Рудно-Підбірці від 1962 року на вказаному відрізку становить 40 м. У даній справі позивач АТ «Укрзалізниця» первинно пред`явило 4 вимоги до відповідачів [PERSON] , приватного нотаріуса ЛМНО Барбуляк Х. М., ГУ Держгеокадастру у Львівській області, а саме про: 1) визнання недійсним договору купівлі-продажу предмета іпотеки від 15 квітня 2016 року, 2) скасування рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень; 3) скасування запису у Поземельній книзі щодо спірної земельної ділянки шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей про його скасування; 4)витребування від [PERSON] спірної земельної ділянки. Постановою колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12.01.2022р. частково задоволено касаційну скаргу представника відповідачки [PERSON] . Рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 29 січня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 12 березня 2020 року скасовано в частині задоволення позову про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, скасування запису у Поземельній книзі щодо земельної ділянки за кадастровим номером 46101663300:08:001:1716 і ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні цієї частини позовних вимог. Рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 29 січня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 12 березня 2020 року в частині вирішення позовних вимог про скасування рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на земельну ділянку та витребування її з чужого незаконного володіння скасовано з переданням у цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції. Скасовуючи рішення суду в частині скасування рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на земельну ділянку та витребування її з чужого незаконного володіння, та направляючи справу в цій частині на новий розгляд, Верховний Суд зазначав, що вимога про витребування земельної ділянки з незаконного володіння [PERSON] обґрунтовувалася тим, що Залізниця є користувачем земельної ділянки та внаслідок укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки від 15 квітня 2016 року незаконно була позбавлена цього права користування. Однак судом не встановлено обставин щодо повного чи часткового перетину спірних земельних ділянок, належної [PERSON] на праві власності земельної ділянки та земельної ділянки смуги відведення залізниці, від чого залежить який зі способів захисту порушеного права підлягає застосуванню: скасування рішення про державну реєстрацію в разі часткового накладення спірних земельних ділянок або ж витребування земельної ділянки у випадку повного перетину земельних ділянок. Відповідно до ст.417 ЦПК України вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи. Після надходження справи з суду касаційної інстанції Шевченківським районним судом м.Львова 02.02.2022р. було прийнято справу до розгляду зі стадії підготовчого провадження, в ході якого судом було наголошено учасникам на вказівки та висновки, що містяться у постанові Верховного Суду від 12.01.2022р. та пропонувалося учасникам провадження надати докази на підтвердження чи спростування належними доказами обставин щодо повного чи часткового перетину спірних земельних ділянок. Клопотанням від 10.04.2023р. позивач надав суду схему земельної ділянки АТ «Укрзалізниця» в межах смт.Брюховичі Львівської міської ради Львівської області, розроблену інженером-землевпорядником [PERSON] . Відповідно до цієї схеми земельна ділянка з кадастровим номером 46101663300:08:001:1716, яка належить на праві власності [PERSON] , накладається на земельну ділянку смуги відведення АТ «Укрзалізниця», площа накладання становить 0,0214га. На схемі відсутня дата її складення. До Схеми долучено копію кваліфікаційного сертифікату [PERSON] від 05.10.2015р., яким підтверджується відповідність інженера-землевпорядника кваліфікаційним характеристикам професії та спроможність складати певні види документації. Заперечуючи достовірність даної схеми та допустимість використання її як доказу накладання земельних ділянок, представник відповідачки [PERSON] зазначала, що схема викликає сумніви в її достовірності, оскільки на підставі вказаної схеми неможливо встановити, які матеріали були використанні землевпорядником [PERSON] при її складенні. Крім того, на офіційному сайті Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/1051-2012-п#Text (п. 10) міститься скарга Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 23.09.2021 р. № 21- 21-0.9- 4928/2-21, в якій вказано: «Враховуючи, що інженерземлевпорядник [PERSON] допустила грубі порушення вимог нормативно-правових акті у сфері землеустрою, просимо розглянути питання про позбавлення її сертифікату інженера-землевпорядника № 012882 від 05.10.2015». Представник відповідачки в заперечення накладення земельної ділянки [PERSON] із землями залізниці покликається на лист ДП Державний інститут проектування міст «Містопроект» вх. № 46 від 02.02.2022 р. про фрагмент генплану смт Брюховичі, відповідно до якого згідно генерального плану смт. Брюховичі, що розроблений Інститутом та затверджений рішенням БСР № 267 від 26.04.2018 р., територія при залізничній колії в районі ділянки з кадастровим номером 4610166300:08:001:1716 віднесена до зон транспортної інфраструктури: залізниця, проектовані вулиці та проїзди, зона існуючої селищної території з планувальними обмеженнями від діючої вітки залізниці. Відстань від залізниці до ділянки складає орієнтовно 25 м. (з точністю 5 м, для масштабу аркуша проектного плану 1:5000), ширина смуги залізниці в стороні ділянки від осі колії може складати від 17 до 25 м з аналогічною точністю. До листа було додано фрагмент генерального плану смт Брюховичі з нанесеною ділянкою. Відповідно до технічної документації із землеустрою щодо складання та видачі державного акту на право власності на земельну ділянку гр. [PERSON] , виготовленої малим комерційним НВП «Рейтинг» у 2007р., жодного накладення меж земельної ділянки кадастровий номер 4610166300:08:001:1716 із сусідніми земельними ділянками, в тому числі з землями позивача, не виявлено. Про це свідчить план встановлення меж. Відповідно до висновку державної експертизи землевпорядної документації від Документ сформований в системі «Електронний суд» 28.06.2023 6 17.09.2008 р. № 2669, п. 11 «Підсумкова оцінка якості розглянутої документації»: подані на державну землевпорядну експертизу проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки по зміні цільового призначення земельної ділянки гр. [PERSON] в [ADDRESS] відповідає вимогам чинного законодавства України, встановленим нормам і правилам та оцінюється позитивно при умові виконання п. 10». Також при укладенні договору купівлі-продажу предмета іпотеки від 15.04.2106 р. нотаріусом було перевірено витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 15.04.2016 р., виданий відділом Держгеокадастру у м. Львові, в якому зазначено опис меж земельної ділянки: від [PERSON] , від Б до В [ADDRESS] , від В до [PERSON] , від Г до Д [PERSON] , від Д до А землі Львівської залізниці, про що вказано в договорі. Аналогічні відомості містить витяг з Державного земельного кадастру від 06.06.2016 р., отриманого відповідачем після придбання земельної ділянки. Вважає, що вказаними доказами підтверджується відсутність накладення меж земельних ділянок позивача та відповідача та наявність сумнівів у достовірності доказу, поданого відповідачем. Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Приписами ЦПК України визначено, що с уд не\~бере до\~уваги докази,\~що одержані\~з порушенням\~порядку,\~встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 78 ЦПК України). Достовірними є\~докази,\~на підставі\~яких можна\~встановити дійсні\~обставини справи\~(стаття\~79\~ЦПК України).\~Достатніми є\~докази,\~які у\~своїй сукупності\~дають змогу\~дійти висновку\~про наявність\~або відсутність\~обставин справи,\~які входять\~до предмета\~доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України). Суд вважає, що за наведених вище обставин надані позивачем акт обстеження земельної ділянки комісією від 18.07.2016р., копія плану смуги відведення лінії Рудно-Підбірці Львівської залізниці за 1962 рік, схема земельної ділянки АТ «Укрзалізниця» в межах смт.Брюховичі Львівської міської ради Львівської області, розроблена інженером-землевпорядником [PERSON] , не можуть бути допустимими та достатніми доказами на підтвердження факту накладання земельної ділянки з кадастровим номером 46101663300:08:001:1716, яка належить на праві власності [PERSON] , на земельну ділянку смуги відведення АТ «Укрзалізниця» та площі такого накладання. У даній справі позивачем не доведено належними, допустимими та достатніми доказами порушення його права користування земельною ділянкою, а саме накладення (повне або часткове) земельної ділянки з кадастровим номером 46101663300:08:001:1716, яка розташована за адресою [ADDRESS] і належить на праві власності [PERSON] , на землі залізниці. За таких обставин, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про відмову позивачеві у задоволенні позовних вимог за недоведеністю таких.

Outcome: approved