Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-16 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача про скасування державної реєстрації земельної ділянки та запису в Поземельній книзі, посилаючись на те, що на підставі договору дарування від 05.06.1986 року їй на праві приватної власності належить частина будинку з відповідною частиною надвірних споруд, розташованих на земельній ділянці розміром 402 кв. м. за адресою: [ADDRESS] . Вказана земельна ділянка згідно рішення Виконкому Черкаської міської ради №523 від 29.08.83 року закріплена в постійне користування за даним будинковолодінням. Рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 03 жовтня 2017 року (справа №712/11225/16ц) її позов до Виконкому Черкаської міської ради, третя особа [PERSON] Про визнання незаконним та скасування рішення виконкому Черкаської міської ради задоволений. Скасовано пункт 37 рішення Виконкому Черкаської міської Ради № 714 від 18.08.1998 року в частині передачі у приватну власність [PERSON] земельної ділянки розміром 591,0 кв. м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Постановою апеляційного суду Черкаської області від 10 січня 2018 року вказане судове рішення залишено без змін. Рішеннями судів встановлено, що ДП «Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою при виготовленні кадастрової документації на земельну ділянку по [ADDRESS] допустив помилку в результаті чого межа сусідньої земельної ділянки проходить не у відповідності з технічною документацією та через належні їй нерухомі будівлі: цегляний гараж та сарай. Тобто державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером 7110136700:04:046:0027 відбулась з порушенням, так як не може межа земельної ділянки проходити через належні їй нерухомі будівлі. Рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 22 червня 2022 року її позов до [PERSON] , [PERSON] Про визнання недійсними правочинів та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку задоволений. Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 26.02.2000 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений державним нотаріусом Першої Черкаської державної нотаріальної контори (реєстр №4-232), згідно якого [PERSON] продала земельну ділянку площею 591,0 кв.м, що розташована по [ADDRESS] громадянину [PERSON] . Визнано недійсним договір дарування від 17.08.2004 року, посвідчений Першою Черкаською державною нотаріальною конторою (реєстр №1-2639) згідно якого [PERSON] подарував [PERSON] земельну ділянку площею 591 кв.м по [ADDRESS] . Скасовано Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку ЯГ № 532718 від 04 квітня 2006 року, виданий на ім`я [PERSON] на земельну ділянку по [ADDRESS] . Припинено в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно речове право [PERSON] на земельну ділянку площею 591 кв.м по [ADDRESS] кадастровий номер 7110136700:04:046:0027. На сьогоднішній день вказана земельна ділянка не має власника, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав. В той же час земельна ділянка з кадастровим номером 7110136700:04:046:0027 залишилась зареєстрованою в Державному земельному кадастрі України. Вказує, що вона звернулася до відповідної організації для оформлення технічної документації для отримання у власність належної їй частини земельної ділянки. У виготовленні технічної документації їй відмовлено, так як в Державному земельному кадастрі України межі та конфігурація земельної ділянки по [ADDRESS] кадастровий номер 7110136700:04:046:0027 не змінювались, незважаючи на припинення речового права на земельну ділянку у [PERSON] 08 березня 2024 року вона звернулась до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області з заявою і просила виправити помилку в Державному земельному кадастрі стосовно меж та конфігурації земельної ділянки по [ADDRESS] кадастровий номер 7110136700:04:046:0027 або скасувати державну реєстрацію вказаної земельної ділянки. Листом від 05.04.2024року їй було відмовлено в задоволенні заяви і рекомендовано звернутися до суду. З листа Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області вбачається, що координати поворотних точок меж земельної ділянки відповідають державному акту на право приватної власності на землю. Таким чином, необхідно скасувати також запис у Поземельній книзі стосовно земельної ділянки площею 591 кв.м по [ADDRESS] , кадастровий номер 7110136700:04:046:0027. У зв`язку з цим, просить скасувати в Державному земельному кадастрі України державну реєстрацію земельної ділянки площею 591кв.м по [ADDRESS] кадастровий номер 7110136700:04:046:0027, яка належить [PERSON] та припинити речові права і обтяження, зареєстровані щодо даної земельної ділянки. Ухвалою від 18 квітня 2024 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 27 травня 2024 року представником третьої особи надано письмові пояснення щодо позову. 28 червня 2024 року відповідачем подано відзив на позовну заяву. Адвокат позивача Топор І.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили у їх задоволенні відмовити з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, а також просили врахувати, що [PERSON] не є належним відповідачем по даній цивільній справі. Заслухавши думку адвоката, пояснення відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства. Судом встановлено, що на підставі договору дарування від 05.06.1986 року позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить частина будинку з відповідною частиною надвірних споруд, розташованих на земельній ділянці розміром 402 кв. м. за адресою: [ADDRESS] . Вказана земельна ділянка згідно рішення Виконкому Черкаської міської ради №523 від 29.08.83 року закріплена в постійне користування за даним будинковолодінням. Рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 03 жовтня 2017 року (справа №712/11225/16ц) позов [PERSON] до Виконкому Черкаської міської ради, третя особа [PERSON] про визнання незаконним та скасування рішення виконкому Черкаської міської ради задоволений. Скасовано пункт 37 рішення Виконкому Черкаської міської Ради № 714 від 18.08.1998 року в частині передачі у приватну власність [PERSON] земельної ділянки розміром 591,0 кв. м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Постановою апеляційного суду Черкаської області від 10 січня 2018 року вказане судове рішення залишено без змін. Рішеннями судів встановлено, що ДП «Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою при виготовленні кадастрової документації на земельну ділянку по [ADDRESS] допустив помилку в результаті чого межа сусідньої земельної ділянки проходить не у відповідності з технічною документацією та через належні позивачу нерухомі будівлі: цегляний гараж та сарай. Рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 22 червня 2022 року позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] Про визнання недійсними правочинів та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку задоволений. Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 26.02.2000 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений державним нотаріусом Першої Черкаської державної нотаріальної контори (реєстр №4-232), згідно якого [PERSON] продала земельну ділянку площею 591,0 кв.м, що розташована по [ADDRESS] громадянину [PERSON] . Визнано недійсним договір дарування від 17.08.2004 року, посвідчений Першою Черкаською державною нотаріальною конторою (реєстр №1-2639) згідно якого [PERSON] подарував [PERSON] земельну ділянку площею 591 кв.м по [ADDRESS] . Скасовано Державний Акт на право приватної власності на земельну ділянку ЯГ № 532718 від 04 квітня 2006 року, виданий на ім`я [PERSON] на земельну ділянку по [ADDRESS] . Припинено в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно речове право [PERSON] на земельну ділянку площею 591 кв.м по [ADDRESS] кадастровий номер 7110136700:04:046:0027. Постановою Черкаського апеляційного суду від 15 вересня 2022 року Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 червня 2022 року Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, яка визначає підстави звільнення від доказування, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Верховний Суд у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у постанові від 18 квітня 2018 року у справі № 753/11000/14-ц (провадження № 61-11сво17) зазначив, що преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Позивач у своєму позові вказує, що на сьогоднішній день вказана земельна ділянка не має власника, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав. В той же час земельна ділянка з кадастровим номером 7110136700:04:046:0027 залишилась зареєстрованою в Державному земельному кадастрі України. Позивач зазначає, що вона звернулася до відповідної організації для оформлення технічної документації для отримання у власність належної їй частини земельної ділянки. У виготовленні технічної документації їй відмовлено, так як в Державному земельному кадастрі України межі та конфігурація земельної ділянки по [ADDRESS] кадастровий номер 7110136700:04:046:0027 не змінювались, незважаючи на припинення речового права на земельну ділянку у [PERSON] . 08 березня 2024 року [PERSON] звернулась до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області з заявою і просила виправити помилку в Державному земельному кадастрі стосовно меж та конфігурації земельної ділянки по [ADDRESS] кадастровий номер 7110136700:04:046:0027 або скасувати державну реєстрацію вказаної земельної ділянки. Листом від 05.04.2024року їй було відмовлено в задоволенні заяви і рекомендовано звернутися до суду. З листа Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області вбачається, що координати поворотних точок меж земельної ділянки відповідають державному акту на право приватної власності на землю. Тому позивач просить скасувати в Державному земельному кадастрі України державну реєстрацію земельної ділянки площею 591 кв.м по [ADDRESS] кадастровий номер 7110136700:04:046:0027, яка належить [PERSON] та припинити речові права і обтяження, зареєстровані щодо даної земельної ділянки. За змістом статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з частиною другою та третьою статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці правопорушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а)визнання прав;б)відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; г) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом способів. Стаття 193 ЗК України визначає поняття Державного земельного кадастру, відповідно до якого це єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах кордонів України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами, меліоративні мережі та складові частини меліоративних мереж. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у Державному земельному кадастрі в порядку, встановленому Законом (стаття 202 ЗК України). Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера. Поземельна книга належить до документів Державного земельного кадастру, які створюються під час його ведення (частина перша статті 18 Закону). Відповідно до частини першої статті 24 Закону державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. Частиною 4 ст. 24 Закону України Про Державний земельний кадастр визначено, що державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі:поділу чи об`єднання земельних ділянок;якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника;ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). В разі скасування - кадастровий номер земельної ділянки не може бути присвоєний іншій земельній ділянці, а інформація про скасовані кадастрові номери земельних ділянок зберігається у Державному земельному кадастрі постійно. Відповідно до статті 25 Закону Поземельна книга є документом Державного земельного кадастру, який містить відомості про земельну ділянку. Поземельна книга відкривається одночасно з державною реєстрацією земельної ділянки. Поземельна книга закривається у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Такі ж положення передбачені в пунктах 57, 114 Порядку ведення Державного земельного кадастру, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1051 від 17 жовтня 2012 року (далі Порядок). У разі скасування державної реєстрації земельної ділянки відомості про земельну ділянку набувають статусу архівних. Відповідно до пункту 4 Порядку ведення Державного земельного кадастру здійснює Держгеокадастр та його територіальні органи. Держателем Державного земельного кадастру є Держгеокадастр. В той же час, поземельна книга закривається у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки у випадках, визначених пунктом 114 цього Порядку, та у разі виправлення помилки відповідно до пункту 156-2 цього Порядку. У разі закриття Поземельної книги Державний кадастровий реєстратор: 1) за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру проставляє на титульному аркуші Поземельної книги в електронній (цифровій) формі електронну позначку про факт її закриття за власним кваліфікованим електронним підписом; 2) проставляє на титульному аркуші Поземельної книги в паперовій формі позначку про факт її закриття за формою згідно з додатком 9. Аналіз наведених законодавчих положень дає підстави для висновку, що скасування державної реєстрації земельної ділянки здійснюється шляхом закриття поземельної книги. Відповідно до п. 60 Порядку запис у Поземельній книзі скасовується (поновлюється) Державним кадастровим реєстратором на підставі рішення суду. Пунктом 61 Порядку передбачено, що скасування (поновлення) запису в Поземельній книзі здійснюється шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей про його скасування (поновлення) із зазначенням дати та підстави для скасування (поновлення), посади, прізвища та ініціалів Державного кадастрового реєстратора, який скасував (поновив) запис, та формування з використанням програмного забезпечення Державного земельного кадастру нових аркушів Поземельної книги, які засвідчуються: в електронній (цифровій) формі - кваліфікованим електронним підписом Державного кадастрового реєстратора: у паперовій формі - підписом Державного кадастрового реєстратора та скріплюються його печаткою. З вищенаведеного вбачається, що вирішено питання про припинення речових прав відповідача [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 7110136700:04:046:0027 та не вирішено питання про скасування в Державному земельному кадастрі України державної реєстрації такої земельної ділянки. Відтак виникли обставини, за яких існує державна реєстрація за відповідачем на вищевказану земельну ділянку. Так, Європейський суд з прав людини наголошує, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право порушити в суді чи відповідному органі будь-який позов, який стосується його цивільних прав та обов`язків; таким чином, пункт передбачає «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобто право порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору. Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи та норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Звертаючись до суду із цим позовом, позивач у позовній заяві відповідачем визначила [PERSON] . Останній в судовому засіданні зазначив, що він не являється належним відповідачем по справі, оскільки в позовній заяві не зазначено яким чином він не визнає або оспорює права позивачки, не вказано якою діяльністю порушує її права. Вважає, що належним відповідачем по справі має бути Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області. Разом з тим, суд не погоджується з такою позицією відповідача, виходячи з наступного. Частиною 2 статті 158 ЗК України встановлено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Відповідач у справі - це особа, яка на думку позивача або відповідного право уповноваженого суб`єкта порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. З аналізу положень ст.13 ЦПК України вбачається, що суд зобов`язаний вирішити справу за тим зверненням особи, що пред`явлене, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому. Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, відносно яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами. Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 705/3876/18 визначив поняття неналежного відповідача. Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. За змістом положень ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вказаних норм закону позивач, звертаючись до суду з позовом, повинен довести факт порушення невизнання чи оспорення його прав свобод чи інтересів саме вказаним ним відповідачем. При цьому слід вважати, що заявлені позовні вимоги до неналежного відповідача задоволені судом бути не можуть, оскільки вказане слід вважати порушенням вимог процесуального закону, за якими суд не взмозі вирішувати та задовольняти позов без особи, яка повинна відповідати за позовом, прав, обов`язків, інтересів якої такий прямо стосується (належного відповідача). Згідно Постанови Верховного Суду від 20.11.2019 у справі № 826/6720/17, спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно чи обтяження такого права за іншою особою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є цивільно-правовим, а тому вирішення таких спорів здійснюється за правилами цивільного або господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін. Належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано. Таким чином, враховуючи те, що позивач просить скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 7110136700:04:046:0027, яка належить [PERSON] , тому саме він має бути належним відповідачем у даній справі. Тому твердження відповідача та його представника щодо неналежності відповідача по справі не беруться судом до уваги. Також суд дійшов висновку, що відповідачем вірно визначено процесуальний статус ГУ Держгеокадастру в Черкаській області, як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, оскільки задоволення вимог позивача може вплинути на її права та обов`язки. Позивач при зверненні до суду з цим позовом не сплачувала судовий збір, оскільки звільнена від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», так як являється інвалідом ІІ групи. Згідно положень п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. В зв`язку з цим, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 211 грн. 20 коп.

Outcome: approved