Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 28.01.2021 року відповідач [PERSON] уклала з АТ «ТАСКОМБАНК» кредитний договір №002/14036277-SP, за умовами якого позичальнику було надано кредит в розмірі 40 000,00 грн., строком користування кредитними коштами 12 місяців з автоматичною пролонгацією на такий самий строк. Представник позивача вказує, що кредитні кошти відповідачу було надано згідно умов кредитного договору. Кредитодавець свої обов`язки за кредитним договором виконав в повному обсязі. Зазначає, що позичальником умови договору не виконані, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті, внаслідок чого станом на 25.10.2023 року у відповідача утворилась заборгованість в розмірі 89\~392,81 грн. Позивач надсилав відповідачу повідомлення-вимогу від 25.09.2023 року про дострокове повернення заборгованості за кредитом, однак заборгованість так і не була погашена. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором в сумі 89\~392,81 грн., а також понесені судові витрати. Ухвалою суду від 06 листопада 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд якої ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені. У тексті позовної заяви представник позивача просить суд справу розглядати за його відсутності. Відповідач повторно у судове засідання не з`явився, не повідомив причини неявки, відзиву на позов не подав. Враховуючи вимоги частини першої статті 223 ЦПК України та частини другої статті 247 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників процесу на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Частиною четвертою статті 223 ЦПК України установлено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення таких причин, відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, беручи до уваги відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути в порядку заочного розгляду дану цивільну справу. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що відповідно до підписаної відповідачем заяви-договору про приєднання до публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №002/14036277-SP від 28.01.2021, підписаного відповідачем, та паспорту споживчого кредиту, підписаного відповідачем, останній отримав кредит на умовах в розмірі та на умовах, визначених угодою. Позивачем станом на 25.10.2024 року проведено розрахунок заборгованості за кредитним договором №002/14036277-SP від 28.01.2021 року, відповідно до якого загальна сума заборгованості відповідача становить 89\~392,81 грн. Також наявність непогашеної заборгованості відповідача [PERSON] встановлена банком згідно виписок по особовому рахунку відповідача за період з 28.01.2021 року по 25.10.2023 року. Банк звертався до відповідача з повідомленням-вимогою від 25.09.2023 року щодо виконання договірних зобов`язань стосовно сплати заборгованості за кредитним договором №002/14036277-SP від 28.01.2021. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно\~ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1078 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «ТАСКОМБАНК»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Як вбачається з матеріалів справи, станом на 25.10.2023 року позивачем проведено розрахунок заборгованості за кредитним договором №002/14036277-SP від 28.01.2021, відповідно до якого загальна сума заборгованості відповідача становить 89\~392,81 грн., з яких 40 000 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 49\~392,81 грн - заборгованість по відсоткам. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ "ТАСКОМБАНК" не повернуті, а також вимоги частини другої\~статті 530 ЦК України\~за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Суд приходить до висновку, що позивачем належним чином обгрунтовані позовні вимоги. Отже, позовні вимоги Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" до [PERSON] про стягнення заборгованості, є такими, що підлягають задоволенню. Також, згідно\~ст.141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved