Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-21 00:00:00

Представник позивача - адвокат Переверзєв Олександр Олександрович, діючи га підставі ордеру на надання правничої допомоги серії СВ №1105161 від 29.10.2024 та в інтересах [PERSON] , звернувся до суду з позовом до ТОВ «Дебт Форс», в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за №2444, вчинений 24.02.2021 року приватний нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем, про стягнення із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал», яке в свою чергу відступило право вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Дніпро», яке відступило право вимоги ТОВ «Дебт Форс», коштів за кредитним договором №AG4822816 від 10.05.2019 в розмірі 28592,19 грн., та стягнути з ТОВ «Дебт Форс» на користь [PERSON] 8705,44 грн в рахунок повернення коштів стягнутих за виконавчим написом, який визнано таким, що не підлягає виконанню, а також витрати на правничу допомоги у розмірі 6500 грн і 2422,40 грн у відшкодування сплаченого судового збору. В обґрунтування позову зазначає, що позивач ніколи не укладала договорів ні з ТОВ «ФК «Дніпро», ні з ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», ні з ТОВ «Дебт Форс». В той же час, [PERSON] ніколи\~не отримувала\~кредитних коштів\~від ТОВ\~«Мілоан»,\~ТОВ «ФК\~«Кредит-Капітал».Кредитний договір за №AG4822816 від 10.05.2019 між [PERSON] та первісним кредитором Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпро» не укладався. Згідно змісту виконавчого напису №2444 від 24 лютого 2021 року, позивачу стало відомо, що правонаступником усіх прав та обов`язків Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпро» за кредитним договором №AG4822816 від 10.05.2019 який укладений між ТОВ «ФК «Дніпро» та [PERSON] є Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на підставі Договору №22-08/19 та Додаткової угоди №2 про відступлення права вимоги від 30.09.2019. 24 лютого 2021 року приватний нотаріус Івано-Франківськогоміського нотаріального округу Личук Тарас\~Володимировичвчинив виконавчий напис №2444 про стягнення з [PERSON] на Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» суми заборгованості в розмірі 27592,19 грн., яка складається: з простроченої заборгованості за сумою кредиту - 8900,00 грн.; заборгованості за відсоткам та комісіями - 18692,19 грн. Стягнення заборгованості проводиться за період з 30 вересня 2019 року по 20 лютого 2021 року. За вчинення виконавчого напису №2444 від 24 лютого 2021 року нотаріусом стягнуто плату із TOB «Вердикт Капітал» в розмірі 1000,00 грн. Загальна сума, яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь TOB «Вердикт Капітал» складає 28592,19 грн. 24 березня 2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Ковалем Віталієм Олександровичем відкрито виконавче провадження №64949193 по виконанню виконавчого напису приватного нотаріуса Івано-Франківськогоміського нотаріального округу Личука Т.В. №2444 від 24.02.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь TOB «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 28592,19 грн. та основної винагороди приватного виконавця в розмірі 2859,22 грн. В даному виконавчому проваджені було змінено сторону стягувача, яким став ТОВ «Дебт Форс». При цьому позивач вважає, що вказаний виконавчий напис приватного нотаріуса Івано-Франківськогоміського нотаріального округу Личука Т.В. №2444 від 24.02.2021 року є таким, що не підлягає виконанню, оскільки вчинений з порушенням вимог Закону України «Про нотаріат», а саме, по-перше: сума заборгованості не є безспірною, оскільки її розмір не був погоджений з позивачем, що є доказом відсутності безспірності заявлених до боржника вимог; по-друге: напис вчинений на кредитному договорі який не був нотаріально посвідчений при його укладенні (оскільки взагалі не укладався з позивачем); по-третє: в матеріалах нотаріальної справи відсутній первісний документ, що підтверджує отримання позивачем будь-яких котів від кредитора. Станом на 28.10.2024 з позивача на користь відповідача стягнуто 8705,44 грн, які у відповідності до ч.1 ст.1212 ЦК України, сторона позивача просить стягнути як безпідставно набуті. Ухвалою судді від 07 листопада 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного провадження, без повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, треті особи правом на подачу, протягом установленого строку, своїх аргументів і міркувань на підтримку або заперечення проти позову не скористались, ухвала суду в частині витребування у приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тараса Володимировича належним чином засвідченої копії нотаріальної справи при вчиненні виконавчого напису №2444 від 24.02.2021 року не виконана, у зв`язку з анулюванням, наказом Міністерства юстиції України від 14.04.2021 №1358/5, Свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю на ім`я [PERSON] . Згідно повідомлення Івано-Франківського обласного державного нотаріального архіву Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції справи приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тараса Володимировича до Івано-Франківського обласного державного нотаріального архіву на зберігання не надходили. Таким чином, згідно ч.5\~ст.279 ЦПК України, справа розглянута у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, які мають значення для вирішення спору по суті, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, за наступних підстав та міркувань. Судом встановлено,\~що 24\~лютого 2021\~року приватним\~нотаріусом Івано-Франківського\~міського нотаріального\~округу Личуком\~Тарасом Володимировичем\~вчинено виконавчий\~напис,\~зареєстрований в\~реєстрі за\~№2444\~про стягнення з боржника, [PERSON] , на користь Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», заборгованість за кредитним договором №AG4822816 від 10.05.2019 в розмірі 28592 грн 19 коп. Зі змісту виконавчого напису, зареєстрованого в\~реєстрі за\~№2444\~від 24 лютого 2021 року, встановлено, що 10.05.2019 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю ««Фінансова компанія «Дніпро» було укладено кредитний договір №AG4822816. Правонаступником усіх прав та обов`язків Товариства з обмеженою відповідальність «Фінансова компанія «Дніпро», на підставі Договору №22-08/19 та Додаткової угоди №2 про відступлення права вимоги від 30.09.2019 є Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал». З Договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №08-02/23 від 08.02.2023 вбачається, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» -\~первісний кредитор,\~відступив Товариству\~з обмеженою\~відповідальністю «Кампсіс\~фінанс» -\~новий кредитор,\~шляхом продажу\~права грошової\~вимоги до\~божників,\~зазначених у\~Додатках №1\~та №3\~(реєстр\~боржників).\~ Відповідно\~до витягу\~з Реєстру\~боржників (додаток\~№1\~до договору\~№0/-02/2023\~від 08.02.2023)\~ ТОВ\~«Кампсіс фінанс»\~набуло права\~грошової вимоги\~до [PERSON] \~ за\~кредитним договором\~№AG4822816 на загальну суму 20655,32 грн. ( Договір про\~відступлення \~(купівлю-продаж)\~прав вимоги\~№10-05/23\~від 10.05.2023\~та додаток\~№3\~до даного\~Договору (витяг\~з Реєстру\~боржників)\~свідчать,\~що Товариству\~з обмеженою\~відповідальністю «Кампсіс\~фінанс» відступило,\~шляхом продажу\~права грошової\~вимоги до\~божників Товариству\~з обмеженою\~відповідальністю «Дебт\~Форс»,\~і ТОВ\~Дебт Форс»\~набуло права\~грошової вимоги\~до [PERSON] \~ за\~кредитним договором\~№AG4822816 на загальну суму 20655,32 грн. (а.с.103-108) Як вбачається з матеріалів Виконавчого провадження №64949193, наданих на виконання ухвали суду приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Ковалем В.О., 24 березня 2021 року представник ТОВ «Вердикт Капітал» за\~довіреність №215\~від 0.09.2020\~ [PERSON] ,\~подав заяву\~приватному виконавцю\~Коваль В.О.\~про примусове\~виконання виконавчого\~напису,\~виданого приватним\~нотаріусом Івано-Франківського\~міського нотаріального\~округу Личуком\~Тарасом Володимировичем\~за №2444\~від 24 лютого 2021 року. 24\~березня 2021\~року приватним\~виконавцем виконавчого\~округу Чернігівської\~області Ковалем\~В.О.\~відкрито виконавче\~провадження №64949193\~з примусового\~виконання виконавчого\~напису,\~вчиненого 24.02.2021\~року приватним\~нотаріусом Івано-Франківського\~міського нотаріального\~округу Личуком\~Тарасом Володимировичем\~за реєстровим\~номером 2444.\~Ухвалою Деснянського\~районного суду\~міста Чернігова\~від 02.11.2023\~у справі\~ЄУ№750/14266/23\~задоволено заяву\~ТОВ «Дебт\~Форс»,\~ замінено\~сторону стягувача\~виконавчого провадження\~№64949193,\~відкритого на\~підставі виконавчого\~напису,\~вчиненого приватним\~нотаріусом Івано-Франківського\~міського нотаріального\~округу Івано-Франківської\~області Личук\~Т.В.,\~зареєстрованого в\~реєстрі за\~№2444\~про стягнення\~з [PERSON] \~на користь\~товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Вердикт Капітал»\~заборгованості\~в сумі\~27592,19\~грн.,\~а саме:\~Товариство\~з обмеженою\~відповідальністю «Вердикт\~Капітал» на\~Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«Дебт Форс».\~За повідомленням\~приватного виконавця\~Коваля В.О.,\~станом на\~07.10.2024\~з [PERSON] \~по виконавчому\~провадженню №64949193\~було стягнуто\~кошти в\~сумі 22820,28\~грн,\~які розподілено\~в порядку\~черговості,\~з них: 300 грн було перераховано стягувачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», як повернення авансового внеску; 11122,95 грн в рахунок погашення боргу на користь стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»; 8705,44 грн. в рахунок погашення боргу на користь стягувача (після заміни сторони виконавчого провадження) Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс»; 709,12 грн витрат виконавчого провадження та 1982,77 грн основної винагороди. (а.с.38-94) За приписами ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до ст.18 цього Кодексу, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч.1 ст.39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012р. №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012р. за № 282/20595 (далі по тексту - Порядок). Так, згідно зі ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 цього Закону визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29 червня 1999р. № 1172 (далі по тексту - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. При цьому, ст.50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст.15, 16, 18 ЦК України, ст.ст.50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Звертаючись у суд з даним позовом, представник позивача у позові зазначив, позивач взагалі не визнає розміру заборгованості, оскільки жодних договорів між [PERSON] та ТОВ «ФК «Дніпро», ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Дебт Форс» не укладалось, і матеріали нотаріальної справи не містять первісного документа, який підтверджує, що позивач отримала від даних кредиторів будь-які кошти, і дані обставини не були спростовані стороною відповідача. Крім того, кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, у зв`язку з чим, оспорювальний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням діючого законодавства. Також, перед вчиненням виконавчого напису, стягувач зобов`язаний був на адресу боржника надіслати письмове повідомлення про порушення зобов`язання. Представник позивача у позовній заяві зазначає, що відповідачем не було направлено позивачу жодних претензій, вимог про сплату боргу, у зв`язку з чим, остання була позбавлена можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості оспорити вимоги відповідача, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Відповідачем не надано суду даних про те, що ТОВ «Вердикт Капітал» на адресу\~\~ [PERSON] було надіслано письмове повідомлення про порушення зобов`язання та повідомлення боржником було отримане. Статтею 81 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. За таких обставини, суд встановив, що під час вчинення спірного виконавчого напису приватним нотаріусом не було дотримано вимоги чинного законодавства щодо процедури його винесення та перевірки безспірності вимог відповідача, а отже, вимоги позивача щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Щодо поверненню позивачу коштів, стягнутих за виконавчим написом, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зі змісту статті 1212 ЦК України вбачається, що особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно збагатилася в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути безпідставно набуте майно цій особі. Будь-яке збагачення визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на збагачення за рахунок потерпілого, або в разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, і якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнута, або з очікуванням, яке не справдилося. Частинами 2, 3 ст.1212 ЦК України встановлено, що положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Для виникнення зобов`язань із повернення безпідставного набутого майна необхідно, щоб майно було набуте або збережене безпідставно. Безпідставним є набуття або збереження, що не ґрунтується на законі, іншому правовому акті або правочині. Набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо його правова підстава відпала згодом. Відпадіння правової підстави полягає у зникнення обставин, на яких засновувалась юридична обґрунтованість набуття (збереження) майна. Одним із випадків відпадіння підстави набуття (збереження) може бути скасування вищою інстанцією рішення суду, що набуло чинності, або визнання судом таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого було здійснено стягнення майна (коштів). Верховний Суд у постанові від 08 вересня 2021 року у справі №201/6498/20 (провадження №61-88св21) зазначив, що особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно набула майно в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути таке майно цій особі на підставі ст.1212 ЦК України. Будь-яке набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на отримання майна за рахунок потерпілого, або у разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося. Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до ст.1212 ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно. Аналогічні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі №910/1531/18 та від 28 січня 2020 року у справі №910/16664/18. Як вбачається з матеріалів справи, на виконання виконавчого напису нотаріуса № 2444 від 24 лютого 2021 року приватним виконавцем у межах виконавчого провадження №64949193 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» стягнуто кошти у сумі 8705,44 грн. З вказаного вбачається, що правові підстави набуття ТОВ Дебт Форс» грошових коштів, що стягнені з [PERSON] , на підставі виконавчого напису нотаріуса, який у подальшому визнаний судом таким, що не підлягає виконанню, відпали, а відтак, суд вважає, що такі кошти підлягають поверненню позивачу відповідно до ст.1212 ЦК України. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6500,00 грн, які відповідно до приписів ст.137 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved