Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-21 00:00:00

У жовтні 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Харківської міської ради, треті особи-державний нотаріус Сахновщинської державної нотаріальної контори Серьогіна О.М., Акціонерне товариство «Сенс Банк» про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [INFO] матері [PERSON] . Свої позовні\~вимоги позивач\~обгрунтовує тим,\~що вона\~з матір`ю\~проживала в\~ [ADDRESS] ,\~що належали\~ [PERSON] \~на праві\~власності..\~В одній\~кімнаті була\~зареєстрована мати,\~і іншій\~позивач.\~Після смерті\~матері від коронавірусної хвороби\~ [PERSON] ,\~2022\~р.\~народження залишилась\~одна.Батько\~зловживав спиртними\~напоями,\~матеріально не\~допомагав,\~з матір`ю\~був розлучений.\~З початку\~війни виїхала\~у Богодухівський\~район,\~потім,\~як ВТО\~переїхала у\~смт.Коломак.\~Нотаріуси на\~той час\~не працювали.\~Весною 2024\~повернулась у\~м.Харків,\~звернулася до\~нотаріальної контори\~та \~була повідомлена,\~ що\~за заявою Акціонерного товариства «Сенс Банк» заведена спадкова справа державним нотаріусом Серьогіною О.М. При звернення до нотаріуса відмовлено у вчиненні нотаріальної дії через пропущення строку прийняття спадщини. Стверджує, що через війну, залишення у молодому віці без матері, родичів та порад, відсутність роботи та доходів, карантину, продовження спочатку воєнного стану строків для прийняття спадщини,вимушена звернутися із заявою про надання додаткового строку. У підготовчому засіданні позивач підтримала свої вимоги та подала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності. Представник Харківської міської ради Харківської області в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповістив, правом надання відзиву на позовну заяву не скористався. При одночасному існуванні умов, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Третя особа-державний нотаріус Сахновщинської державної нотаріальної контори Серьогіна О.М., Акціонерне товариство «Сенс Банк» відзиву на позов або письмових пояснень не надали. Ухвалою суду від 06.11.2024, після усунення недоліків, позов [PERSON] прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження, витребувано з Сахновщинської державної нотаріальної контори Красноградського району Харківської області копії матеріалів заведеної спадкової справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, приходить до наступного. Згідно договорів купівлі-продажу від 23.07.2021 р.. посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Жовнір Я.В. ( реєстровий № 2920), від 27.07.2021, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Кошель Т.В. ( реєстровий № 3508), [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . За інформацією Реєстру територіальної громади м.Харкова [PERSON] зареєстрована в кв. [ADDRESS] , [PERSON] -в кв. [ADDRESS] . [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Харків) 09.11.2021. Положеннями частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною третьою статті 1272 ЦК України визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як стверджує позивач, вона постійно проживала разом з матір`ю до дня її смерті, проте вони були зареєстровані в різних однокімнатних квартирах, які розташовані одна напроти іншої колишнього гуртожитку. У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які пов`язані, зокрема з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Згідно зі статями 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Постановою приватного нотаріуса Сахновщинської державної нотаріальної контори Харківської області Серьогіної О.М. від 17 квітня 2024 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартири [ADDRESS] після померлої [PERSON] через неподання в шестимісячний строк заяви про прийняття цієї спадщини. З копії документів спадкової справи № 46/2022, заведеної 03 травня 2022 вбачається, що вона відкрита на підставі заяви-претензії АТ «Альфа-Банк» з вимогами до спадкоємців [PERSON] , про наявність заборгованості за кредитом згідно Угоди про надання особистого кредиту № 501300659 віл 05.03.2021 т. в сумі 27\~004,39 грн. станом на 22.10.2021 р. Інформація про заповіти у Спадковому реєстрі відсутня. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Інших заяв до державної нотаріальної контори не надходило. Поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини позивач обгрунтовує невідповідністю законодавства, що полягало в різному формулювання строків звернення з заявою про прийняття спадщини у різних нормативно-правових актах та в різний час з лютого 2022 року; про зупинення всіх строків щодо спадкових справ до кінця воєнного стану; віддаленістю тимчасового проживання позивачки у зв`язку з введення в країні воєнного стану під час установленого законом шестимісячного строку, її важкий психологічний стан, відсутність коштів на життя. Як випливає з матеріалів справи, довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, з 01 квітня 2022 р. [PERSON] стала проживати у с. Різуненкове Харківської області, з 22.02.2023 у смт. Коломак Богодухівського району Харківської області Відповідно до статті 64 Конституції України, статей 12-1 і 20 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», статей 7 і 34 Закону України «Про нотаріат», Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» 28 лютого 2022 року Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова №164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану». Суд зазначає про те, що положення Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», доповнені Постановою Кабінету Міністрів України № 209 від 06.03.2022 року пунктом 3 наступного змісту: «установити, що на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється». З 29 червня 2022 року діяли нові зміни щодо строків оформлення спадщини під час воєнного стану. Ці зміни були запроваджені на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 24 червня 2022 року №719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану». Так, пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 (чотири) місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Постановою Кабінету Міністрів України від 09 травня 2023 року №469 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату, державної реєстрації та функціонування державних електронних інформаційних ресурсів в умовах воєнного стану» пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» виключено. Наведені позивачкою обставини в їх сукупності підтверджують існування у [PERSON] об`єктивних та істотних труднощів , які перешкоджали їй своєчасно реалізувати право на прийняття спадщини протягом встановленого статтею 1270 ЦК України строку, а тому суд вважає за можливе визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] . На підставі рішення суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини спадкоємець повинен у визначений судом строк звернутися до нотаріальної контори та подати відповідну заяву, після чого він буде вважатися таким, що прийняв спадщину. При розгляді справи суд також враховує принцип «пропорційності», який тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. При цьому, Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував на необхідності держав дотримуватися принципу «якості законів» при їх прийнятті або зміні. Зокрема, у своєму рішенні у справі «Сєрков проти України» ЄСПЛ зазначив, що якість законодавства передбачає доступне для зацікавлених осіб, чітке і передбачуване у застосуванні законодавство; відсутність необхідної передбачуваності та чіткості національного законодавства з важливого питання, що призводить до його суперечливого тлумачення, в тому числі судом, має наслідком порушення вимог положень Конвенції щодо «якості закону». Крім того, у справі «Новік проти України» ЄСПЛ зробив висновок, що надзвичайно важливою умовою є забезпечення загального принципу юридичної визначеності. Вимога «якості закону» у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції означає, що закон має бути достатньо доступним, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні для убезпечення від будь-якого ризику свавілля. Крім того, Верховний Суд у постанові від 20 березня 2024 року у справі № 545/1231/23 констатував, що проживання спадкоємця на території де відбувалися активні бойові дії, є достатньою підставою визначення спадкоємцю додаткового строку для прийняття спадщини. Оскільки позивач лише 01 квітня 2022 року змінив місце проживання та виїхав з м. Харкова у с. Резуненкове Харківської області, у місті Харкові у період з 22.02.2022 р. відбувалися активні бойові дії, суд вважає причини не подання [PERSON] заяви про прийняття спадщини у строк до 22 квітня 2022 року поважними. За таких обставин, суд вважає, що позивач пропустив строк звернення із заявою про прийняття спадщини з поважних причин, а тому наявні підстави, передбачені статтею 1272 ЦК України, для визначення йому додаткового строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного і

Outcome: approved