Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

15 липня 2024 року позивач звернулася до суду через систему «Електронний суд» з відповідним позовом до відповідача, який підписаний її представником адвокатом Гоцуляк Ю.С. У позові зазначила, що є власницею двох земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих в межах Висунської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області площею 4,6521 кадастровий номер 4821180700:08:000:0189 та площею 1,054 га, кадастровий номер: 4821180700:08:000:0210. Під час реєстрації іншого речового права - оренди з іншим контрагентом, дізналася про перебування земельних ділянок в оренді відповідача, але жодні документи стосовно орендних відносин з відповідачем у неї відсутні. З відповіді Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області дізналася, що належні їй земельні ділянки перебувають в оренді у відповідача, на підставі договорів оренди №040948701903 (щодо земельної ділянки площею 4,65 га) та №040948701904 (щодо земельної ділянки площею 1,05 га) укладених між нею та ф/г «В.В.К.» строком на 48 років, зареєстрованих 17.12.2009 року. У неї оригінали договорів оренди земельних ділянок відсутні, їх копії, на адвокатські запити її представника також надано не було. Орендну плату відповідач тривалий час не виплачує, вона за власний кошт сплачує податок на земельну ділянку, що ставить її у невигідне матеріальне становище. На надісланий 11 липня 2024 року лист вимогу щодо мирного врегулювання спору відповідач відповіді не надав. Посилаючись на те, що відповідач порушує умови договору оренди земельної ділянки, не сплачує оренду плату, позивач просила суд розірвати договір оренди землі №040948701903, зареєстрований 16.12.2009 року, укладений на 48 років між нею та фермерським господарством «В.В.К.», за яким передано в оренду земельну ділянку площею 4,6521 га, кадастровий номер 4821180700:08:000:0189 та договір оренди землі №040948701904, зареєстрований 16.12.2009 року, укладений на 48 років між нею та фермерським господарством «В.В.К.», за яким передано в оренду земельну ділянку площею 1,054 га, кадастровий номер 4821180700:08:000:0210, а також стягнути з відповідача 1937 грн. 92 коп. судового збору та 30000 грн. гонорару адвоката. Позивач та її представник адвокат Гоцуляк Ю.С. в судове засідання не з`явились, до суду направили заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, не заперечували проти заочного порядку розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною, та вважає можливим згідно ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2\~статті 247 ЦПК України, не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи та наявні у ній докази, суд доходить наступного. З матеріалів справи, а саме копії Державних актів на право власності на земельну ділянку та інформації із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 21 червня 2024 року, індексний номер витягу 383964067 убачається, що на праві власності позивачці належать дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані в межах території Висунської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області: площею 4,6521 га, кадастровий номер 4821180700:08:000:0189, номер відомостей про речове право (право власності) 34834409, вчинений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 50429198 від 23.12.2019 року Березнегуватської районної державної адміністрації, та документів: відомостей з ДЗК, серія та номер 16231369, виданих 19.12.2019 року; а також площею 1,054 га, кадастровий номер 4821180700:08:000:0210, номер відомостей про речове право (право власності) 34834308, вчинений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер:50429093 від 23.12.2019 року Березнегуватської районної державної адміністрації, та документів: відомостей з ДЗК, серія та номер 16231906, виданих 19.12.2019 року (а.с.13,16-17,23). З копії листа відділу у Березнегуватському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 28 січня 2020 року убачається, що належні позивачці на праві власності земельні ділянки перебувають в оренді відповідача фермерського господарства «В.В.К.» відповідно до договорів оренди № 0409448701903, щодо земельної ділянки площею 4,65 га, кадастровий номер 4821180700:08:000:0189 та № 040948701904, щодо земельної ділянки площею 1,05 га, кадастровий номер 4821180700:08:000:0210 (а.с.13). Зазначене узгоджується з інформацією, наданою за виконання ухвали суду, Головним управлінням Держгеокадастру у Миколаївській області від 16 грудня 2024 року, та записами Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі по Висунській сільській раді, за якими, 16 грудня 2009 року було зареєстровано договір оренди земельної ділянки №040948701903 укладений між позивачкою та відповідачем, строком на 48 років, за яким в оренду передано земельну ділянку площею 4,6521, розташовану в межах Висунської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, кадастровий номер 4821180700:08:000:0189, крім того 16 грудня 2009 року, за № 040948701904 було зареєстровано договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 4821180700:08:00:0210, площею 1,054 га, розташованої в межах Висунської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, укладений між позивачкою та фермерським господарством «В.В.К.» строком на 48 років ( а.с.113-115,120). Відповідно суд вважає доведеним факт укладення договорів оренди земельних ділянок між позивачкою та фермерським господарством «В.В.К.». Оригіналів договорів оренди вказаних земельних ділянок сторони не надали. У позові позивачка стверджувала, що спірні договори оренди земельних ділянок, укладені з відповідачем у неї відсутні, та не були наданні відповідачем на її письмову вимогу (а.с.85-86). Крім цього судом встановлено, що оригінали або копії таких договорів відсутні у Баштанській районній військовій адміністрації, архівному відділі Баштанської райдержадміністрації, Головного управління Державної податкової служби у Миколаївській області та Головному управлінні Держгеокадастру у Миколаївській області, у зв`язку з чим не були надані на виконання ухвал суду про витребування доказів ( а.с.54,78,108-110,113). Статтею 41 Конституції України\~визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Частиною першою\~статті 3 ЦК України\~встановлено, що загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених\~Конституцією України\~та законом; свобода договору; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність. Відповідно до частини першої\~статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частинами першою-другою\~статті 319 ЦК України\~передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Згідно із частиною першою\~статті 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~статті 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками (частина перша\~статті 78 ЗК України). Частиною першою\~статті 792 ЦК України\~визначено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем (частина четверта\~статті 124 ЗК України). Відповідно до\~статті 125 ЗК України\~право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно із частиною першою\~статті 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Відповідно до частини першої\~статті 627 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 13 Закону України «Про оренду землі»\~визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк,а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. У частинах першій та другій\~статті 21 Закону України «Про оренду землі»\~визначено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до\~Податкового кодексу України. Частинами першою та другою\~статті 651 ЦК України\~передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до частини першої\~статті 32 Закону України «Про оренду землі»\~на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями\~24\~і\~25\~цього\~Закону\~та умовами договору, а також на підставах, визначених\~ЗК України\~та іншими законами України. У пункті «д» частини першої\~статті 141 ЗК України\~зазначено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Отже, законодавство передбачає як необхідну умову для розірвання договору оренди землі - систематичне невиконання умов договору, в тому числі і несплату орендної плати. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди. Разове порушення умов договору оренди у цій частині не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання, але ж повторне порушення вже може свідчити про систематичність. Згідно зі\~статтею 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Неналежне виконання умов договору, а саме невиконання обов`язку зі сплати орендної плати також є порушенням умов договору оренди землі, яке дає право орендодавцю вимагати розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена у подальшому заборгованість, оскільки згідно зі\~статтею 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Такий висновок викладено в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18). Відповідно до частини першої\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною четвертою\~статті 81 ЦПК України\~у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. З копії відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 27 травня 2024 року убачається, що з першого кварталу 2018 року по четвертий квартал 2023 року позивач не отримувала доходу у вигляді орендної плати, яка б надходила від відповідача ( а.с.11-12,94-95). Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] просила суд розірвати договори оренди земельних ділянок, у зв`язку з систематичною несплатою орендної плати. \~Перевіривши наявні у матеріалах справи докази та доводи позивача викладенні у позовній заяві суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, через істотне порушення умов договору оренди земельних ділянок фермерським господарством «В.В.К.» в частині сплати орендної плати, що відповідно до вимог чинного законодавства є підставою для розірвання договорів оренди землі укладених між сторонами, зареєстрованих 16 грудня 2009 року. На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню лише витрати по сплаті судового збору в сумі 1937 грн. 92 коп., оскільки їх сплата підтверджується належними доказами, а саме квитанцією про сплату №8844-4259-7712-2753.

Outcome: approved