Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Сновської територіальної громади в особі Сновської міської ради Корюківськогорайону Чернігівської області про визнання права власності за набувальною давністю на житловий будинок (загальною площею 55 м.кв. з них житлової площі 47 м.кв., рік забудови - 1947) з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з вересня 2006 року постійно проживає в будинку [ADDRESS] , в який заселилася з дозволу сільради, оскільки їй необхідне було житло. Право власності на вказаний будинок не зареєстровано. Витягами з погосподарської книги Тур`янського старостинського округу Корюківськогорайону\~Чернігівської області\~вбачається,\~що головою\~домогосподарства за\~зазначеною адресою\~є позивач.\~Позивач більше\~17\~років безперервно\~володіє та відкрито користується будинком. За доводами позивача вона не вживала ніяких заходів, спрямованих на приховування факту володіння майном, в тому числі сумлінно виконувала обов`язки, що належать власнику житлового будинку. Протягом всього періоду володіння будинком ніхто не оскаржував її право володіння та користування цим майном. При цьому протягом вищевказаного періоду вона володіла будинком безперервно як своїм власним майном. Позивач, повідомлений належним чином про дату, час та місце проведення засідання, у підготовче судове засідання не з`явився, в позовній заяві заявив клопотання про розгляд справи без його та його представника участі. Відповідач, повідомлений належним чином про дату, час та місце проведення засідання, явку уповноваженого представника не забезпечив. До Щорського районного суду Чернігівської області 13.01.2025 надійшла заява про розгляд справи без участі представників відповідача, в якому відповідач зазначив про визнання позовних вимог у повному обсязі. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Частиною 3\~ст. 200 ЦПК України\~передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Як вбачається з позицій Верховного Суду, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження обставин справи. При обставинах, коли у позивача відсутні інші способи захисту цивільних прав та інтересів, чим може бути визнання права відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, а визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб тому є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в наслідок чого визнання відповідачем позову слід прийняти і задовольнити позов. Дослідивши позовну заяву та додані до неї письмові докази, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Суд, враховуючи вищенаведене, вважає за можливе обмежитися у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження обставин справи. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. ч. 1, 4 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 № 5 при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). У ході судового розгляду справи судом встановлено, що позивач більше 10 років проживає у спірному будинку, що розташований по [ADDRESS] , добросовісно володіє майном і відкрито, безперервно користувалася будинком. З урахуванням вищезазначеного, враховуючи визнання Сновською міською\~радою позовних\~вимог суд приходить до висновку, що за позивачем може бути визнано право власності на житловий будинок на підставі ст. 344 ЦК України за набувальною давністю, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. Частиною першою\~статті 142\~ЦПК України\~визначено,\~що у\~разі укладення\~мирової угоди\~до прийняття\~рішення у\~справі судом\~першої інстанції,\~відмови позивача\~від позову,\~визнання позову\~відповідачем до\~початку розгляду\~справи по\~сутісуд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов у повному обсязі, 50% судового збору слід повернути позивачу з державного бюджету. \~ \~ \~ \~На підставі наведеного,

Outcome: approved