Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-27 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача. Адвокат Головко О.І., який діє в інтересах [PERSON] , звернувся до суду з позовом до ТОВ "Полтаваенергозбут" з вимогами: - стягнути з відповідача на користь позивача нараховані штрафні санкції за договорами про купівлю-продаж електричної енергії за "зеленим" тарифом № 5220007 від 18.10.2021 та № 5220009 від 02.11.2021 у розмірі 72 533,08 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що між [PERSON] та ТОВ «Полтаваенергозбут» було укладено два Договори про купівлю- продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством № 5220007 від 18.10.2021 та № 5220009 від 02.11.2021. Згідно умов Договорів ТОВ «Полтаваенергозбут» зобов`язується купувати у споживача [PERSON] електричну енергію за «зеленим» тарифом, вироблену з енергії сонячного випромінювання генеруючою установкою споживача в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством, що належить споживачу. Згідно пункту 2.2. Договорів ТОВ «Полтаваенергозбут» зобов`язано здійснювати отримання та обробку даних вузла обліку споживача та надавати споживачу оформлені платіжні документи. Розрахунковим періодом є календарний місяць - п. 4.1. Договору. Оплата за продану електричну енергію, вироблену в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством, здійснюється до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим. У період з 01.07.2023 по 31.10.2023 [PERSON] було передано, а ТОВ «Полтаваенергозбут» прийнято електричну енергію, вироблену генеруючими установками приватного домогосподарства, на суму: 1) за договором № 5220007 від 18.10.2021: за липень 2023 згідно акту приймання-передачі товару (електричної енергії) від 01.08.2023 на суму 33\~433,66 грн; за серпень 2023 року згідно акту приймання-передачі товару (електричної енергії) від 01.09.2023 на суму 34\~720,56 грн; за вересень 2023 року згідно акту приймання-передачі товару (електричної енергії) від 01.10.2023 на суму 30\~943,51 грн; за жовтень 2023 року згідно акту приймання-передачі товару (електричної енергії) від 01.11.2023 на суму 15\~245,02 грн; 2) за договором № 5220009 від 02.11.2021: за липень 2023 згідно акту приймання-передачі товару (електричної енергії) від 01.08.2023 на суму 38\~832,21 грн; за серпень 2023 року згідно акту приймання-передачі товару (електричної енергії) від 01.09.2023 на суму 41\~695,56 грн; за вересень 2023 року згідно акту приймання-передачі товару (електричної енергії) від 01.10.2023 на суму 37\~699,74 грн; за жовтень 2023 року згідно акту приймання-передачі товару (електричної енергії) від 01.11.2023 на суму 21\~104,56 грн. Оплату отриманої електроенергії відповідачем було здійснено з порушенням строку, передбаченого умовами Договорів, а саме: 26.03.2024 за жовтень 2023 року, 27.05.2024 за серпень 2023 року, 04.07.2024 за липень 2023 року та 09.07.2024 за вересень 2023 року. Згідно умов Договорів сторони передбачили відповідальність ТОВ «Полтаваенергозбут» за порушення зобов`язань щодо оплати за товар, а саме: у разі несплати обсягу придбаної електричної енергії до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, ТОВ «Полтаваенергозбут» зобов`язаний сплатити споживачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу» - пункт 4.10. Договору. Розмір нарахованих штрафних санкцій з урахуванням індексу інфляції, 3 % річних та пені становить: 1) за Договором купівлі-продажу № 5220007: за липень 2023 року (період нарахування з 21.08.2023 по 03.07.2024): 2\~303,77 (інфляційне збільшення) + 875,21 (3 % річних) + 9\~297,76 (пеня) = 12\~476,74 грн; за серпень 2023 року (період нарахування з 21.09.2023 по 26.05.2024): 1\~412,87 (інфляційне збільшення) + 709,44 (3 % річних) + 7\~401,97 (пеня) = 9\~524,28 грн; за вересень 2023 року (період нарахування з 21.10.2023 по 08.07.2024): 1\~706,43 (інфляційне збільшення) + 665,02 (3 % річних) + 6\~539,86 (пеня) = 8\~911,31 грн; за жовтень 2023 року (період нарахування з 21.11.2023 по 25.03.2024): 291,66 (інфляційне збільшення) + 157,59 (3 % річних) + 1\~591,36 (пеня) = 2\~040,61 грн; всього штрафних санкцій за Договором купівлі-продажу № 5220007 32\~952,94 грн; 2) за Договором купівлі-продажу № 5220009: за липень 2023 року (період нарахування з 21.08.2023 по 03.07.2024): 2675,76 (інфляційне збільшення) + 1\~013,34 (3 % річних) + 10\~771,49 (пеня) = 14\~460,59 грн; за серпень 2023 року (період нарахування з 21.09.2023 по 26.05.2024): 1\~696,70 (інфляційне збільшення) + 851,95 (3 % річних) + 8\~888,94 (пеня) = 11\~437,59 грн; за вересень 2023 року (період нарахування з 21.10.2023 по 08.07.2024): 2\~079,02 (інфляційне збільшення) + 810,23 (3 % річних) + 7\~967,78 (пеня) = 10\~857,03 грн; за жовтень 2023 року (період нарахування з 21.11.2023 по 25.03.2024): 403,76 (інфляційне збільшення) + 218,16 (3 % річних) + 2\~203,01 (пеня) = 2\~824,93 грн; всього штрафних санкцій за Договором купівлі-продажу № 5220007 39\~580,14 грн. Отже, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за Договорами про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством № 5220007 від 18.10.2021 та № 5220009 від 02.11.2021 з урахуванням індексу інфляції, 3% річних та пені становить 72\~533,08 грн. Інші заяви по суті справи. 04.10.2024 від представника відповідача ТОВ «Полтаваенергозбут» адвоката Жалій Л.В. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено наступне. ТОВ "Полтаваенергозбут" заперечує проти нарахування інфляційних втрат в сумі 12569,97 грн, 3% річних в сумі 5300,95 грн та пені в сумі 54662,17 грн, вважає вимоги щодо застосування штрафних санкцій та їх розмір необґрунтованим та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідач не погоджується з розрахунком штрафних санкцій, наданих позивачем, оскільки в актах приймання-передачі товару (електричної енергії) за липень-жовтень 2023 року вказані суми з податком 18% ПДФО та 1,5% військовий збір, який сплачує підприємство, тому до розрахунку штрафних санкцій потрібно було брати суми без податку. За липень 2023 року позивачу було сплачено 26914,10 грн за договором № 5220007 та 31265,10 грн за договором № 5220009, а до розрахунку штрафних санкцій позивачем було взята сума з податком 19,5% (18% ПДФО + 1,5% військовий збір), що становить 33433,66 грн за договором № 5220007 та 38832,21 грн за договором № 5220009, за серпень 2023 року позивачу сплачено 27950,05 грн за договором № 5220007 та 33564,93 грн за договором № 5220009, позивачем було взято суму 34720,56 грн за договором № 522007 та 41695,56 грн за договором № 5220009, за вересень 2023 позивачем отримано 24909,53 грн за договором № 5220007 та 30348,29 грн за договором № 5220009, до розрахунку він взяв 30943,51 грн за договором № 5220007 та 37699,74 грн за договором № 5220009, за жовтень 2023 позивач отримав 12277,37 грн за договором № 5220007 та 16989,17 грн за договором № 5220009, до розрахунку позивач взяв суму з податком 15245,02 грн за договором № 5220007 та 21104,56 грн за договором № 5220009. Так, за липень 2023 року борг за договорами № 5220007 та № 5220009 становив 58179,20 грн, період заборгованості з 21.08.2023 по 03.07.2024 інфляційні втрати склали 4008,88 грн, пеня 16138,07 грн, 3% річних 1520,63 грн, що становить 4008,88+16138,07 +1520,63 =21667,58 грн. За серпень 2023 року борг за договорами № 5220007 та № 5220009 становив 61514,98 грн, період заборгованості з 21.09.2023 по 22.05.2024 інфляційні втрати склали 2503,21 грн, пеня 12932,66 грн, 3% річних 1238,73 грн, що становить 2503,21+12932,66 +1238,73 =16674,60 грн. За вересень 2023 року борг за договорами № 5220007 та № 5220009 становив 55257,82 грн, період заборгованості з 21.10.2023 по 08.07.2024 інфляційні втрати склали 3047,29 грн, пеня 11678,65 грн, 3% річних 1189,94 грн, що становить 3047,29+11678,65 +1189,94 =15915,88 грн. За жовтень 2023 року борг за договорами 5220007 та 5220009 становив 29266,54 грн, період заборгованості з 21.11.2023 по 25.03.2024 інфляційні втрати склали 559,91 грн, пеня 3055,00 грн, 3% річних 303,09 грн, що становить 559,91+3055,00 +303,09 =3918,00 грн. Разом згідно наданого контррозрахунку на загальну суму 58176,06 грн: - інфляційні нарахування 4008,88 грн+2503,21 грн+3047,29 грн +559,91 грн=10119,29 грн, -3% річних 1520,63+1238,73+1189,94+303,09=4252,39 грн;- пеня 16138,07+12932,66+11678,65+3055=43804,38 грн. У 2022 році Регулятором ринку електричної енергії, яким є Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) була прийнята постанова «Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану» від 25.02.2022 року №332. Підпунктом 16 пункту 1 Постанови НКРЕКП №332 від 25.02.2022 року передбачено настанову учасникам ринку на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» між учасниками ринку електричної енергії. Скасовано цей пункт Постановою НКРЕКП №1231 від 28.06.2024 року, яка набрала чинності 01.07.2024 року, але цей підпункт став 15. Зазначимо, що при вирішенні спорів між Учасниками ринку електричної енергії суди робили висновки, що саме постанови НКРЕКП підлягають застосуванню, з врахуванням того, що положення відповідної постанови НКРЕКП є спеціальним відносно правовідносин, що склалися між учасниками ринку електричної енергії. Аналогічні правові висновки містяться у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 18.07.2023 по справі №910/9798/22, від 26.07.2023 по справі № 922/1948/22. Відносно зупинення нарахування штрафних санкцій підлягає застосуванню саме постанова НКРЕКП № 332 від 25.02.2022р. Штрафні санкції, зокрема пеня, учасниками електричної енергії не можуть нараховуватися за несвоєчасне виконання своїх зобов`язань за договорами, укладеними відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії». Зважаючи на викладене, ТОВ «Полтаваенергозбут» не погоджується з нарахуванням штрафних санкцій, зокрема пені, оскільки пунктом 15 Постанови НКРЕКП №332 від 25.02.2022 передбачено настанову учасникам ринку на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» між учасниками ринку електричної енергії. Ця позиція викладена Верховним Судом України в постановах по справах: № 922/1246/22, № 911/1359/22, № 914/1122/23. Отже, пеня в сумі 54662,17 грн, заявлена позивачем до стягнення з відповідача, не підлягає стягненню. Щодо застосування ч. 10 ст. 265 ЦПК України, норма не може бути застосована, оскільки сума боргу, на яку нараховується штрафні санкції, оплачена. На підставі викладеного, необхідно відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в частині стягнення інфляційних нарахувань, 3% річних та пені у розмірі 72 533,08 грн. Від представника відповідача ТОВ «Полтаваенергозбут» адвоката Жалій Л.В. 06.11.2024 до суду надійшли додаткові пояснення у справі, в яких зазначено, що ТОВ «Полтаваенергозбут» заперечує проти стягнення пені, заявленої позивачем у позові, вважає що вона не підлягає задоволенню. Пунктом 15 Постанови НКРЕКП № 332 від 25.02.2022 передбачено настанову учасникам ринку на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» між учасниками ринку електричної енергії. Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення в дію воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ХІ, у зв`язку з військовою агресією Російської федерації проти України, введено в Україна воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, та у подальшому неодноразово продовжувався і триває до сьогодні. Відповідно до п. 96 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасниками ринку електричної енергії є виробник, електропостачальник, трейдер, оператор системи передачі, оператор системи розподілу, оператор малої системи розподілу, оператор ринку, гарантований покупець, оператор установки зберігання енергії та споживач, які провадять свою діяльність на ринку електричної енергії в порядку, передбаченому цим Законом. Споживач-фізична особа, у тому числі фізична-особа-підприємець або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання. Відповідно до ст.4 Закону України «Про ринок електричної енергії» Регулятор має право приймати рішення, що є обов`язковими до виконання учасниками ринку (крім споживачів, що не є учасниками оптового енергетичного ринку). Статтею 2-1 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг» визначено поняття учасника оптового ринку, що це будь-яка особа, яка здійснює укладення угод з купівлі-продажу або подає пропозиції (заявки) на купівлі-продаж відповідно до оптового енергетичного продукту на оптовому енергетичному ринку. Оптові енергетичні продукти-договори (угоди) незалежно від місця та часу їх укладання, зокрема договору купівлі-продажу електричної енергії. Стаття 6 Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачає, що державне регулювання ринку електричної енергії здійснює Регулятор у межах повноважень, визначених цим Законом та іншими актами законодавства. Регулятор має право, серед іншого, видавати обов`язкові для виконання учасниками ринку рішення. Відповідно до п.1 ст.1 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг» регулятор здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг, зокрема забезпечення купівлі електричної енергії «за зеленим тарифом» та у сфері комунальних послуг. З огляду не вищевикладене, позивач є учасником ринку електричної енергії та до нього застосовується спеціальний закон, а саме постанова НКРЕКП №332 від 25.02.2022 року. Від представника позивача адвоката Головка О.І. 06.11.2024 до суду надійшли додаткові пояснення у справі, в яких зазначено наступне. 06.11.2024 відповідачем подано додаткові пояснення, в яких він стверджує, що Позивач, в розумінні ЗУ «Про ринок електричної енергії», є учасником оптового енергетичного ринку, і відповідно в силу приписів п. 4 ч. 4 ст.6 Закону, на позивача розповсюджується обов`язковість рішень Регулятора НКРЕКП. Дане твердження не відповідає фактичним обставинам справи та нормам діючого законодавства з огляду на таке. Правовідносини між Позивачем та Відповідачем виникли з Договору про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством, який в свою чергу є додатком до Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Згідно з п. 77 ст. 1 Закону «роздрібний ринок електричної енергії система відносин, що виникають між споживачем електричної енергії та електропостачальником у процесі постачання електричної енергії, а також іншими учасниками ринку, які надають пов`язані з постачанням електричної енергії послуги. В редакції Закону від 10.06.2023 пунктом 4 частини четвертої статті 6 унормовано, що Регулятор має право приймати рішення, що є обов`язковими до виконання учасниками ринку (крім споживачів, що не є учасниками оптового енергетичного ринку). З наведеного можна зробити висновок, про те, що для споживачів, які не є учасниками оптового енергетичного ринку, рішення Регулятора не є обов`язковими до виконання. Пунктом 8 частини 1 ст. 2-1 ЗУ «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» визначено, що учасником оптового енергетичного ринку - будь-яка особа, яка здійснює укладання угод з купівлі-продажу або подає пропозиції (заявки) на купівлю-продаж відповідно до оптового енергетичного продукту на оптовому енергетичному ринку. «Порядок реєстрації учасників оптового енергетичного ринку» затверджений Постановою Регулятора № 1812 від 04.10.2023 року та розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора за посиланням: https://www.nerc.gov.ua/acts/pro-zatverdzhennyaporyadku-reyestraciyi-uchasnikiv-optovogo-energetichnogo-rinku. Пунктом 1.3. Порядку визначено коло осіб, на яких поширюється його дія, крім того Порядком передбачено створення Реєстру учасників оптового енергетичного ринку (Реєстр) інформаційної системи збору, накопичення та обліку даних про учасників оптового енергетичного ринку. З вищенаведеного вбачається, що Позивач: є учасником роздрібного ринку електричної енергії в якості споживача електричної енергії; не здійснює укладання угод з купівлі-продажу та не подає пропозиції (заявки) на купівлю-продаж відповідно до оптового енергетичного продукту на оптовому енергетичному ринку; не підпадає під коло осіб, визначених п. 1.3. Порядку реєстрації учасників оптового енергетичного ринку; не включений до Реєстру учасників оптового енергетичного ринку. Рух справи. Ухвалою Ленінського районного суду міста Полтави від 26.09.2024 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання. Участь у справі сторін та інших учасників справи. У судовому засіданні 24.12.2024 представники сторін надали пояснення, в яких підтримали свої доводи, викладені у заява про суті справи. Представник позивача та позивачка у судове засідання 28.01.2025 не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, 26.12.2024 від представника позивачки адвоката Головка О.І. надійшла заява про розгляд справи без їх участі. Представник відповідача у судове засідання 28.01.2025 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Від представника відповідача Жалій Л.В. надійшла заява про розгляд справи без участі представника відповідача, просила врахувати доводи, зазначені у відзиві. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду. Судом встановлено, що 18.10.2021 між ТОВ «Полтаваенергозбут» та [PERSON] укладено договір про купівлю продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством № 5220007 відповідно до якого Споживач має право продавати постачальнику універсальних послуг електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання та/або енергії вітру (необхідне підкреслити) об`єктами електроенергетики (генеруючими установками) приватного домогосподарства, а постачальник універсальних послуг бере на себе зобов`язання купувати у Споживача електричну енергію за «зеленим» тарифом, встановленим НКРЕКП, в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством, в строки, передбачені цим Договором. Величина встановленої потужності з енергії сонячного випромінювання становить 30 кВт. (а. с. 11-13) Відповідно до п. 2.2., 4.1 вищевказаного договору Постачальник універсальних послуг зобов`язаний: здійснювати отримання та обробку даних вузла обліку Споживача, отриманих від постачальника послуг комерційного обліку та/або оператора системи; надавати Споживачу оформлені платіжні документи. Розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата за продану електричну енергію, вироблену в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством, здійснюється постачальником універсальних послуг до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим. Пунктом 4.10 Договору визначено, що у разі несплати обсягу придбаної електричної енергії до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, постачальник універсальних послуг зобов`язаний сплатити Споживачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. На підтвердження обсягів виробленої енергії приватного господарства між сторонами були підписані акти приймання-передачі товару (електричної енергії): № 7 від 01.08.2023 за розрахунковий період з 01.07.2023 по 01.08.2023 з енергії сонячного випромінювання 5196 кВТ/год по тарифу 6,4345 грн/кВт*год (без ПДВ) на загальну суму 33 433,66 грн; № 8 від 01.09.2023 за розрахунковий період з 01.08.2023 по 01.09.2023 з енергії сонячного випромінювання 5396 кВТ/год по тарифу 6,4345 грн/кВт*год (без ПДВ) на загальну суму 34 720,56 грн; № 9 від 01.10.2023 за розрахунковий період з 01.09.2023 по 01.10.2023 з енергії сонячного випромінювання 4809 кВТ/год по тарифу 6,4345 грн/кВт*год (без ПДВ) на загальну суму 30 943,51 грн; № 10 від 01.11.2023 за розрахунковий період з 01.10.2023 по 01.11.2023 з енергії сонячного випромінювання 2391 кВТ/год по тарифу 6,376 грн/кВт*год (без ПДВ) на загальну суму 15 245,02 грн. (а. с. 13, 14) 02.11.2021 між ТОВ «Полтаваенергозбут» та [PERSON] укладено договір про купівлю продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством № 5220009відповідно до якого Споживач має право продавати постачальнику універсальних послуг електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання та/або енергії вітру (необхідне підкреслити) об`єктами електроенергетики (генеруючими установками) приватного домогосподарства, а постачальник універсальних послуг бере на себе зобов`язання купувати у Споживача електричну енергію за «зеленим» тарифом, встановленим НКРЕКП, в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством, в строки, передбачені цим Договором. Величина встановленої потужності з енергії сонячного випромінювання становить 30 кВт. (а. с. 7-8) Відповідно до п. 2.2., 4.1 вищевказаного договору Постачальник універсальних послуг зобов`язаний: здійснювати отримання та обробку даних вузла обліку Споживача, отриманих від постачальника послуг комерційного обліку та/або оператора системи; надавати Споживачу оформлені платіжні документи. Розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата за продану електричну енергію, вироблену в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством, здійснюється постачальником універсальних послуг до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим. Пунктом 4.10. договору визначено, що у разі несплати обсягу придбаної електричної енергії до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, постачальник універсальних послуг зобов`язаний сплатити Споживачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. На підтвердження обсягів виробленої енергії приватного господарства між сторонами були підписані акти приймання-передачі товару (електричної енергії): № 7 від 01.08.2023 за розрахунковий період з 01.07.2023 по 01.08.2023 з енергії сонячного випромінювання 6035 кВТ/год по тарифу 6,4345 грн/кВт*год (без ПДВ) на загальну суму 38 832,21 грн; № 8 від 01.09.2023 за розрахунковий період з 01.08.2023 по 01.09.2023 з енергії сонячного випромінювання 6480 кВТ/год по тарифу 6,4345 грн/кВт*год (без ПДВ) на загальну суму 41 695,56 грн; № 9 від 01.10.2023 за розрахунковий період з 01.09.2023 по 01.10.2023 з енергії сонячного випромінювання 5859 кВТ/год по тарифу 6,4345 грн/кВт*год (без ПДВ) на загальну суму 37 699,74 грн; № 10 від 01.11.2023 за розрахунковий період з 01.10.2023 по 01.11.2023 з енергії сонячного випромінювання 3310 кВТ/год по тарифу 6,376 грн/кВт*год (без ПДВ) на загальну суму 21 104,56 грн. (а. с. 9, 10) Відповідач сплатив позивачу за придбану енергію за договором № 5220007 від 18.10.2021: за липень 2023 року 04.07.2024 в сумі 26 914,10 грн; за серпень 2023 року 23.05.2024 в сумі 27 950,05 грн; за вересень 2023 року 09.07.2024 в сумі 24 909,53 грн; за жовтень 2023 року 26.03.2024 в сумі 12 277,37 грн, що підтверджується платіжними інструкціями № 1081300 від 04.07.2024, № 1070327 від 23.05.2024, № 1088544 від 09.07.2024, № 1049685 від 26.03.2024, які долучені відповідачем до відзиву на позовну заяву. (а. с. 48-51) Відповідач сплатив позивачу за придбану енергію за договором № 5220009 від 02.11.2021: за липень 2023 року 04.07.2024 в сумі 31 265,10 грн; за серпень 2023 року 23.05.2024 в сумі 33 564,93 грн; за вересень 2023 року 09.07.2024 в сумі 30 348,29 грн; за жовтень 2023 року 26.03.2024 в сумі 16 989,17 грн, що підтверджується платіжними інструкціями № 1081301 від 04.07.2024, № 1070328 від 23.05.2024, № 1088546 від 09.07.2024, № 1049686 від 26.03.2024, які долучені відповідачем до відзиву на позовну заяву. (а. с. 48-51) Відповідач сплатив на користь держави за договором № 5220007 від 18.10.2021 та за договором № 5220009 від 02.11.2021 ПДФО за липень- жовтень 2023 року у загальному розмірі 45 663,77 грн, що підтверджується платіжними інструкціями № 1083116 від 04.07.2024, № 1082796 від 04.07.2024, № 1069089 від 23.05.2024, № 1069088 від 23.05.2024, № 1087023 від 09.07.2024, № 1086762 від 09.07.2024, № 1047603 від 26.03.2024, № 1047602 від 26.03.2024, які долучені відповідачем до відзиву на позовну заяву. (а. с. 40-47) Відповідач сплатив на користь держави за договором № 5220007 від 18.10.2021 та за договором № 5220009 від 02.11.2021 військовий збір 1,5% за липень- жовтень 2023 року у загальному розмірі 3 805,31 грн, що підтверджується платіжними інструкціями № 10833801 від 04.07.2024, № 1082496 від 04.07.2024, № 1068457 від 23.05.2024, № 1068443 від 23.05.2024, № 1088284 від 09.07.2024, № 1088071 від 09.07.2024, № 1048624 від 26.03.2024, № 1048343 від 26.03.2024, які долучені відповідачем до відзиву на позовну заяву. (а. с. 40-47) Зазначені обставини визнані учасниками справи. Відповідачем визнається несвоєчасність оплати за продану споживачем електричну енергію. Стосовно вимоги про стягнення з відповідача передбаченої договором пені суд не вбачає підстав для її задоволення з огляду на таке. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Обов`язок сплатити пеню передбачено п. 4.10 укладених між сторонами договорів. Відповідно до наданого позивачем розрахунку розмір пені за несвоєчасні розрахунки відповідача за поставлену електричну енергію за договором № 522007 від 18.10.2021 становить 24 830,95 грн, за договором № 5220009 від 02.11.2021 становить 29 831,22 грн. Згідно із п. 96 ст. 1 ЗУ «Про ринок електричної енергії» учасник ринку електричної енергії (далі - учасник ринку) - виробник, електропостачальник, трейдер, оператор системи передачі, оператор системи розподілу, оператор малої системи розподілу, оператор ринку, гарантований покупець, оператор установки зберігання енергії та споживач, які провадять свою діяльність на ринку електричної енергії в порядку, передбаченому цим Законом. Відтак, [PERSON] та ТОВ «Полтаваенергозбут» є учасниками ринку електричної енергії. Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг постановою від 25.02.2022 № 332 «Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану» надано настанови учасникам ринку електричної енергії, які є обов`язковими для застосування. Так, пунктом 5 вказаної постанови (доповненим згідно постанови НКРЕКП від 27.02.2022 № 333) рекомендовано учасникам ринку електричної енергії на період дії особливого періоду зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до ЗУ «Про ринок електричної енергії». Підпунктом 16 пункту 1 постанови №332 (доповненим згідно постанови № 413 від 26.04.2022) визначено зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до ЗУ «Про ринок електричної енергії» між учасниками ринку електричної енергії на період воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування. Згідно Постанови НКРЕКП №1231 від 28.06.2024 року, яка набрала чинності 01.07.2024 року, вищевказаний підпункт став 15. Відповідна постанова у вказаній частині не визнана недійсною в установленому порядку. Правовий статус НКРЕКП, її завдання, функції, повноваження та порядок їх здійснення визначає ЗУ «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг». Відповідно до статті 1 вказаного Закону Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Регулятор), є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який утворюється Кабінетом Міністрів України. Особливості спеціального статусу Регулятора обумовлюються його завданнями і повноваженнями та визначаються цим Законом, іншими актами законодавства і полягають, зокрема, в особливостях організації та порядку діяльності Регулятора, в особливому порядку призначення членів Регулятора та припинення ними повноважень, у спеціальних процесуальних засадах діяльності Регулятора та гарантії незалежності в прийнятті ним рішень у межах повноважень, визначених законом, встановленні умов оплати праці членів та працівників Регулятора. Згідно з частиною 1 статті 3 цього Закону Регулятор здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, європейської інтеграції ринків електричної енергії та природного газу України. Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 6 ЗУ «Про ринок електричної енергії» до повноважень Регулятора на ринку електричної енергії належать, зокрема, затвердження правил ринку, правил ринку «на добу наперед» та внутрішньодобового ринку, кодексу системи передачі, кодексу систем розподілу, кодексу комерційного обліку, правил роздрібного ринку, порядку розподілу пропускної спроможності міждержавних перетинів, який включає в тому числі положення щодо особливостей розподілу пропускної спроможності міждержавних перетинів з третіми державами, інших нормативно-правових актів та нормативних документів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії. Згідно пункту 4 частини четвертої статті 6 Закону України «Про ринок електричної енергії» Регулятор має право приймати рішення, що є обов`язковими до виконання учасниками ринку. Пунктом 3 частини 2статті 14 ЗУ «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» визначено, що Регулятор на своїх засіданнях приймає нормативно-правові акти з питань, що належать до його компетенції. Згідно частини 2 цієї статті рішення Регулятора оформлюються постановами, крім рішень щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення контролю, які оформлюються розпорядженнями. Рішення Регулятора підписуються Головою. Відповідно до пункту 1 частини 1 вказаного Закону для ефективного виконання завдань державного регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор приймає обов`язкові до виконання рішення з питань, що належать до його компетенції. Отже, НКРЕКП (Регулятор) здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, Регулятор на своїх засіданнях приймає нормативно-правові акти з питань, що належать до його компетенції та є обов`язкові до виконання. Постанова № 332 від 25.02.2022 (у редакції від 26.04.2022) прийнята НКРЕКП (Регулятором) в межах своїх повноважень, а тому її положення, у тому числі, підпункт 16 пункту 1, відповідно до якого на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупиняється нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», між учасниками ринку електричної енергії, є обов`язковими до виконання всіма учасниками ринку та мають застосовуватись останніми у своїй господарській діяльності. Статтею 1 Конституції України передбачено, що Україна є правовою державою. Як зазначив Конституційний Суд України у рішенні №9-рп/2001 від 19.06.2001 у справі № 1-37/2001, в правовій державі існує сувора ієрархія нормативних актів, відповідно до якої постанови та інші рішення органів виконавчої влади мають підзаконний характер і не повинні викривляти сутність і зміст законів. Отже, нормативні акти, що затверджуються Регулятором, не можуть суперечити Конституції України та законам, які регулюють господарські відносини на ринку електроенергії. Відповідно до частини першої статті 66 ЗУ «Про ринок електричної енергії» купівлю-продаж електричної енергії за двосторонніми договорами здійснюють виробники, електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, трейдери, гарантований покупець та споживачі. Істотні умови двосторонніх договорів визначені у частині третій статті 66 вказаного Закону, якими є, зокрема, умови про права, обов`язки та відповідальність сторін (пункт 8 частини третьої статті 66 Закону). Згідно з частиною третьою статті 6 Закону «Про ринок електричної енергії» до повноважень Регулятора на ринку електричної енергії належить, зокрема, затвердження типових та примірних договорів, визначених цим Законом, а відповідно до частини четвертої цієї ж статті рішення Регулятора є обов`язковими до виконання учасниками ринку (крім споживачів, що не є учасниками оптового енергетичного ринку). Таким чином, наведений аналіз нормативних актів дозволяє дійти висновку, що Регулятор наділений повноваженням нормативного регулювання договірних відносин на ринку електроенергії, зокрема, через затвердження типових і примірних договорів. Типові і примірні договори входять до системи джерел цивільного та господарського договірного права як особливі нормативно-правові акти. Затвердження таких договорів уповноваженими державними органами є формою державною регулювання договірних відносин у сфері господарювання. Відповідно до частини четвертої статті 179 ГК України типові договори затверджуються Кабінетом Міністрів України або у випадках, передбачених законом, іншим органом або органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови. Одним з принципів функціонування ринку електричної енергії є відповідальність учасників ринку за недотримання правил ринку, правил ринку «на добу наперед» та внутрішньо добового ринку, кодексу системи передачі, кодексу систем розподілу, кодексу комерційного обліку, правил роздрібного ринку, інших нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов договорів, що укладаються на цьому ринку (пункт 16 частини другої статті З Закону «Про ринок електричної енергії»). Унормування відповідальності за невиконання договорів на ринку електроенергії відбувається, зокрема, шляхом визначення відповідних положень щодо відповідальності у типових договорах, які затверджуються Регулятором, і мають силу нормативно-правового акта. Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, яким у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. У подальшому строк дії воєнного стану в Україні було неодноразово продовжено. Статтею 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» визначено, що воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. Відповідно до частини 2 статті 9 цього Закону Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України. Статтею 17 вказаного Закону встановлено, що органи державної влади України, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, громадські об`єднання, а також громадяни зобов`язані сприяти діяльності військового командування та військових адміністрацій у запровадженні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану на відповідній території. Відповідно до положень частини 1 статті 20 наведеного Закону правовий статус та обмеження прав і свобод громадян та прав і законних інтересів юридичних осіб в умовах воєнного стану визначаються відповідно до Конституції України та цього Закону. Суд враховує, що Національна комісія, яка здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, в преамбулі Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 зазначила мету та підстави її прийняття. Зокрема, Регулятор зазначив, що такою метою є забезпечення операційної безпеки функціонування основної частини ОЕС України від 25 лютого 2022 року, ураховуючи Протокол наради щодо обговорення заходів стабілізації учасників ринку електричної енергії під час особливого періоду та діє відповідно до законів України «Про ринок електричної енергії», «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг». Як зазначалося, у Постанові НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 рекомендовано учасникам ринку електричної енергії на період дії особливого періоду зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до ЗУ «Про ринок електричної енергії». Згідно з підпунктом 16 пункту 1 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 (у редакції Постанови НКРЕКП від 26.04.2022 № 413), а також підпунктом 15 пункту 1 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 (в редакції Постанови НКРЕКП від 28.06.2024 № 1231) на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування надати такі настанови - зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», між учасниками ринку електричної енергії. Отже, з урахування дії на території України воєнного стану, для учасників ринку електричної енергії, якими укладено типові договори відповідно до ЗУ «Про ринок електричної енергії» та постанов НКРЕКП, пункт 1 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 (у редакції Постанови НКРЕКП від 27.02.2022 № 333) це бажана з точки зору держави модель поведінки, яка має обов`язковий характер для учасників ринку електричної енергії. Підпункт 16 пункту 1 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 (у редакції Постанови НКРЕКП від 26.04.2022 № 413), а також підпунктом 15 пункту 1 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 (в редакції Постанови НКРЕКП від 28.06.2024 № 1231) це імперативна норма, якою держава вказала учасниками ринку електричної енергії, що на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупиняється нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії». Отже, суд доходить висновку про те, що рішення Регулятора щодо порядку застосування норм про відповідальність учасників на ринку електроенергії не суперечать нормам Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України про відповідальність у договірних відносинах з огляду на те, що Регулятор в силу Закону наділений повноваженнями унормовувати договірні відносини суб`єктів господарювання, що проводять свою діяльність у сфері енергетики, у тому числі в частині відповідальності за невиконання (неналежне виконання) договірних зобов`язань на ринку електричної енергії. При цьому, такі рішення Регулятора не скасовують встановлену нормами Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України відповідальність за порушення договірних зобов`язань для учасників ринку електроенергії, тане встановлюють мораторію для застосування цієї відповідальності, позаяк Регулятор, який наділений повноваженнями нормативного регулювання договірних відносин на ринку електроенергії, з метою забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії, під час особливого періоду, в межах наданих йому Законом повноважень тимчасово зупинив нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», між учасниками ринку електричної енергії. Таким чином, хоча постанова НКРЕКП №332 від 25.02.2022 має нижчу юридичну силу порівняно з Цивільним кодексом України та Господарським кодексом України, втім її норми є обов`язковими до виконання всіма учасниками ринку та мають застосовуватись останніми у своїй господарській діяльності на ринку електроенергії, зокрема, які уклали між собою двосторонні договори відповідно до статті 66 ЗУ «Про ринок електричної енергії». Таких висновків дійшов Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 19 квітня 2024 року у справі № 911/1359/22. З огляду на викладене, суд доходить висновку, що пеня за прострочення розрахунків за укладеними між [PERSON] та ТОВ «Полтаваенергозбут» договорами купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством № 5220007 від 18.10.2021 та № 5220009 від 02.11.2021 була нарахована позивачем безпідставно. Щодо стягнення суми інфляційних збитків та 3% річних від простроченої суми, суд доходить висновку про часткове задоволення вимог в цій частині. Згідно положень ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд встановив, що здійснюючи свій розрахунок заборгованості, позивач безпідставно нараховував 3% річних та інфляційні втрати на суму заборгованості з податком ПДФО у розмірі 18 % та військовим збором у розмірі 1,5 %, які сплачено на користь держави позивачем, що підтверджується матеріалами справи. Натомість, контррозрахунок ТОВ "Полтаваенергозбут", що наданий суду разом із відзивом на позовну заяву, проведений з дотриманням вимог ЦК України. Тому,\~суд враховує\~контррозрахунок представника\~відповідача 3%\~річних та\~інфляційних втрат,\~здійснений на\~залишок суми\~заборгованості в\~розмірі: інфляційні нарахування 4008,88 грн + 2503,21 грн + 3047,29 грн + 559,91 грн = 10119,29 грн, 3% річних 1520,63 грн + 1238,73 грн + 1189,94 грн +303,09 грн = 4252,39 грн, які підлягають стягненню з відповідача. Щодо посилань представника позивача у додаткових поясненнях про те, що постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 04.10.2023 № 1812 «Про затвердження Порядку реєстрації учасників оптового енергетичного ринку» не підлягає до застосування у правовідносинах між позивачем та відповідачем, суд враховує наступне. 15.10.2023 набрала чинності постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 04.10.2023 № 1812 «Про затвердження Порядку реєстрації учасників оптового енергетичного ринку». Пунктом 1.3 Порядку реєстрації учасників оптового енергетичного ринку визначено, що дія цього Порядку поширюється на осіб, зареєстрованих як учасники оптового енергетичного ринку та включених до Реєстру (далі Учасники) та осіб, які мають намір зареєструватися як учасники оптового енергетичного ринку для здійснення на оптовому енергетичному ринку операцій з оптовими енергетичними продуктами (у тому числі осіб, що діють відповідно до договору про спільну діяльність або договору простого товариства без утворення юридичної особи) з місцем поставки (виконання) в Україні чи з України на територію інших країн, зокрема на: агрегаторів; виробників електричної енергії; газовидобувних підприємств; гарантованого покупця; електропостачальників; оператора газосховища; оператора ринку; оператора системи передачі електричної енергії; оператора газотранспортної системи; операторів газорозподільних систем; операторів систем розподілу електричної енергії, у тому числі малих систем розподілу; операторів установок зберігання енергії; операторів установок LNG; оптових покупців природного газу; оптових продавців природного газу; постачальників природного газу; трейдерів; споживачів електричної енергії та/або природного газу з сумарною максимальною потужністю споживання 600 ГВтгод на рік та вище (для споживачів природного газу перерахунок обсягів визначених в одиницях енергії в обсяги, визначені в одиницях об`єму (кубічні метри) здійснюється за коефіцієнтом, визначеним в пункті 2 Перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо запровадження на ринку природного газу обліку та розрахунків за обсягом газу в одиницях енергії»); споживачів електричної енергії, які набули (мають намір набути) статус учасника ринку відповідно до Правил ринку; інших осіб (у тому числі нерезидентів), що укладають або подають заявки на укладання деривативних контрактів, базовим активом яких є електрична енергія або природний газ, чи деривативних контрактів щодо передачі електричної енергії або транспортування природного газу, доступу до пропускної спроможності/розподілу потужності. Пунктом 4 вищевказаної постанови визначено, що з 01 квітня 2024 року операції з оптовими енергетичними продуктами можуть здійснювати виключно особи, які зареєструвалися як учасники оптового енергетичного ринку відповідно до Порядку реєстрації учасників оптового енергетичного ринку, затвердженого цією постановою. З урахуванням вище викладеного суд приходить до висновку, що дія цієї постанови не поширюється на період з липня 2023 по жовтень 2023, протягом якого виникла заборгованість, яка є предметом розгляду в даній справі, а тому вона не підлягає до застосування. Щодо клопотання позивача про застосування положення ч. 10 ст. 265 ЦПК України. Згідно із ч. 10 ст. 265 ЦПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Відповідно до ч. 11 ст. 265 ЦПК України остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу. Із аналізу вищезазначених норм вбачається, що законодавець наділив суд правом у своєму рішенні зазначати про нарахування на суму заборгованості відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2024 року у справі №910/14524/22 (провадження № 12-4гс24) зазначено, що питання про можливість у конкретній справі застосовувати приписи частини десятої статті 238 ГПК України (частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України) суд вирішує на власний розсуд з урахуванням обставин, що мають істотне значення, на основі принципів розумності, справедливості та пропорційності. З огляду на викладене, оскільки ухвалення рішення в цій частині є правом суду, а позивачем не обґрунтовано доцільності застосування цієї норми, суд не вбачає підстав для її задоволення. Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Розподіл судових витрат. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України і покладає судовий збір на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, суд стягує з відповідача на користь держави 239,94 гривень. Оскільки позивач звільнена від оплати судових витрат на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» сума у розмірі 971,26 гривень компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінету Міністрів України. На підставі викладеного,

Outcome: partial