Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-20 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визнання за нею права власності на земельну частку (пай) розміром 26,76 в ум.кад.га, яка розташована в с. Будзин Івано-Франківського (Тлумацького) району Івано-Франківської області, згідно сертифікату на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки серії ІФ №\~071405 від 21.01.1998 року, реєстраційний № 126, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовувала тим, що станом на 01.07.1990 року по [ADDRESS] проживала вона з дітьми, чоловіком [PERSON] , [INFO] , та батьками чоловіка: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , і їм всім на праві власності в рівних частках надежав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вказаній адресі. Також матері чоловіка (свекрусі) [PERSON] належала вищечказана земельна частка (пай). За життя свекруха не обміняла вищевказаний сертифікат на ні сертифікат державного зразка, ні на державний акт на право власності на земельну ділянку. На сьогоднішній день немає в наявності бланків сертифікатів державного зразка, який би можна було замінити попередній сертифікат, виданий сільською радою, оскільки сертифікат державного зразка видавався Тлумацькою РДА, яка на даний час ліквідована. [INFO] свекруха [PERSON] померла ( свекор [PERSON] помер [INFO] , чоловік [PERSON] помер [INFO] ). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй на день смерті майно, яке вона ще за життя заповіла їй. Вона вступила в управління спадковим майном свекрухи, частково оформила спадщину і бажає оформити спадщину на належну їй земельну частку (пай) на своє ім`я. Однак, в нотаріальному порядку позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказану земельну частку (пай), у зв`язку з відсутністю необхідного для видачі свідоцтва про право на спадщину документу, який би посвідчував право власності спадкодавця на нерухоме майно земельну ділянку, яка знаходиться на території Будзинської сільської ради Івано-Франківського (Тлумацького) району Івано-Франківської області, яка належала [PERSON] , так як немає його в наявності. Вказала, що фактично в неї є оригінал сертифікату на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки серії ІФ №\~071405, виданий 21.01.1998 року, зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки за № 126 на ім`я свекрухи [PERSON] , який дійсний по сьогоднішній день для заміни на сертифікат державного зразка чи державний акт на право власності на земельну ділянку. З огляду\~на вищенаведене\~просила визнати\~за нею\~право власності\~наземельну частку (пай) розміром 26,76 в ум.кад.га, яка розташована в с. Будзин Івано-Франківського (Тлумацького) району Івано-Франківської області, згідно сертифікату на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки серії ІФ №\~071405 від 21.01.1998 року, реєстраційний № 126, в порядку спадкування за заповітом після смерті свекрухи [PERSON] . В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак в позовній заяві просила справу розглянути у її відсутності. Представник відповідача Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області в підготовче судове засідання не з`явився, однак 13.01.2025 року на електронну адресу суду надіслав заяву (а.с. 48), в якій позов визнав, просив розглянути справу без участі їхнього представника та не заперечив щодо позитивного її вирішення. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав: Судом встановлено, що згідно довідки Будзинського старостинського округу № 1 Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 331 від 29.05.2024 року (а.с. 26) та Списку громадян Будзинської сільської Ради народних депутатів, що мають право на середню/земельну частку (а.с. 17-19) [PERSON] (свекруха позивача), включена в списки громадян, що мають право на середню земельну частку (пай), які є складовою проекту роздержавлення і приватизації земель для ведення товарного сільськогосподарського виробництва Будзинською сільською радою згідно рішення 12 сесії ХХІІ скликання від 26.12.1997 під № 82. Розмір земельної частки (паю) становить 26.76 умовних кадастрових гектарів. Сертифікат на земельну частку (пай) [PERSON] (свекруха позивача) видавався. На підставі рішення 12 сесії Будзинської сільської Ради народних депутатів 22 скликання від 26.12.1997 року (а.с. 15, 16) [PERSON] (свекруха позивача) було видано сертифікат на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки серії\~ІФ № 071405 від 21.01.1998 року, реєстраційний №\~126, зареєстрований в книзі реєстрації Сертифікатів на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки за № 126, відповідно до якого вона отримала в приватну власність земельну ділянку в розмірі 26,76 в ум.кад.га на території Будзинської сільської Ради народних депутатів Тлумацького (Івано-Франківського) району в межах середньої земельної частки без визначення на місцевості. Вартість земельної ділянки 1773,4 грн. Цей Сертифікат підлягає заміні на державний акт, що посвідчує право власності на землю при виділенні меж ділянки на місцевості, у встановленому законом порядку (а.с. 23). Форма вищевказаного сертифікату була передбачена Положенням про Сертифікат на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки (в умовних кадастрових гектарах), затвердженого рішенням обласної (Івано-Франківської) Ради народних депутатів від 31.07.1995 року. Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1995 року № 801 затверджено форму сертифіката на право на земельну частку (пай), однак за життя такого сертифікату на право на земельну частку (пай) [PERSON] (свекруха позивача) не отримувала. Відповідно до повідомлення архівного відділу № 4 Івано-Франківської районної державної адміністрації № 889/01-20 від 17.05.2024 року Списки громадян до рішення 12 сесії 22 демократичного скликання від 26.12.1997 року Будзинської сільської ради с. Будзин Тлумацького району на державне зберігання до архівного відділу райдержадміністрації не надходили (а.с. 20). Згідно повідомлення Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області № 29-9-0.331-5079/0/2-24 від 01.10.2024 року (а.с. 5), відповідно до інформації, наданої відділом №\~1 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління встановлено, що в архіві Відділу зберігається архівний примірник державного акту на право колективної власності на землю серії ІФ №\~001402 (а.с. 6-9), виданий спілці селян «Червона калина» с. Будзин на підставі рішення Тлумацької районної Ради народних депутатів від 09.12.1999 року для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрований 29.12.1999 року в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 2, обсягом 6 сторінок. Списки громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, що є додатком до вищевказаного державного акту на право колективної власності наявний в архіві Відділу не в повному обсізі. [INFO] помер [PERSON] (свекор позивача), [INFO] померла [PERSON] (свекруха позивача), а [INFO] помер [PERSON] (чоловік позивача), що підтверджується копіями свідоцтв про смерть (а.с. 30, 31). Ще за життя [PERSON] (свекруха позивача) посвідчила заповіт, яким все своє майно, яке їй належить, а саме половина жилого будинку, город 1,06 га, заповіла невістці [PERSON] (позивач), що підтверджується копією заповіту від 21.02.2001 року (а.с. 29). Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавця [PERSON] (свекруха позивача), для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном та подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. [PERSON] прийняла спадщину за законом після смерті свекрухи [PERSON] , оскільки вступила в управління спадковим майном та частково оформила спадщину (а.с. 33, 34). Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 1075/2008, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті [PERSON] (свекруха позивача) (а.с. 50-55), згідно якої [PERSON] (позивач) є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за заповітом, яка прийняла та частково оформила спадщину після смерті свекрухи [PERSON] , інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину немає. Отже, на момент звернення до суду позивач [PERSON] правомірно претендує на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом після померлої свекрухи [PERSON] . В нотаріальному порядку позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) у зв`язку з тим, що відсутній необхідний для видачі свідоцтва про право на спадщину документ, який посвідчує право власності спадкодавиці на нерухоме майно земельну ділянку, яка знаходиться на території Будзинської сільської ради Івано-Франківського (Тлумацького) району Івано-Франківської області, яка належала [PERSON] , так як немає його в наявності, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною державним нотаріусом Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Васильєвою Н.М. №\~277/02-31 від 15.05.2024 року (а.с. 32). Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку з відсутністю на час складання рішення клопотання позивача, питання про повернення судового збору не вирішується. На підставі ст.ст. 548, 549, 553 ЦК України (в редакції 1963 р.),

Outcome: approved