Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до Мар`їнського районного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на транспортний засіб. Позовні вимоги мотивовані тим, що 19 березня 2024 року між позивачем та [PERSON] , укладена угода про купівлю-продаж транспортного засобу, спеціалізований вантажний фургон малотонажний В, марки PEUGEOT, модель PARTNER, рік випуску 2006, двигун [NUMBER] , колір білий, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . Вказаний технічний засіб мав технічні несправності. Перед укладенням угоди позивач передав відповідачу гроші в сумі 40 000 (сорок тисяч) грн. в рахунок сплати за придбаний автомобіль. А відповідач в свою чергу, підписав договір купівлі - продажу та написав розписку про отримання вищезазначеної суми грошей. До моменту укладення угоди, з січня 2024 року позивач користувався та розпоряджався даним автомобілем згідно наданого йому технічного паспорту. [PERSON] провів капітальний ремонт транспортного засобу та в подальшому користувався автомобілем, вважає його своєю власністю згідно договору, підписаному 19.03.2024 року. [PERSON] зобов`язався протягом одного місяця, тобто до 19 квітня 2024 року нотаріально оформити договір купівлі-продажу. Позивач неодноразово намагався зв`язатися з відповідачем з приводу нотаріального оформлення їх угоди, однак відповідач по телефону постійно переносив дату оформлення угоди. На підставі вищевикладеного, у зв`язку з неможливістю в інший ніж судовий спосіб оформити право власність на транспортний засіб марки, позивач змушений звернутись до суду. У судове засідання позивач та відповідач не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав. Відповідно до\~ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до\~статті 316 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 ЦК України). Статтею 328 ЦК\~України\~визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до\~ст. 655 ЦК України\~за договором купівлі-продажу, одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язовується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Усі істотні умови договору були використані обома сторонами, що підтверджується фактичними обставинами справи. Відповідно до ч.2\~ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ч.1\~ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Таким чином позовні вимоги позивача є законними та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved