Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-26 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Маневицької селищної радиКамінь-Каширського району Волинської області, Колківської селищної ради Луцького району Волинської області, [PERSON] , [PERSON] про визначення частки у праві спільної сумісної власності та визнання права власності на спадкове майно, вказавши, що вона являється спадкоємцем за законом на спадкове майно, що залишилося після смерті її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Після смерті [PERSON] позивач у встановлений законом шестимісячний термін з моменту відкриття спадщини фактично прийняла спадщину, подавши відповідну заяву в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини. Заяви про відмову від спадщини вона не подавала. Іншими спадкоємцями за законом на це майно, крім позивача [PERSON] , є діти спадкодавця - відповідачі [PERSON] , [PERSON] , однак вони у визначений законом термін не вчинили будь-яких дій, що свідчать про прийняття ними спадщини після смерті батька [PERSON] , на спадкове майно не претендують. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] являються співвласниками квартири [ADDRESS] . Вказана квартира належала їм та спадкодавцю [PERSON] на праві приватної, спільної сумісної власності. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не має можливості. Посилаючись на зазначені обставини, позивач [PERSON] просила суд встановити, що частки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] є рівними та становлять по частки вказаного нерухомого майна, визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, які знаходяться по [ADDRESS] , після реорганізації - с. Боровичі Луцькогорайону Волинської області, земельну ділянку (кадастровий номер 0723680300:01:002:0289), площею 0.2500 га, що призначена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, знаходиться по [ADDRESS] , після реорганізації - с. Боровичі Луцькогорайону Волинської області, які належали [PERSON] , а також визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на частку квартири [ADDRESS] - частку, яка належала [PERSON] . Позивач [PERSON] , відповідачі [PERSON] , [PERSON] , представники відповідачів - Маневицької селищної ради Камінь-Каширського району Волинської області, Колківської селищної ради Луцького району Волинської області в судове засідання не з`явилися, будучи завчасно у встановленому законом порядку повідомленими про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили. Позивач [PERSON] , представник позивача [PERSON] подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , представники відповідачів - Маневицької селищної ради Камінь-Каширського району Волинської області, Колківської селищної ради Луцького району Волинської області подали до суду заяви, в яких вказали, що проти задоволення позовних вимог [PERSON] вони не заперечують, просили розгляд справи проводити у їх відсутності. Враховуючи те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності позивача [PERSON] , представника позивача [PERSON] , відповідачів [PERSON] , [PERSON] та представників відповідачів - Маневицької селищної ради Камінь-Каширського району Волинської області, Колківської селищної ради Луцького району Волинської області. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно з ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 355 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Згідно з ст. 368 Цивільного кодексу України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 370 Цивільного кодексу України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно з ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно з ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] являвся власником житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] , після реорганізації - с. Боровичі Луцькогорайону Волинської області, земельної ділянки (кадастровий номер 0723680300:01:002:0289), площею 0.2500 га, яка призначена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, знаходиться по [ADDRESS] , після реорганізації - с. Боровичі Луцькогорайону Волинської області.[PERSON] , [PERSON] , [PERSON] являються співвласниками квартири [ADDRESS] . Вказана квартира належала їм та спадкодавцю [PERSON] на праві приватної, спільної сумісної власності. [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] позивач [PERSON] у встановлений законом шестимісячний термін з моменту відкриття спадщини фактично прийняла спадщину, подавши відповідну заяву в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини. Заяви про відмову від спадщини вона не подавала. Іншими спадкоємцями за законом на це майно, крім позивача [PERSON] , є діти спадкодавця - відповідачі [PERSON] , [PERSON] , однак вони у визначений законом термін не вчинили будь-яких дій, що свідчать про прийняття ними спадщини після смерті батька [PERSON] , на спадкове майно не претендують. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не має можливості. Зазначені обставини не оспорюються сторонами, а також це встановлено з досліджених судом письмових доказів, зокрема, свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 21 грудня 2022 року, свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 20 листопада 1977 року, свідоцтва про право власності на житло від 11 січня 2006 року, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 18 січня 2006 року, технічного паспорта на квартиру [ADDRESS] ,технічного паспорта на будинковолодіння по [ADDRESS] , інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23 лютого 2024 року, витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 1 липня 2024 року, нотаріально посвідчених заяв[PERSON] , [PERSON] про відмову від спадщини, постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 166/02-31 від 6 березня 2024 року, постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 575/02-31 від 13 червня 2024 року, нотаріально посвідченої заяви[PERSON] про прийняття спадщини, повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори № 1050/01-16 від 29 жовтня 2024 року. Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач [PERSON] , являючись спадкоємцем за законом на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, які знаходяться по [ADDRESS] , після реорганізації - с. Боровичі Луцькогорайону Волинської області, земельну ділянку (кадастровий номер 0723680300:01:002:0289), площею 0.2500 га, що призначена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, знаходиться по [ADDRESS] , після реорганізації - с. Боровичі Луцькогорайону Волинської області, які належали [PERSON] , а також частку квартири [ADDRESS] - частку, яка належала [PERSON] , фактично набула право власності на вказане спадкове майно. На даний час право власності на нього ніким не оспорюється, а тому є всі підстави для визнання права власності на це спадкове майно за [PERSON] . Встановити, що частки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] є рівними та становлять по частки вказаного нерухомого майна.

Outcome: approved