Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-28 00:00:00

У січні 2024 року Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські електромережі» (надалі за текстом - позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що в результаті порушень з боку відповідача, утворилась заборгованість за не обліковану електричну енергію (згідно акту про порушення) в розмірі 14 179,93 грн. Станом на день звернення до суду, заборгованість відповідачем не погашена. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 07.03.2024 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 26.08.2024 року вирішено перейти до розгляду справи за правилами спрощеного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Суду подав письмове клопотання про розгляд справи без його участі, просив позовні вимоги задовольнити та проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився. Судом про розгляд справи повідомлявся належним чином. Відзив на позов до суду не подав. З будь-якими клопотаннями до суду не звертався. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, а також суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач є правонаступником ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» та є постачальником житлово-комунальних послуг, зокрема, здійснює постачання електроенергії за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до пункту 3.1.1 Постанови НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» (далі - Постанова), визначено, що постачання (продаж) електричної енергії споживачу здійснюється за договором про постачання електричної енергії споживачу обраним споживачем електропостачальником, який отримав відповідну ліцензію, за вільними цінами, крім постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги або постачальником «останньої надії». П. 1.1.2 Постанови визначено поняття споживача електричної енергії як фізичної особи, у тому числі фізичної особи - підприємця, або юридичної особи, що купує електричну енергію для власного споживання. Водночас зі змісту інших положень постанови, зокрема з п. 1.1.2 вбачається, що дане визначення необхідно застосовувати в значно ширшому значенні, оскільки він також розповсюджується і на осіб, які використовують електричну енергію без укладення договору на електропостачання. Аналогічна правова позиція викладена в постанові ВСУ від 16.05.2011 № 3-38гс11, в якій зазначено, що вирішуючи спори, пов`язані з постачанням і використанням електричної енергії, судам слід врахувати те, що дія ПКЕЕ, поширюється на осіб, які використовують електричну енергію на підставі договору, так і на тих осіб, які в порушення цих ПКЕЕ споживають електричну енергію в позадоговірному порядку внаслідок самовільного підключення до електромереж. Згідно п. 3.1.9 постанови, споживання електричної енергії без укладання договору не допускається. П. 5.5.5 постанови передбачений обов`язок споживача користуватись електричною енергією виключно на підставі договору; сплачувати за електричну енергію та надані послуги відповідно до укладених договорів; за умови неповної оплати за спожиту електроенергію припинити власне електроспоживання відповідно до умов договору; здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору. 03.05.2023 року уповноваженими представниками ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ», за адресою: м. Київ, вул. Авіаконструктора Антонова, 15/А, кв. 105, зафіксовано: порушення п. 2.3.2, 2.3.4, 5.5.5. ПРРЕЕ, п. 5.16.11, 5.16.18, 5.16.19, 6.4.2. Кодексу комерційного обліку (ККО), що відповідає порушенню п. 8.4.2 ПРРЕЕ - відсутня пломба з відбитками тавр ОСР типу карат, яка встановлена на клемній кришці електролічильника. На підставі виявленого було складено Акт про порушення № 220477 від 03.05.2023 року. Акт підписали представники ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» Волинець В.М., Павлик А.В. З актом про порушення також була ознайомлена споживач, факт ознайомлення засвідчила своїм підписом. 20 червня 2023 року відбулося засідання комісії з розгляду акту № 220477 про порушення, що супроводжувалось веденням протоколу № 577. Відповідно до протоколу № 577 від 20.06.2023 комісією на засіданні було прийнято рішення здійснити нарахування за необліковану електричну енергію згідно з п. 8.4.11 та за формулою 5 визначеного главою 8.4 розділу VIII Правил роздрібного ринку електричної енергії. Так, вартість необлікованої електроенергії відповідача, склала 14 179 грн. 93 коп., що підтверджується розрахунком обсягу та вартості електроенергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ПРЕЕ за актом № 220477 від 03.05.2023. Станом на 01.01.2024 року за відповідачем рахується заборгованість за необліковану електричну енергію в сумі 14 179,93 грн. Вказана заборгованість відповідачем не погашена. Незважаючи на попередження, відповідачем зобов`язання не виконуються. Відповідно до п. 8.2.7 ПРРЕЕ споживач має оплатити розрахункові документи за необліковану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка. Статтею 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначена відповідальність за порушення законодавства, що регулює функціонування ринку електричної енергії. Відповідно до ч. 1 ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. За ч. 2 ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» правопорушеннями на ринку електричної енергії є, зокрема: недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії (п. 2 ч. 2 цієї статті); крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку (п. 4 ч. 2 цієї статті). Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, з урахуванням викладеного суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за не обліковану електричну енергію за актом про порушення. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, крім випадків, установлених ст.82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідачем, всупереч вимогам ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів своєчасної та у повному обсязі сплати боргу за актами про порушення та відсутності заборгованості перед позивачем по оплаті цих послуг. Враховуючи вищевикладене, суд вважає встановленим факт порушення прав позивача, а відтак, позовні вимоги щодо стягнення заборгованості є законними і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 3028 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved