Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-26 00:00:00

Заявники [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з даною заявою про встановлення факту неправильності запису в актах громадянського стану та зобов`язання внести зміни до вказаних актів. Свої вимоги заявники мотивують тим, що заявник [PERSON] народився, [INFO] в місті Києві в УРСР. 25 квітня 1978 року завідуючою відділом (бюро) запису актів громадянського стану Петропавлівсько Борщагівського ЗАГСУ Києво-Святошинського району, Київської області у книзі реєстрації актів громадянського стану при видачі свідоцтва про народження було допущено помилку, а саме прізвище з російської мови [PERSON] , [PERSON] не було перекладено на українську мову, а тому замість правильного запису на українській мові « [PERSON] » було записано в Свідоцтві про народження - « [PERSON] ». У вище зазначеному свідоцтві про народження від 25 квітня 1978 року було зроблено запис за № 33 серія [NUMBER] . Крім того, заявник [PERSON] вказує, що до цього часу як вбачається зі свідоцтва про народження, замість правильного прізвища « [PERSON] » зазначено прізвище « [PERSON] ». 17 листопада 1998 року заявник [PERSON] отримав паспорт громадянина України на прізвище « [PERSON] », де зазначено, що він народився [INFO] в селі Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошинського району, Київської області, серія і номер паспорта - [NUMBER] , який виданий Центральним СВМ ГУ МВС України в Київській області. Заявник [PERSON] зазначає, що 18 лютого 2005 року вона отримала паспорт громадянина України, народилася [INFO] в селі Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, серія паспорта [NUMBER] , який виданий Києво-Святошинським РВ ГУ МВС України в Київській області 18 лютого 2005 року. Крім того, заявник [PERSON] вказує, що його батько - [PERSON] - українець, уродженець Луганської області, Ровеньківського району, селище Дзержинка, але проживав та був зареєстрований весь час до смерті в РФ, а саме в с. Агой, Туапсинського району, Красноградського краю. 27 січня 1983 року шлюб між батьками заявника [PERSON] був розірваний на підставі свідоцтва про розірвання шлюбу, після розірвання шлюбу батьку та матері заявника присвоєно прізвище: [PERSON] і [PERSON] . До цього часу у заявника [PERSON] у свідоцтві про народження, актовий запис № 33 від 25 квітня 1978 року, який було зареєстровано завідуючою відділом (бюро) запису актів цивільного стану Петропавлівсько-Борщагівського ЗАГСУ Києво-Святошинського району Київської області зазначено прізвище « [PERSON] », тобто було допущено помилку в прізвищі заявника. 12 листопада 2024 року заявники [PERSON] та [PERSON] звернулися до Боярського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за адресою: 08151, Київська область, місто Боярка, вул. Білогородська, буд. 134-А, з проханням внести зміни до актового запису цивільного стану № 33 від 25 квітня 1978 року про виправлення помилки в прізвищі, замінивши прізвище заявника « [PERSON] », а також замінивши прізвище його батька та матері. На дану заяву [PERSON] та [PERSON] отримали письмову відмову, в якій зазначено, що зміни вносяться тільки на підставі рішення суду. Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що іншим шляхом встановити та усунути вказані розбіжності неможливо, заявники просять задовольнити їх вимоги, Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.11.2024 року у справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку окремого провадження. Заявники [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, подали до суду заяву про розгляд заяви за їх відсутності, вимоги підтримують у повному обсязі. Представник заінтересованої особи Боярський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи була повідомлений належним чином. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. У відповідності до ст. ст. 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, заявник [PERSON] народився [INFO] в місті Києві в УРСР. 25 квітня 1978 року завідуючою відділом (бюро) запису актів громадянського стану Петропавлівсько Борщагівського ЗАГСУ Києво-Святошинського району, Київської області у книзі реєстрації актів громадянського стану при видачі свідоцтва про народження було допущено помилку, а саме прізвище з російської мови « [PERSON] », « [PERSON] » не було перекладено на українську мову, а тому замість правильного запису на українській мові « [PERSON] » у свідоцтві про народження було записано - « [PERSON] ». У вище зазначеному свідоцтві про народження від 25 квітня 1978 року була зроблено запис за № 33 серія [NUMBER] . Як вбачається із свідоцтва про народження, замість правильного прізвище « [PERSON] » зазначено - « [PERSON] ». 17 листопада 1998 року заявник [PERSON] отримав паспорт громадянина України на прізвище « [PERSON] », де зазначено, що він народився [INFO] в селі Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошинського району, Київської області, серія і номер паспорта - [NUMBER] . Паспорт виданий Центральним СВМ ГУ МВС України в Київській області. 18 лютого 2005 року заявник [PERSON] отримала паспорт громадянина України, яка народилася [INFO] в селі Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, серія паспорта [NUMBER] , виданий Києво-Святошинським РВ ГУ МВС України в Київській області 18 лютого 2005 року. Судом встановлено, що батько заявника [PERSON] - [PERSON] , українець, уродженець Луганської області, Ровеньківського району, селище Дзержинка. 27 січня 1983 року шлюб між батьками заявника [PERSON] був розірваний, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу, після розірвання шлюбу їм присвоєно прізвища « [PERSON] » « [PERSON] » відповідно. Правові та організаційні засади державної реєстрації актів цивільного стану врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Так, відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Відповідно до ст. 22 вказаного Закону, внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. Згідно з п. п. 2.13.1 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до п. п. 1.15, 2.16.7, 2.18 Правил, на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актовому записі цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації за місцем зберігання відповідного актового запису цивільного стану, крім випадків, встановлених у пункті 2.28 цього розділу. Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», після внесення змін до актового запису цивільного стану заявнику повторно видається свідоцтво про державну реєстрацію акта цивільного стану. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), які містяться у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 07.07.1995 року «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану», питання про встановлення неправильності в актовому записі суд вирішує на підставі письмових (архівних матеріалів, відомостей, які містяться в паспорті; довідок з місця роботи, навчання проживання; військових, профспілкових, інших посвідчень тощо) та інших доказів, що достовірністю підтверджують заявлену вимогу. Судам належить враховувати, що реєстрація народження, смерті, одруження, розірвання шлюбу, встановлення батьківства, зміни прізвища, імені та по батькові провадиться органами реєстрації актів громадянського стану в книгах спеціального зразка, які є єдиними доказами засвідчених у них фактів. Крім цього Закону, порядок реєстрації актів громадянського стану встановлюється Правилами, які затверджуються Міністерством юстиції України. Суд розглядає заяви про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану як у випадках невиправлення органами реєстрації актів громадянського стану помилок, допущених при складанні актового запису, так і при відмові зазначених органів внести в ці записи передбачені законодавством зміни (прізвища, імені, по батькові тощо) і доповнення (наприклад, про національність і громадянство батьків). З такими заявами до суду можуть звертатися особи, щодо яких складено актовий запис; батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники - щодо актових записів, які стосуються неповнолітніх дітей, а у передбачених законодавством випадках і самі неповнолітні; опікуни громадян, визнаних судом недієздатними, а щодо актових записів померлих - особи, які входять до кола їх спадкоємців. В порядку встановлення неправильності записів у актах громадянського стану до цих актів вносяться зміни щодо прізвища, імені, по батькові, коли були допущені помилки під час реєстрації акта або коли органами реєстрації актів громадянського стану відмовлено у зміні запису, який провадився відповідно до положень про порядок зміни записів актів громадянського стану (наприклад, при зміні прізвища, імені, по батькові, місця і дати народження; у зв`язку з усиновленням (удочерінням), а також у разі запису усиновителів батьками усиновленого; при зміні прізвища одного з подружжя або дитини у зв`язку з розірванням шлюбу або визнанням шлюбу недійсним; якщо прізвище, ім`я та по батькові зазначені без урахування національних традицій; якщо при реєстрації народження дитини їй дане прізвище або ім`я без урахування бажання батьків або одного з них, а також у зв`язку зі зміною статі). Суд постановляє рішення про неправильність запису в акті громадянського стану, саме в тій частині цього запису, в якій встановлено неправильність, а не запису всього акта громадянського стану. Виходячи з того, що рішення суду, яким встановлено неправильність запису в акті громадянського стану є підставою для виправлення такого запису органами реєстрації актів громадянського стану, у резолютивній частині рішення повинно бути зазначено, який запис є неправильним, яким органом реєстрації актів громадянського стану і щодо яких осіб він складений, номер і дата запису та які виправлення, зміни чи доповнення слід до них внести. Дослідивши надані заявником докази з урахуванням вказаних норм, суд дійшов висновку про наявність помилки в актовому записі про народження заявника щодо зазначення прізвищ заявника та його батьків, що перешкоджає заявнику в реалізації його прав та можливості виправлення інших документів, що необхідні для нього. Однак, щодо вимоги про встановлення неправильності запису в акті цивільного стану № 33 від 25.04.1978 прізвища слід зазначити, що вказаний факт вже було встановлено рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08.07.2024 року, яке набрало законної сили 30.08.2024 року. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами. Крім того, суд зазначає, що в частині вимоги про зобов`язання заінтересованої особи: Боярського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ видати свідоцтво про народження, видати свідоцтво про народження, суд зазначає, що заявники не позбавлені можливості самостійно звернутися з вказаним питанням до цієї особи. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги заявника обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial