Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-21 00:00:00

ОСББ «Донця 2А-Ініціатива» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилається на те, що 15 листопада 2019 року було зареєстровано ОСББ «Донця 2А-Ініціатива», яке здійснює утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території за адресою: [ADDRESS] . Відповідач є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідач не виконує обов`язки по відшкодуванню витрат на утримання будинку, у зв`язку з чим за період з листопада 2020 року по серпень 2023 року утворилась заборгованість у розмірі 20 003,14 грн., що складається з: 1)заборгованість зі сплати щомісячного внеску на утримання будинку та прибудинкової території - 15 445, 69 грн., з яких: -сума основного боргу 12 533, 99 грн.; -інфляційні нарахування за весь час прострочення 2 420, 13 грн.; -3% річних становлять за весь час прострочення 491, 57 грн. 2)заборгованість зі сплати за функціонування пунктів фізичної охорони та технічне забезпечення систем контролю доступу та відео спостереження в будинок [ADDRESS] становить 4 557, 45 грн., з яких: -сума основного боргу 3 980, 00 грн.; -інфляційні нарахування за весь час прострочення 468,05 грн.; -3% річних становлять за весь час прострочення 109, 40 грн. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 31.08.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 15 листопада 2019 року було зареєстровано ОСББ «Донця 2А-Ініціатива», яке здійснює утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території за адресою: [ADDRESS] . Відповідач є власниками квартири [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21.06.2023. Відповідно до цієї довідки [PERSON] є власником квартири. З позову вбачається, що відповідач не виконує обов`язки по відшкодуванню витрат на утримання будинку, у зв`язку з чим за період з листопада 2020 року по серпень 2023 року утворилась заборгованість у розмірі 20 003, 14 грн. Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення з відповідача заборгованості та просить суд стягнути з відповідача: 3)заборгованість зі сплати щомісячного внеску на утримання будинку та прибудинкової території - 15 445, 69 грн., з яких: -сума основного боргу 12 533, 99 грн.; -інфляційні нарахування за весь час прострочення 2 420, 13 грн.; -3% річних становлять за весь час прострочення 491, 57 грн. 4)заборгованість зі сплати за функціонування пунктів фізичної охорони та технічне забезпечення систем контролю доступу та відео спостереження в будинок [ADDRESS] становить 4 557, 45 грн., з яких: -сума основного боргу 3 980, 00 грн.; -інфляційні нарахування за весь час прострочення 468,05 грн.; -3% річних становлять за весь час прострочення 109, 40 грн. Відповідно до статей 156, 162 ЖК України власник та члени його сім`ї зобов`язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки. Згідно зі ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і при будинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 року зі змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45 власники квартир зобов`язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги. Відповідно до статей 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги. Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Утримання майна власників квартир (будинку та прибудинкової території) здійснюється ними шляхом оплати всіх витрат по утриманню експлуатуючій організації. У ст. 526 ЦК України зазначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що до виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. Згідно зі ст. 15 цього закону співвласник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів. Відповідно до протоколу Установчих зборів співвласників ОСББ «Донця 2А-Ініціатива» від 12 листопада 2019 року були прийняті рішення про затвердження розмірів обов`язкових до сплати внесків, зокрема: - щомісячного внеску на утримання будинку та прибудинкової території; - одноразового внеску для фінансового забезпечення початку функціонування ОСББ «Донця 2А-Ініціатива»; - одноразового внеску для встановлення системи контролю доступу в будинок та на його прибудинкову територію, а також організацію відеоспостереження; - щомісячного внеску на функціонування пунктів фізичної охорони та технічне забезпечення систем контролю доступу та відеоспостереження будинок та на його прибудинкову територію. Судом безспірно встановлено, що фактично, на час звернення до суду з позовом, відповідач має заборгованість перед позивачем, що підтверджується наданим суду розрахунком. Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по обов`язковим внескам на утримання будинку та прибудинкової території за період з листопада 2020 року по серпень 2023 року На підтвердження своїх доводів надав суду розрахунок заборгованості. Доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачем суду не надано. Оцінивши наданий позивачем розрахунок боргу, суд вважає, що позивач обґрунтовано нарахував зазначені суми і вважає за можливе покласти їх в основу рішення суду. Щодо стягнення інфляційних втрат та 3% річних, необхідно зазначити наступне. Позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати та 3% річних за період з листопада 2020 року по серпень 2023 року. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Разом з тим, слід зауважити, що згідно з Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19)» №530-ІХ від 17.03.2020, на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (Соvid-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 зі змінами «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу Соvid-19», з 12.03.2020 на всій території України запроваджено карантин. Починаючи з 24.02.2022 та на час звернення з позовом до суду в Україні запроваджено воєнний стан, який неодноразово продовжено. Постановою КМУ № 206 від 05.03.2022 встановлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі. Ця постанова набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 24.02.2022. Отже, з урахуванням наведених положень закону, вбачається, що з 17.03.2020 заборонено нарахування та стягнення судом неустойки (штрафів, пені), 3% річних та інфляційних втрат за несвоєчасне здійснення особою платежів за житлово-комунальні послуги. Їх нарахування на суму боргу за надані послуги є помилковим та порушує норми чинного законодавства. Отже позовні вимоги у частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат не підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Позивач також просить суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 500 грн. Так, відповідно до положень частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 частини третьої цієї статті визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до частин першої-третьої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4500 грн. позивачем надано суду копію договору №30/07-20/1 від 30.07.2020 про надання правничої допомоги, що укладений між ОСББ «Донця 2А-Ініціатива» та адвокатом Вербицьким Я.В.; копію додаткової угоди №11 від 10.07.2023 до Договору №30/07-20/1 від 30.07.2020; копію акту прийому-передачі наданих послуг від 14.07.2023; копію ордера серії АА №1341406, а також копію платіжної інструкції №1317 від 17.07.2023 про сплату Об`єднанням на рахунок адвоката оплати правничої допомоги за вказаним вище договором у розмірі 4500 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 215, 82 грн. пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: partial