Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-29 00:00:00

представник позивача - [PERSON] подав до суду позовну заяву, вимоги за якою доповнив та остаточно просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 18600, вчинений 14 серпня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт капітал» заборгованості в розмірі 41730,70 гривень; стягнути з відповідача на користь позивача безпідставно набуті кошти в розмірі гривень. В обґрунтування заявлених вимог постилався на те, що 14 серпня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинено виконавчий напис № 18600, яким стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт капітал» грошові кошти в загальному розмірі 41730,70 гривень. На підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою М.В. 11 вересня 2020 року відкрито виконавче провадження № 63011071. На думку позивача, виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки є незаконним (протиправним), тобто таким, що винесений з порушенням вимог чинного законодавства України. Так, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. 30 квітня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та [PERSON] було укладено Договір № 00812/04192ВССА про відкриття банківського рахунку, кредитного обслуговування рахунку та встановлення кредитного ліміту. Згідно п. 1.4. Розділу № 1 Предмет договору «Розмір кредитного ліміту становить 20000,00 гривень. Згідно з Графіком використання кредитного ліміту та розрахунку платежів із визначенням сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, вбачається, що погашення заборгованості мало відбуватись шляхом щомісячного погашення кредиту, починаючи з 15 травня 2013 року. Строк дії договору - до 30 квітня 2016 року. Загальний строк позовної давності становить три роки, який має застосовуватися до кожного щомісячного платежу. З моменту закінчення дії договору нарахування відсотків і інших платежів, передбачених договором припиняються. Таким чином, відповідно до чинного законодавства України, позовна давність по заявленим вимогам до [PERSON] за Договором за період з 15 травня 2013 року по 30 квітня 2016 року сплинула 30 квітня 2019 року. Як вбачається зі змісту оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса, правонаступником ПАТ «Платинум Банк» на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами б/н від 22 березня 2018 року, Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами б/н від 27 липня 2020 року стало ТОВ «Вердикт Капітал» та стягнуто заборгованість в період з 27 липня 2020 року по 27 липня 2020 року. 27 липня 2020 року відповідач став правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ «Платинум Банк», а отже відбулася зміна сторін у зобов`язанні, яка не змінює порядок обчислення та перебігу позовної давності. Отже, відповідач звернувся із заявою про вчинення виконавчого напису щодо стягнення заборгованості за кредитним договором після спливу трирічного строку. Таким чином, вчинення виконавчого напису нотаріусом можливе лише при наявності дотримання строків звернення - за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а порушення нотаріусом вказаних вимог є підставою визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Крім того відповідно до підпунктів 1.1-1.2 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року та ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Як зазначено у оскаржуваному виконавчому написі, цей напис вчинено відповідно пункту 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року. Проте з 22 лютого 2017 року пункт 2 Переліку визнаний незаконним та не чинним, а згідно до попередньої редакції Переліку для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про надання споживчого кредиту, вимога кредитодавця втрачає чинність. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. Проте позивач не отримував від відповідача вимогу про усунення порушень щодо погашення боргу, а отже заборгованість не може вважатися безспірною. У нотаріуса відсутні були підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, а також суми процентів, зазначені у виконавчому написі, є безспірними. Розрахунок боргу, здійснений відповідачем щодо наявності грошового зобов`язання позивача по кредиту, процентах є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків відповідача без урахування думки та позиції позивача, а отже не може вважатися документом, який підтверджує безспірність вимог банку до боржника. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості та відповідності дійсній сумі заборгованості. Крім того законодавство не передбачає можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитного договору укладеного в письмовій (не нотаріальній) формі. Договір № 00812/04192ВССА від 30 квітня 2013 року про відкриття банківського рахунку, кредитного обслуговування рахунку та встановлення кредитного ліміту укладений в простій письмовій формі, а отже стягнення заборгованості на підставі виконавчого напису нотаріуса є незаконним, та вчинений з порушенням Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року, Закону України «Про нотаріат», а отже є таким, що не підлягає виконанню. Крім того в порядку виконання виконавчого напису № 18600 від 14 серпня 2020 року з позивача примусово стягнуто 13482,94 гривні, а оскільки вказаний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, то відпала правова підстава для примусового стягнення спірних грошових коштів, тому відповідач зобов`язаний повернути позивачу отримані грошові кошти.За вказаних обставин позивач змушений звернутися до суду з позовом. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 24 вересня 2021 року відкрито провадження по справі. 01 жовтня 2021 року позивач подав заяву про забезпечення позову. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 11 жовтня 2021 року зупинено стягнення на підставі виконавчого документа виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем 14 серпня 2020 року, зареєстрованого в реєстрі за №18600, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» суми заборгованості за кредитним договором №00812/04192ВССА від 30 квітня 2013 року в сумі 41730,70 гривень (виконавче провадження №63011071). Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 09 листопада 2021 року витребувано у Приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича належним чином завірені копії матеріалів нотаріальної справи, на підставі яких 14 серпня 2020 року було вчинено виконавчий напис № 18600 про стягнення заборгованості за Кредитним договором №00812/04192 ВССА у розмірі 41730,70 гривень з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал». 10 листопада 2021 року представник ТОВ «Вердикт капітал» подав суду відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позовної заяви та пояснив, що відповідачем надані нотаріусу документи, які підтверджують безспірність заборгованості, а зазначену в оспорюваному виконавчому написі заборгованість, можна вважати безспірною, оскільки позивач у позові не зазначив жодної обставини, яка б свідчила про протилежне. 10 листопада 2021 року представник ТОВ «Вердикт капітал» подав суду клопотання про зменшення розміру судових витрат на правничу допомогу, в якому просив відмовити позивачу у стягненні витрат на правничу допомогу, оскільки фактично представник позивача вважає, що написання позовної заяви із формуванням додатків, консультації - вартує 10000,00 гривень. Проте середня заробітна плата в вересні 2021 року в Харківській області складала 12627,00 гривень; в вересні 2021 року 22 робочих дні. З наведеного вбачається, що 1 робочий день в середньому коштує 573,00 гривень, половина дня - 286,00 гривень. В даному випадку, із врахуванням середньої заробітної плати в регіоні, в якому працює адвокат позивача, витрати по часу наприклад на половину робочого дня повинні були складати 286,00 гривень, але не 10000,00 гривень за справу незначної складності. До позовної зави не подано належних та допустимих документів, які б підтверджували оплату правничої допомоги, в тому числі документів, які б підтверджували перерахунок коштів адвокату в сумі 10000 гривень. Спеціальним розпорядженням Голови Верховного суду № 2/0/9-22 від 08 березня 2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність судових справ, що розглядаються Харківським районним судом Харківської області та визначено територіальну підсудність Полтавському районному суду Полтавської області. На підставі вищевказаного розпорядження цивільна справа передана до Полтавського районного суду Полтавської області за підсудністю. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 30 листопада 2023 року цивільну справу передано на розгляд до Харківського районного суду Харківської області. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 25 березня 2024 року цивільну справу прийнято в провадження. 02 квітня 2024 року представник позивача подав суду заяву про зміну предмета позову. Представник позивача Караченцев Ю.Л. в судовому засіданні підтримав уточнені позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві та заяві про зміну предмета позову . Представник ТОВ «Вердикт капітал» в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час судового засідання повідомлявся належним чином. Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час судового засідання повідомлявся належним чином. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 30 квітня 2013 року між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] укладено договір № 00812/04192ВССА про відкриття банківського рахунку, кредитного обслуговування рахунку та встановлення кредитного ліміту, в простій письмовій формі, без нотаріального посвідчення, відповідно до умов якого позивачу надано кредит у виді відкличної відновлюваної кредитної лінії з кредитним лімітом в розмірі 20000,00 гривень зі строком дії кредитного ліміту 36 місяців, з нарахуванням процентів за користування кредитом. 14 серпня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинено виконавчий напис № 18600 про звернення стягнення з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором № 00812/04192ВССА від 30 квітня 2013 року, укладеним з ПАТ «Платинум Банк», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Женева», правонаступником якого є ТОВ «Вердикт капітал»; строк платежу за кредитним договором настав, боржником допущено прострочення платежів; стягнення заборгованості проводиться за період з 27 липня 2020 року по 27 липня 2020 року; сума заборгованості складає 41080,70 гривень, в тому числі прострочена заборгованість за сумою кредиту 10726,70 гривень, прострочена заборгованість за комісією 55,71 гривень, прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 1522,32 гривень, строкова заборгованість за комісією 187,26 гривень, строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 28588,71 гривень; за вчинення виконавчого напису стягнуто плати із стягувача 650,00 гривень, яка підлягає стягненню з боржника; загальна сума, яка підлягає стягненню 41730,70 гривень. Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової М.В. від 11 вересня 2020 року відкрито виконавче провадження № 63011071 з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. № 18600, вчиненого 14 серпня 2020 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт капітал» заборгованості в розмірі 41730,70 гривень. За даними листа приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової М.В. № 7181 від 07 березня 2024 року, в межах виконавчого провадження № 63011071 з [PERSON] стягнуто 17058,55 гривень, з яких: 13482,94 гривні в рахунок погашення заборгованості перед стягувачем; 1348,26 гривень в рахунок погашення основної винагороди приватного виконавця; 669,00 гривень в рахунок погашення витрат виконавчого провадження; 1558,35 гривень перебувають на депозитному рахунку приватного виконавця. В якості доказів суду також надано: постанова про стягнення з боржника основної винагороди; постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України. Згідно п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість; перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Частиною 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Процедуру вчинення виконавчого напису врегульовано у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. За п.п. 2.1 п. 2, п.п. 3.2. п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, а нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, зокрема, п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та не чинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може проводитися у безспірному порядку, а наданий нотаріусу кредитний договір не посвідчена нотаріально, отже не був тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №6-887цс17 і підтриманої Верховним Судом у постанові від 26 листопада 2018 року у справі №207/3365/16, захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Враховуючи, що матеріали справи не містять доказів нотаріального посвідчення кредитного договору № 00812/04192ВССА, укладеного 30 квітня 2013 року між [PERSON] та ПАТ «Платинум Банк», правонаступником якого є відповідач та безспірності заборгованості боржника при вчиненні виконавчого напису № 18600 від 14 серпня 2020 року, що в сукупності вказує на недотримання приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вимог законодавства України під час вчинення виконавчого напису № 18600 від 14 серпня 2020 року, тому суд приходить до висновку, що даний виконавчий напис не підлягає виконанню та задовольняє вимоги позивача про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису № 18600, вчиненого 14 серпня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт капітал» заборгованості. Також суд задовольняє вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь позивача суму грошових коштів в розмірі 13482,94 гривень, які стягнуті за виконавчим написом № 18600, вчиненим 14 серпня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., при цьому виходить з того, що рішенням суду виконавчий напис № 18600 від 14 серпня 2020 року визнаний таким, що не підлягає виконанню, а отже відпала підстава, на якій відповідач набув кошти від позивача внаслідок вчинення виконавчих дій, пов`язаних з виконанням вказаного виконавчого напису нотаріуса. Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача, та питання про розподіл судових витрат вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи; до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, позовні вимоги задоволено повністю, тому сума судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь держави. При вирішенні питання про відшкодування витрат на правову допомогу суд враховує, що відповідно до договору про надання правничої допомоги від 03 вересня 2021 року, додатку № 2 до нього «Розмір та порядок оплати послуг адвоката»; акту № 2 приймання-передачі наданої правничої допомоги за Договором від 03 вересня 2021 року про надання правничої допомоги; квитанції до прибуткового касового ордера № 1173144/1 від 26 березня 2024 року, позивачем понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 13500,00 гривень, позовні вимоги задоволено повністю, тому стягує з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 13500,00 гривень. При цьому\~суд не\~приймає до\~уваги заперечення\~відповідача щодо\~стягнення витрат\~на правничу\~допомогу,\~оскільки відповідачем\~не доведена\~неспівмірність витрат\~позивача на\~професійну правничу\~допомогу зі\~складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг); часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); обсягом\~наданих адвокатом\~послуг та\~виконаних робіт; ціною позову та/або значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи, а представником позивача надано детальний опис наданих послуг, виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та дотримано вимог щодо співмірності витрат.

Outcome: approved