Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-27 00:00:00

Позивач ТОВ «Бізнес Позика» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованість за кредитним договором. На обґрунтування позовних вимог зазначено, що ТОВ «Бізнес Позика» 26.11.2020 року направила [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір № 183258-КС-001 про надання кредиту. 26.11.2020 року [PERSON] , прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору № 183258-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «Бізнес Позика» направлено [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G3812, на номер телефону [NUMBER] (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий боржником було введено/відправлено. Таким чином, 26.11.2020 року між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачем [PERSON] було укладено договір № 183258-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 Договору кредиту, відповідачу було надано грошові кошти у розмірі 10 000,00 грн зі сплатою процентів в розмірі 1.166347 % за кожен день користування Кредитом. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало відповідачу грошові кошти в розмірі 10 000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку № [NUMBER] , номер якої відповідачем вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті. Як зазначає позивач, до теперішнього часу боржник свої зобов`язання за Кредитним договором належним чином не виконав, чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором. Відповідно до розрахунку заборгованості, відповідач станом на 09.06.2024 року має заборгованість в розмірі 23179,19 грн, що складається з: сума прострочених платежів по тілу кредиту - 10000,00 грн; сума прострочених платежів по процентах - 13179,19 грн, суми прострочених платежів за комісією - 0,00 грн. Посилаючись на викладені обставини, позивач просить задовольнити його вимоги стягнути з відповідача вищевказані суми заборгованості в загальному розмірі 23179,19 грн, а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. Крім того, представником позивача було подано додаткові пояснення у справі, відповідно яких нею було додатково роз`яснено розрахунок заборгованості за кредитним договором та щодо стягнення процентів за кредитним договором та їх розмір. Надано докази направлення на електронну адресу відповідача кредитного договору та правил, які були відправлені відповідачу одразу після укладення кредитного договору та додаткових угод. Ухвалою судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 26.04.2024 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання. Ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 19.12.2024 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечив проти позовних вимог ТОВ «Бізнес Позика». Зазначив, що позивач приховує від суду той факт, що рішення від 02.02.2023 року по справі № 392/228/22 (провадження № 2/392/86/23), був предметом спору з боку позивача ТОВ «Бізнес Позика» кредитний договір № 183258-КС-001 від 26.11.2020 року, про стягнення з [PERSON] на користь позивача за вказаним кредитним договором про стягнення несплаченого ним кредиту на загальну суму 23819,19 грн, який більший на 640,00 грн чим за даним позовом у 2024 року. Вказав, що 26.11.2020 року він з ТОВ «Бізнес Позика» не укладав жодних письмових кредитних договорів, в тому числі й кредитного договору № 183258-КС-001 від 26.11.2020 року, копії таких кредитних договорів з умовами розрахунків, він не отримував від позивача з 26.11.2020 року по сьогодні за виключенням даного позову справи № 392/1036/24. Повідомив, що позивачу він не надавав копії (завірені його підписом , ПІБ і датою) своїх документів - паспорт, ідентифікаційний номер, реквізитів банківських карток. Позивач у своєму позові справи № 392/1036/24 не вказує з якої саме дати у [PERSON] на їх думку встановлена ними заборгованість по кредитному договорі № 183258-КС-001 від 26.11.2020 року, у той час коли за умовами кредитного договору № 183258-КС-001 від 26.11.2020 року термін дії вказаного кредитного договору встановлений до 18.03.2021 року, що свідчить про те, що до подачі даного позову пройшло більше 3 років. Посилаючись на ст. 207, 626, 628, 633, 634, 526,1048, 1049, 1050,1054 ЦК України, ст. 142, 263-265, 280-284 ЦПК України просив в задоволені позовних вимог позивача до [PERSON] про стягнення заборгованості відмовити повністю, оскільки позивач звернувся до суду з позовом 18.06.2024 року, тобто поза межами строку позовної давності. У відповіді на відзив, поданою представником позивача зазначено, що вважає поданий відповідачем відзив безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Вказано, що сплив строку позовної давності при пред`явлені позову до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання кредиту № 183258-КС-001 від 26.11.2020 року припав на період дії воєнного стану в Україні, такий строк підлягає продовженню та зупиненню до закінчення або скасування воєнного стану в Україні, а тому заява відповідача про застосування строків позовної давності у справі № 392/1036/24 не підлягає задоволенню. Вказав, що вказаний договір було укладено в електронній формі відповідно до норм чинного законодавства, при цьому його було підписано відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора та під час укладення договору відповідачем [PERSON] було пройдено відео -верифікацію. Щодо більшого на 640 грн розміру заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 183258-КС-001 від 26.11.2020 року укладеним із ТОВ «Бізнес Позика» зазначеного в рішенні Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 02.03.2023 року в справі № 392/228/22, вказав, що в даному рішенні встановлено, що за вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто із стягувача, в розмірі 640, 00 гривень, які підлягають стягненню з боржника ( [PERSON] ) на користь стягувача. Загальна заборгованість боржника становить 23819, 19 гривень. Представник позивача, в судове засідання не з`явився, при цьому , як вбачається з відповіді на відзив, просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. 28.01.2025 року відповідач [PERSON] подав заяву, зареєстровану судом за вх. № 932/25 від 28.01.2025 року, відповідно якій зазначив, що на даний час він не отримував від ТОВ «Бізнес позика» відповіді на його відзив на позовну заяву, в разі знаходження в матеріалах справи відповіді на його відзив на позовну заяву, просив суд надати копію відповіді позивача для відому та перенести розгляд справи на інший день. За цих умов, судом встановлено, що зміст даної заяви повністю відповідає змісту раніше поданих відповідачем заяв, зареєстрованих судом за вх. № 10082 від 26.09.2024 року, а також за вх. № 12119 від 19.11.2024 року, на підставі яких судом було відкладено розгляд справи. Водночас, суд враховує, що відповідним записом на заяві [PERSON] (зареєстрованій судом за вх. № 10082 від 26.09.2024 року) підтверджується, що [PERSON] копію відповіді на відзив та копію клопотання про витребування доказів отримав 26.09.2024 року, а також неодноразові подання до суду заяв однакового змісту, що в свою чергу свідчить про вчинення ним дій з метою затягування розгляду справи, а тому судом встановлено, що підстави для відкладення розгляду справи - відсутні. За наведених вище обставин, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною 1 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. У частині 2 цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з статтею 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією зі сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частин першої, четвертої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Судом встановлено, що ТОВ «Бізнес Позика» 26.11.2020 року направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір № 183258-КС-001 про надання кредиту (а.с. 22). [PERSON] , 26.11.2020 року прийняв (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладання договору № 183258-КС-001 про надання кредиту (а.с. 23). 26.11.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено договір № 183258-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначений ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 Договору кредит надається на строк 16 тижнів, процентна ставка: фіксована в день 1,16634700, загальний розмір наданого кредиту 10000 грн, термін дії договору 18.03.2021 року, орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 18800,00 грн, орієнтовна реальна річна процентна ставка 425,71665500 %. Пунктом 3 договору про надання кредиту встановлений графік платежів, які має здійснювати Позичальник для належного виконання умов Кредитного договору (а.с. 21). Візуальні форми послідовності дій клієнта, що розміщені в ІТС товариства www.my.bizpozyka.com за підписом директора товариства М.М. Гайворонської, містять послідовність дій ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] , спрямованих на укладення кредитного договору (а.с. 24). Згідно із анкетою клієнта (витяг з інформаційно - телекомунікаційної системи) від 08.06.2024 року, номер банківського рахунку/банківської картки для перерахунку коштів [NUMBER] (а.с. 25). [PERSON] проходив відео-верифікацію, що підтверджується доданим до відповіді на відзив відеозаписом екрану. Під час відео - верифікації відповідач зазначив, що: він самостійно подав заявку на отримання кредиту; надав повну згоду на проведення відео-верифікації та фото-фіксації екрану з його зображенням та зображенням документа, що посвідчує його особу; підтвердив, що на нього не чинять тиск або вплив з метою отримання кредиту; зазначив свій фінансовий номер телефону та номер, дату та орган видачі паспорта. До матеріалів справи долучено копію паспорта громадянина України та картки платника податків на ім`я [PERSON] (а.с. 83-92). Зазначене свідчить, що твердження відповідача про ненадання ТОВ «Бізнес позика» про надання позивачу копії паспорта, ідентифікаційного номеру та реквізитів банківських карток, є недостовірними, оскільки зворотне підтверджується доказами наданими позивачем. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало надало позичальнику грошові кошти в розмірі 10000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника, що підтверджується платіжним дорученням № 22231 від 26.11.2020 року (а.с.26). Відповідно до довідки про стан заборгованості [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за договором № 183258-КС-001 про надання кредиту від 26.11.2020 року, станом на 08.06.2024 року, заборгованість [PERSON] складає 23179,19 грн, з яких: 10000,00 грн - заборгованість за кредитом; 13179,19 грн - заборгованість по відсотках (а.с. 18). Із додаткових пояснень поданих представником позивача, які зареєстровані судом 16.07.2024 року за вх. № 75553, судом встановлено, що протягом строку кредитування, визначеного у цьому Договорі, плата за користування Кредитом нараховується на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за фактичне число календарних днів користування Кредитом, із урахуванням дня перерахування та дня повернення Кредиту. Кредитним договором встановлюється орієнтований графік платежів за Кредитним договором. Тобто, якщо Позичальник сплачує заборгованість за Кредитним договором згідно встановленого графіку платежів без порушень, йому дійсно потрібно було б сплатити за Кредитним договором суму орієнтовної загальної вартості кредиту, яка зазначена у Кредитному договорі. При цьому, порушення Позичальником графіку платежів закономірно призвело до збільшення вартості кредиту, тому що процентна ставка нараховується за кожен день користування Кредитом на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за фактичне число календарних днів користування Кредитом, із урахуванням дня перерахування кредитних коштів та дня повернення Кредиту. Істотні умови Кредитного договору, зокрема тип кредиту, його строк, процентна ставка, комісія за надання кредиту, строк дії кредиту, графік платежів за кредитним договором тощо - встановлені не у Правилах надання кредитів чи Паспорті споживчого кредиту (за споживчими кредитами), а у Кредитному договорі, який уклав Відповідач шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Чинне національне законодавство не наділяє суд правом зменшення суми процентів, які Позичальник зобов`язаний сплачувати відповідно до умов Кредитного договору та норм Цивільного кодексу України. Протягом строку дії Кредитного договору [PERSON] не звернувся до суду із заявою про розірвання кредитного договору чи визнання його (або його окремих положень) недійсним(ми). Відповідачу було відомо про його обов`язок по сплаті процентів за надання кредиту за Кредитним договором, оскільки такий обов`язок був чітко визначений у Кредитному договорів та графіку платежів за Кредитним договором. Відповідно до Розрахунку заборгованості за кредитним договором № 183258-КС-001 позичальника [PERSON] , станом на 09.06.2024 року, заборгованість [PERSON] складає 23179,19 грн, з яких: 10000,00 грн - заборгованість за кредитом; 13179,19 грн - заборгованість по відсотках. Зазначена заборгованість нарахована в строк кредитування визначений п. 1 договору № 183258-КС-001 від 26.11.2020 року (16 тижнів), тобто до 18.03.2021 року. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор, відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 3 вищевказаного Закону, - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно до ч. 3, 4, 6 ст. 11 Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону, У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Аналізуючи положення вищевказаного законодавства, вбачається, що з урахуванням особливостей кредитних договорів, їх укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. На підставі вище викладеного з матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 183258-КС-001 від 26.11.2020 року в електронній формі, умови якого позивачем були виконані. Відповідач у передбачений договором строк заборгованість не повернув. Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі ч. 1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ст. ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Частинами 1, 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Щодо посилання відповідача на розмір заборгованості по кредитному договорі № 183258-КС-001 від 26.11.2020 року, який був предметом спору в справі № 392/228/22 (провадження № 2/392/86/23), судом встановлено наступне. У статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» зазначено, що кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання, крім ухвал про арешт майна та тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальних провадженнях, які підлягають оприлюдненню не раніше дня їх звернення до виконання. Відповідно до статті 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень (далі - Реєстр) - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Суд загальної юрисдикції вносить до Реєстру всі судові рішення і окремі думки суддів, викладені у письмовій формі, не пізніше наступного дня після їх ухвалення або виготовлення повного тексту. Порядок ведення Реєстру затверджується Вищою радою правосуддя. Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру. З наведеного убачається, що суд не позбавлений можливості самостійно перевірити відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень та є відкритими, зокрема, судове рішення у справі № 392/228/22 (провадження № 2/392/86/23) за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Мехед Олег Валерійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вказаний висновок повністю узгоджується з правовою позицією викладеною в постанові Верховного Суду від 24.10.2024 року в справі № 752/8103/13-ц (провадження № 61-6892св23). Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 02.02.2023 року в справі № 392/228/22 (провадження № 2/392/86/23) позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Мехед Олег Валерійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задоволено. Визнано виконавчий напис зареєстрований в реєстрі № 20958, вчинений 21.01.2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем про звернення стягнення з [PERSON] заборгованості за договором № 183258-КС-001 від 26.11.2020 року на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», в розмірі 23819, 19 грн таким, що не підлягає виконанню. В мотивувальній частині рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 02.02.2023 року в справі № 392/228/22 (провадження № 2/392/86/23), встановлено, що 21.01.2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 20958, відповідно до якого звернуто стягнення з [PERSON] , який є боржником за договором № 183258-КС-001 від 26.11.2020 року, укладеним з ТОВ «Бізнес Позика». Строк платежу за договором настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 26.11.2020 року по 03.12.2021 року. Сума заборгованості становить 23179, 19 грн, що складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 10000, 00 грн; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 13179,19 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто із стягувача, в розмірі 640,00 грн, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна заборгованість боржника становить 23819,19 грн Відповідно до прохальної частини позовної заяви, позивач просив суд: задовольнити позовні вимоги та стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Бізнес позика» заборгованість за договором № 183258-КС-001 про надання кредиту від 26.11.2020 року, що становить 23179,19 грн. Отже, із зазначеного вбачається, що розмір заборгованості за договором № 183258-КС-001 про надання кредиту від 26.11.2020 року у рішенні Маловисківського районного суду Кіровоградської області в справі № 392/228/22 (провадження № 2/392/86/23) складає 23819,19 грн, та складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту - 10000,00 грн; простроченої заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 13179,19 грн та 640,00 грн сплачених ТОВ «Бізнес позика» за вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат», в той же час позовні вимоги по справі № 392/1036/24 (провадження № 2/392/126/25) містять розмір заборгованості 23179,19 грн, який складається з: суми платежів по тілу кредиту в розмірі 10000,00 грн та суми прострочених платежів по процентах в розмірі 13179,19 грн. Щодо твердження відповідача [PERSON] про звернення позивача до суду з даним позовом поза межами строку позовної давності, суд зазначає наступне. Так, згідно із приписами ст. ст. 260, 261 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими ст. 253-255 цього Кодексу. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. При цьому норма ч. 1 ст. 261 ЦК України містить презумпцію обізнаності особи про стан своїх суб`єктивних прав, відтак обов`язок доведення терміну, з якого особі стало (могло стати) відомо про порушення права, покладається на позивача. Верховний Суд у постанові від 23.12.2020 року по справі № 127/23910/14-ц дійшов висновку, що правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання. Часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу. При цьому якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу. Згідно з п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, яким було доповнено Цивільний кодекс України відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 №540-ІХ, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби, строки, визначені у тому числі ст. 257 та 258 ЦК України, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020 року № 211 карантин було встановлено з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року на всій території України. Постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09.12.2020 року № 1236 «з метою запобігання поширенню на України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з 19 грудня 2020 року до 28 лютого 2021 року на території країни діяв карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом» та наступними постановами КМУ з цього ж питання. В подальшому Кабінет Міністрів України постановою № 1336 від 15.12.2021 року продовжив дію адаптивного карантину на території України до 31 березня 2022 року продовжено внесення змін до постанови № 1236 від 9 грудня 2020 року, постановою від 09.12.2020 №1236 продовжено дію до 30.04.2023 року. Постановою від 27.04.2023 року № 383 продовжено дію до 30.06.2023 року. Отже, карантин в Україні безперервно встановлено з 12.03.2020 до 30.06.2023 року. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). В випадку перебіг позовної давності обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. Також згідно до п. 19 прикінцевих та перехідних положень ЦК України період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Отже, враховуючи що сплив строку позовної давності при подані позову до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання кредиту № 183258-КС-001 від 26.11.2020 року припав на період дії воєнного стану в Україні, а тому, беручи до уваги норми п. 12 та п. 19 Прикінцевих та перехідних положення ЦК України, позивач звернувся до суду із позовом в межах строку позовної давності. Таким, чином, встановивши дані обставини справи, з матеріалів справи вбачається, що відповідач порушив вимоги кредитного договору, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при пред`явленні позовних вимог сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн., в зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на сплату судового збору.

Outcome: approved