Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-27 00:00:00

У грудні 2024 року [PERSON] в особі представника адвоката Сердюченка В.В. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 04.03.2017 вона з відповідачем зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Пологівської сільської ради Пологівського району Запорізької області, актовий запис № 07. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , яка народилася [INFO] . Шлюбні відносини між сторонами припинені у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на сімейне життя. Спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Просила шлюб розірвати, оскільки можливості примирення немає. Оскільки останнє відоме місце проживання відповідача розташоване на тимчасово окупованій території, ухвалою від 17.12.2024 витребувано у Мінсоцполітики інформацію з Єдиної інформаційної бази даних внутрішньо переміщених осіб щодо відповідача (а.с. 20). Ухвалою від 24.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено розгляд справи з повідомленням (викликом) учасників справи, встановлено учасникам процесу строки для подання заяв по суті справи (а.с. 31). Заяв по суті справи до суду не надходило. У судове засідання позивач не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду була повідомлена судом належним чином. 23.01.2025 через підсистему Електронний суд ЄСІТС представник позивача адвокат Сердюченко В.В. надіслав заяву, в якій просив справу розглянути за їх відсутності, позовні вимоги підтримують, не заперечують проти ухвалення заочного рішення (а.с. 3941). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся судом належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України на підставі ч. 1 ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», оскільки відповідач зареєстрований за адресою, що є тимчасово окупованою територією. Згідно з вищезазначеними положеннями законодавства з опублікуванням оголошення про виклик, яке здійснене 25.12.2024, особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи (а.с. 36). Тому, враховуючи, що відповідач, будучі належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання не з`явився до суду, не подав відзиву на позовну заяву, судом в судовому засіданні постановлено ухвалу про заочний розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів (із занесенням до протоколу судового засідання) відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив таке. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 04.03.2017 Виконавчим комітетом Пологівської сільської ради Пологівського району Запорізької області, сторони перебувають у шлюбі з 04.03.2017 за актовим записом № 04 (а.с. 5). [INFO] у сторін у шлюбі народилася донька [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , виданого 14.05.2019 Виконавчим комітетом Пологівської сільської ради Пологівського району Запорізької області, актовий запис № 385 (а.с. 6). Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на сімейне життя. Спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Відповідно до ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України (далі СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. \~ \~ \~ \~ За приписами ч. 3 ст.\~109\~СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Згідно з ч. 1 ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Враховуючи, що сторони шлюбні відносини не підтримують, позивач наполягає на розірванні шлюбу, тому суд вважає, що подальше збереження сім`ї неможливе, у зв`язку із чим шлюб підлягає розірванню. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач не просила суд відновити дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.\~115\~СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Позивач не просила суд стягнути з відповідача судові витрати, а тому зазначене питання судом не вирішується. На підставі викладеного,

Outcome: approved