Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-29 00:00:00

В позовній заяві позивач вказує, що 07 листопада 1989 року Виконавчим комітетом Калинівської міської ради, їй було надано дозвіл на виконання будівельних робіт на будівництво садового будинку за адресою: [ADDRESS] . 25 липня 2024 року фізичною особою підприємцем [PERSON] було виготовлено технічний паспорт на садовий будинок, який складається з Садового будинку (А), ганку з козирком та знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 05 серпня 2024 року було зареєстроване право власності на даний садовий будинок в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідно до рішення 16 сесії 8 скликання Калинівської міської ради Вінницької області від 02 грудня 2021 року позивачці надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, орієнтовною площею 0,12 га із цільовим призначенням для індивідуального садівництва, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Фізичною особою-підприємцем [PERSON] на підставі рішення сесії Калинівської міської ради та договору про виконання інженерно-землевпорядних робіт, було виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність із цільовим призначенням для індивідуального садівництва та внесено відомості до Державного земельного кадастру з присвоєнням кадастрового номера ділянці 0521610100:01:038:0147, площею 0,1069 гектара. У зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України від 24 лютого 2022 року та вимушеною евакуацією, оригінали проектної документації на земельну ділянку було втрачено. Можливості здійснити оформлення земельної ділянки у визначений законом спосіб позивач не має можливості, оскільки оригінали землевпорядної документації втрачено, відновити їх не має можливості, оскільки розробник документації перебуває за межами України та невідомо коли повернеться. За вказаних обставин позивач звернулася в суд з даним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надавши письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач уповноважений представник Калинівської міської ради Вінницької області Трохименко М.В. в підготовче засідання не з`явився, надавши письмову заяву, де просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Так, судом достовірно встановлено, що 07 листопада 1989 року Виконавчим комітетом Калинівської міської ради, позивачці було надано дозвіл на виконання будівельних робіт на будівництво садового будинку за адресою: [ADDRESS] . 25 липня 2024 року фізичною особою підприємцем [PERSON] було виготовлено технічний паспорт на садовий будинок, який складається з Садового будинку (А), ганку з козирком та знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 05 серпня 2024 року було зареєстроване право власності на даний садовий будинок в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідно до рішення 16 сесії 8 скликання Калинівської міської ради Вінницької області від 02 грудня 2021 року позивачці надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, орієнтовною площею 0,12 га із цільовим призначенням для індивідуального садівництва, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Фізичною особою-підприємцем [PERSON] на підставі рішення сесії Калинівської міської ради та договору про виконання інженерно-землевпорядних робіт, було виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність із цільовим призначенням для індивідуального садівництва та внесено відомості до Державного земельного кадастру з присвоєнням кадастрового номера ділянці 0521610100:01:038:0147, площею 0,1069 гектара. У зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України від 24 лютого 2022 року та вимушеною евакуацією, оригінали проектної документації на земельну ділянку було втрачено. Відповідно до чинного законодавства України визначено ряд способів відновлення втрачених документів, а саме відповідно до ст. 53 Закону України Про нотаріат встановлено, що у разі втрати або зіпсування документа, посвідченого або виданого нотаріусом чи посадовою особою органу місцевого самоврядування, за письмовою заявою особи, видається дублікат втраченого документа. Згідно зі ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Таким чином, позивачка у відповідності до законодавства має право на набуття права власності на земельну ділянку для індивідуального садівництва, яка знаходиться під садовим будинком, що належить їй на праві приватної власності та знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Однак не має можливості здійснити оформлення земельної ділянки у визначений законом спосіб, оскільки оригінали землевпорядної документації втрачено, відновити їх не має можливості, оскільки розробник документації перебуває за межами України та невідомо коли повернеться. 22 серпня 2024 року позивачкою [PERSON] подано заяву із копіями документів для затвердження документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачі у приватну власність земельної ділянки із цільовим призначенням (01.05.) для індивідуального садівництва, площею 0,1069 гектара, кадастровий номер 0521610100:01:038:0147. 23 вересня 2024 року позивачкою було подано заяву до міської ради про видачу рішення сесії Калинівської міської ради, про затвердження проектної документації на земельну ділянку та 01 жовтня 2024 року було отримано відповідь від Калинівської міської ради, про те, що на 62 сесії 8 скликання, яка була проведена 12 вересня 2024 року, клопотання про затвердження документації не розглядалось. 15 жовтня 2024 року\~ позивачкою було подано повторно, заяву до Калинівської міської ради, про видачу рішення 63 сесії 8 скликання, яка відбулась 09 жовтня 2024 року, про затвердження документації із землеустрою на земельну ділянку із цільовим призначенням для індивідуального садівництва та 23 жовтня 2024 року було отримано відповідь про те, що клопотання про затвердження документації із землеустрою не розглядалось у зв`язку із тим, що позивачем не подано оригіналів землевпорядної документації, щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва. Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», воєнний стан запроваджено з 24 лютого 2022 року. Під час воєнного стану в Україні діє заборона на безоплатнупередачу земель державної та комунальної власності в особисту власність, а також заборона на отримання дозволів на розроблення документації землеустрою з метою такої передачі (п.п. 5 п. 27 р. Х Земельного кодексу України). Під час дії воєнного стану в Україні формування земельних ділянок у межах безоплатної приватизації, а саме визначення їх площі, меж та реєстрація в державному земельному кадастрі, забороняється згідно із чинним законодавством. Проте є винятки. Безоплатна передача землі дозволяється під час передачі земельних ділянок у приватну власність власникам об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що розташовані на таких земельних ділянках. Згідно\~ положень ч. 1 ст. 392 ЦК України, особа має право звернутися досуду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами. Тобто передумовою для застосування ст. 392 ЦК є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., ратифікованою законом від 17.07.1997 № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.), передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства й на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користування майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Відповідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 328 ЦК встановлюються принципові засади набуття права власності. Ними є передусім відкритість переліку підстав його виникнення. Це означає, що право власності може набуватися у будь-який спосіб, що не суперечить закону. За таких обставин\~ суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved