Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

04.04.2023 представник АТ «УКРСИББАНК» - Продан І.С. звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути на користь позивача в солідарному порядку з [PERSON] , [PERSON] заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 11340018000 від 25.04.2008 у розмірі 9447,58 дол. США та сплачений судовий збір у розмірі 5\~182,27 грн. Позовні вимоги мотивував тим, що 25.04.2008АТ «УКРСИББАНК» та [PERSON] уклали договір про надання споживчого кредиту № 11340018000. Відповідно до умов кредитного договору позивач надав [PERSON] кредит (грошові кошти) у загальній сумі 15\~000,00 дол. США шляхом зарахування коштів на поточний рахунок позичальника, а позичальник зобов`язався щомісячно повертати кредит у повному обсязі та сплачувати проценти, але у будь-якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 23.04.2038 року. Крім того в забезпечення кредитних зобов`язань позичальника за вказаним кредитним договором прийнята порука [PERSON] згідно договору поруки № 200670 від 25.04.2008 з додатковою угодою №1 від 29.04.2015 року. Всупереч умов кредитного договору [PERSON] не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентах протягом тривалого часу, чим суттєво порушує взяті на себе договірні зобов`язання, у зв`язку з чим станом на 27.03.2023 заборгованість за кредитним договором складає 9\~447,58 дол. США, яка складається з: 7 948,76 дол. США заборгованість за кредитом, 1 498,82 заборгованість за процентами за користування кредитом з 01.01.2022 по 28.02.2023 року. 28.08.2023 року від представника відповідачів на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідачі не погоджуються з заявленими вимогами, вважають позовну заяву безпідставною та такою що не підлягає задоволенню та є передчасною, обґрунтовуючи це тим, що на період воєнного стану держава звільнила позичальників від відповідальності за прострочені грошові зобов`язання. Відповідачі не отримували та не були ознайомлені з вимогою від 14.09.2022 року, тому позбавлені можливості врегулювати спірне питання в позасудовому порядку. Зважаючи на те що відповідачі мають намір врегулювати даний спір шляхом кредитних канікул або обов`язковій реструктуризації представник відповідача просила надати час для врегулювання питання в позасудовому порядку. Ухвалою Ленінського районного суду від 05.04.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, призначено судове засідання у справі. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив про їх задоволення. Представник відповідачів [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надіслала заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги не визнали. Суд, дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, доходить до такого висновку. Судом встановлено, що 25 квітня 2008 року між АКІБ «УКРСИББАНК» (поточне найменування АТ «УКРСИББАНК») та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11340018000 (далі договір), відповідно до умов якого банк надав кредит у загальному розмірі 15\~000,00 дол. США шляхом зарахування коштів на поточний рахунок позичальника, а [PERSON] зобов`язалась повертати кредит у повному обсязі та сплачувати проценти у обсязі та терміни, встановлені графіком погашення кредиту, що підтверджується корпією кредитного договору № 11340018000 від 25.04.2008. Кінцевий термін остаточного повного погашення кредитної заборгованості 23.04.2038, при цьому згідно умов договору може бути встановлено інший термін повернення кредиту. До договору додано графік погашення кредиту, що є його невід`ємною частиною. (а.с.22-29) В забезпечення виконання кредитних зобов`язань по договору 25 квітня 2008 року між АКІБ «УКРСИББАНК» та [PERSON] було укладено договір поруки № 200670 з додатковою угодою №1 від 29.04.2015 року, за умовами якого поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати за невиконання [PERSON] зобов`язань перед кредитором, що виникли з договору, а саме щодо сплати суми основного боргу у розмірі 15\~000,00 дол. США. (а.с.51-52) Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ст.526,530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). АТ «УКРСИББАНК» свої зобов`язання за вказаним кредитним договором стосовно надання кредиту виконало, а [PERSON] в порушення умов договору зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку з чим у неї перед банком утворилася заборгованість. Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості за кредитним договором № 11340018000 від 25.04.2008 станом на 27.03.2023 виникла заборгованість в загальному розмірі 9\~447,58 дол. США, яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 7 948,76 дол. США, заборгованості за процентами за користування кредитом з 01.01.2022 по 28.02.2023 у розмірі 1\~498,82 дол. США. За змістом з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1ст. 625 ЦК України). 14 вересня 2022 року на адресу відповідачів позивачем були направлені вимоги про погашення заборгованості № 27-1-01/849 та № 27-1-01/848, в яких зазначено, що відповідно до ст. 1048,1050 ЦК України, умов кредитного договору у разі порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов`язань за договором строком більше ніж на один місяць та у випадку непогашення простроченого грошового зобов`язання протягом 31 календарного дня, з дня отримання цієї вимоги, банк визнає термін повернення кредиту таким, що настав та вимагає від позичальника дострокового повернення всієї суми кредиту та повної сплати за кредит з 32 календарного дня, з дати одержання позичальником цього повідомлення про дострокове повернення кредиту. При цьому у разі неотримання Позичальником вищевказаного повідомлення термін повернення кредиту вважається таким, що настав з 41 календарного дня з дати відправлення позичальнику повідомлення про дострокове повернення кредиту. Отже, банк скористався своїм правом вимоги на дострокове повернення кредиту. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У відповідності до вимог частини 1статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч. 1, 2ст. 554 ЦК України). Згідно з умовами укладеного договору відповідач [PERSON] зобов`язана повернути кредит у повному обсязі у встановлені графіком погашення кредиту терміни, але не пізніше 23.04.2038, якщо тільки не застосовується інший (достроковий) термін повернення кредиту.(а.с.22) За положеннями п. 1.3, 1.4 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, а саме за порушення основного зобов`язання боржником в межах суми, що становить 15\~000,00 дол. США. Відповідальність поручителя і боржника щодо виконання основного зобов`язання є солідарною. (а.с.51) Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Як зазначено в ч. 1ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд враховує заперечення представника відповідачів та зазначає, що ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо особливостей нарахування процентів за споживчими кредитами під час воєнного стану та удосконалення державного регулювання у сфері фінансових послуг» від 10.06.2023, на який посилається представник відповідачів у відзиві, врегульовує питання споживчих кредитів, щодо яких здійснено за заявою споживача реструктуризацію. В нашому ж випадку відсутні дані щодо реструктуризації такого договору. Окрім того, суд зазначає, що аналіз діючого законодавства дає підстави стверджувати, що на час дії воєнного стану не передбачено скасування нарахування відсотків за користування кредитними коштами. Списано може бути платежі, які нараховані за прострочення або невиконання зобов`язань за договором, відсотки ж це плата за користування кредитними коштами. Тобто позичальник має сплачувати тіло кредиту та нараховані відсотки. Законом № 2120 внесено зміни до ЦК України, а також до Закону № 1734, які передбачають, що починаючи з 24 лютого 2022 року та у період дії в Україні воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за відповідним договором, до позичальника не можуть бути застосовані штрафні санкції за таке прострочення. Досліджений в судовому засіданні розрахунок заборгованості відповідачів, наданий представником позивача, показує, що заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 11340018000 від 25.04.2008 складається з заборгованості за кредитом та заборгованості за відсотками за користування кредитом. Жодних штрафних санкцій відповідачу не нараховано. Відповідачами не спростовано розрахунок позивача щодо розміру заборгованості, не надано суду доказів про своєчасне повернення відповідачем [PERSON] кредитних коштів відповідно до графіку та сплату процентів за користування кредитом. Підстав для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання відповідно до статті 617 ЦК України судом не встановлено. За вказаних обставин суд дійшов до висновку, що відповідач [PERSON] порушила зобов`язання щодо повернення кредиту, сплати відсотків, а тому позовні вимоги АТ «УКРСИББАНК» про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором № 11340018000 від 25.04.2008 у розмірі 9\~447,58 дол.США обґрунтовані і підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 5\~182,27 грн., а саме у рівних частках по 2\~591,14 грн. з кожного.

Outcome: approved