Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулося до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 06.12.2023 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] у електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», укладено договір №462726-КС-004 про надання кредиту. Відповідно до вказаного договору, [PERSON] отримала кредит у розмірі 30000,00 грн., шляхом перерахування грошових коштів на банківську картку відповідачки № [NUMBER] , строком на 24 тижні до 22.05.2024 року, на умовах сплати процентів за користування кредитом, які є фіксованими у розмірі 2,00000000% в день. 05.04.2024 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Додаткову угоду №1 до договору, якою було збільшено суму кредиту на 26 000,00 грн. При цьому, станом на дату укладення Додаткової угоди №1 сума неповернутого кредиту становить 39793,45 грн., тому збільшена сума кредиту становить 39793,45 грн., орієнтовна реальна річна процентна ставка - 993%. Також, строк кредитування - 24 тижні, тобто до 20.09.2024 року. Відповідачка взяті на себе зобов`язання за договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 03.11.2024 року утворилася заборгованість в розмірі 82102,09 грн., з яких: 33063,73 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 49038,36 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Враховуючи вищевикладене представник позивача ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №462726-КС-004 від 06.12.2023 року в розмірі 82102,09 грн., та судовий збір в сумі 2422,40 грн. У судове засідання представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідачка [PERSON] двічі у судові засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином у відповідності до вимог ст.128 ЦПК України, будь-яких заяв, заперечень, клопотань до суду не надала, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як встановлено судом, 06 грудня 2023 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] в електронній формі, у порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», укладено договір про надання кредиту №462726-КС-004. Згідно договору позичальник отримала кредит у розмірі 30000,00 грн. строком на 24 тижні до 22.05.2024 року, на умовах сплати стандартних процентів за користування кредитом у розмірі 2,00000000% в день (фіксована ставка), знижена процентна ставка за кредитом в день 0,56255000. Орієнтовна загальна вартість кредиту 54000,00 грн., орієнтовна реальна річна процентна ставка 1234,13%. Комісія за надання кредиту 4500,00 грн. 05.04.2024 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду №1 до договору про надання кредиту №462726-КС-004 від 06.12.2023 року, відповідно до якої внесено зміни до договору щодо збільшення кредиту на 26000,00 грн., збільшено строк надання кредиту: 24 тижні, тобто до 20.09.2024 року. Після збільшення суми кредиту, загальна сума отриманого та неповернутого позичальницею кредиту становить 39793,45 грн. Орієнтовна річна процента ставка за договором 993%. Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту за договором 68722,33 грн. Комісія за надання додаткової суми кредиту 3900,00 грн. Переказ кредитних коштів було здійснено на картковий рахунок відповідачки, який зазначений у договорі - №4149-4991-4841-3147. Також, судом встановлено, що відповідачка в електронній формі підписала паспорти споживчого кредиту. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором №462726-КС-004 від 06.12.2023 року, який наданий позивачем, станом на 04.11.2024 року загальний розмір заборгованості відповідачки становить 82102,09 грн., з яких: 33063,73 грн. - сума заборгованості по кредиту; 49038,36 грн. - сума заборгованості по процентах. За правилами ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною третьою статті 203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. За змістом ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до вимог ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається в письмовій формі, а відповідно ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами). Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується ЗУ «Про електронну комерцію» (далі - Закон). Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно із ч. 3 ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частиною 1 ст. 3 Закону визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до положень ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений строк (термін), відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Статтями 12, 13, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачка [PERSON] , у порушення умов кредитного договору, отримані кошти у добровільному порядку не повернула, чим порушила права кредитора. З урахуванням наведених вище вимог закону, досліджених доказів та встановлених на їх підставі обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» є обґрунтованими, та підлягають задоволенню. У зв`язку із задоволенням позову, судові витрати по справі відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved