Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою до відповідача про стягнення пені за прострочення сплати аліментів у розмірі 1533918,30 грн. В обґрунтування позову вказує, що відповідно до виконавчого листа від 09.08.2016 у справі №571/729/16-ц вирішено стягувати з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/2 частки заробітку ( доходу ) батька щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 29 червня 2016 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Внаслідок невиконання відповідачем свого обов`язку зі сплати аліментів утворилася заборгованість по виплаті аліментів в сумі 72258 грн., що стверджується розрахунком державного виконавця. Згідно з наданим позивачкою розрахунком сума пені складає 1533918,30 грн., яку просить стягнути з відповідача. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити з підстав вказаних у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоч про час, дату та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області від 23 березня 2016 року по справі №571/133/16-ц, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 15 листопада 2003 року в Рокитнівській сільській раді Рокитнівського району Рівненської області, актовий запис № 40, розірвано. Неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , залишено проживати з матір`ю. (а.с.6-7) 19.09.2016 відкрито виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частки заробітку ( доходу ) батька щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 29 червня 2016 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів станом на 12.07.2024 року, здійсненого Рокитнівським відділом виконавчої служби у Сарненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, загальна сума заборгованості зі сплати аліментів у [PERSON] станом на 12.07.2024 року становить 185492,45 грн. (а.с.15) Відповідно до ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з п.1. ч.1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Згідно правової позиції, висловленої у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №572/1762/15-ц, неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Згідно з наданим позивачкою розрахунком загальна сума пені, що визначена за період з грудень 2021 по квітень 2023, станом на 30.06.2024 складає 1533918,30 грн. Законом України\~від 17.05.2017\~року №2037-VIII\~«Про внесення\~змін до\~деяких законодавчих\~актів України\~щодо посилення\~захисту права\~дитини на\~належне утримання\~шляхом вдосконалення\~порядку стягнення\~аліментів» внесено зміни до ст. 196 СК України. Зокрема, частину першу викладено в такій редакції: «1. У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості». Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною. Суд зазначає, що відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч.1\~ст.196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника. Згідно вимог ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Статтею 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Отже, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів підлягає розрахунку за формулою: Р=(A1*1%*Q1)+(A2*1%*Q2)+……….(An*1%*Qn), де: Р - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Зазначене повністю узгоджується із висновок, який зробила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 25 квітня 2018 року, винесеній у справі № 572/1762/15-ц. Згідно розрахунку наданого позивачем, сума неустойки (пені) від суми несплачених аліментів, що нарахована за період з грудня 2021 рік, травень 2022 по квітень 2023 рік становить 1533918,30 грн. Оскільки розрахунок неустойки (пені) проведений позивачем у відповідності до вимог ст.196 СК України, він приймається судом, як належний та допустимий доказ. Враховуючи те, що в силу вимог ч.1 ст.196 СК України, позивач має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі, який не перевищує 100 відсотків заборгованості, суд приходить до переконання, що з відповідача підлягає стягненню неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів, в розмірі фактичної заборгованості по сплаті аліментів, а саме 185492,45 грн. В силу вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, сплата судового збору покладається на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved