Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-28 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника адвоката Козуба О. М. звернулася до Корольовського районного суду міста Житомира з позовом до відповідача\~\~ [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позов обґрунтовано тим, що сторони є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Корольовського районного суду міста Житомира, починаючи з вересня 2017 року, з відповідача стягуювалися аліменти на утримання дитини в розмірі 1200 гривень щомісячно. Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 15 вересня 2021 року розмір аліментів змінено, ухвалено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дочки в розмірі 2000 гривень щомісячно. Позивач вказує, що з часу присудження аліментів у вищевказаному розмірі її витрати на утримання дитини зросли. Починаючи з квітня 2022 року, у зв`язку з повномасштабною збройною агресією рф проти України вона з дитиною проживає в м. Лодзь, Республіка Польща. [PERSON] є ученицею 6а класу Початкової школи № 55 в м. Лодзь. Середній розмір витрат на утримання дочки становить не менше 1000 злотих (10\~000 гривень) щомісяця. До таких витрат позивач відносить харчування, придбання одягу, засобів гігієни, витрати на дозвілля. Також дитина відвідує гуртки, репетиторів з англійської та польської мови. Аліменти в розмірі 2000 гривень є недостатнім на задоволення потреб дитини. Позивач просить врахувати, що вона несе витрати на утримання свого батька [PERSON] , який хворіє та наразі перебуває в пансіонаті, загальний розмір витрат на утримання батька становить 20\~000 гривень на місяць. На думку, позивача [PERSON] має можливість сплачувати збільшений розмір аліментів, оскільки працевлаштувався та має офіційний дохід. Саме наявність у відповідача офіційного заробітку є підставою для зміни способу стягнення аліментів. На підставі наведеного позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються з відповідача на підставі рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 22 січня 2018 року (справа № 296/7694/17), визначивши їх у частці від доходу в розмірі частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 19 вересня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. 26 листопада 2024 року від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву. Обґрунтовуючи свою позицію, відповідач зазначає, що він сплачує аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 2000 гривень щомісячно, заборгованості по сплаті аліментів у нього немає. Крім того, він має на утриманні ще одну малолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] . Відповідач також повідомляє, що він непрацевлаштований, офіційних доходів за 2023-2024 роки в нього немає. Враховуючи такі обставини, відповідач вважає, що раніше визначений судом розмір аліментів є достатнім для утримання дочки [PERSON] та зміні не підлягає. Відповідач визнає право позивача змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми на часту від доходів платника аліментів, а тому погоджується сплачувати аліменти в розмірі 1/8 частини від своїх доходів. 20 грудня 2024 року представник позивача адвокат Козуб О. М. подав до суду додаткові пояснення, в яких зазначив, що наразі відповідач припинив сплачувати аліменти. Відповідно до останньої оприлюдненої Держстатом інформації середньомісячна заробітна плата штатних працівників у Бердичівському районі становить 11\~603 гривень. Саме такий розмір середнього заробітку використовується органами ДВС для розрахунку розміру аліментів щодо непрацюючих боржників. Запропонований відповідачем розмір аліментів (1/8 частина) становитиме 1450,36 гривень, що є менше за встановлений законом прожитковий мінімум для дитини. Зміна розміру способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від доходу (1/4 частки) відповідатиме інтересам дитини. Представник позивача адвокат Козуб О. М. у судове засідання не з`явився, попередньо заявив про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Суд установив, що сторони є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Також установлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з серпня 2017 року, однак рішенням Корольовського районного суду м. Житомира шлюб між ними розірвано. Вказаним рішенням ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1200 гривень щомісячно, починаючи з 29 вересня 2017 року та до досягнення дитиною повноліття. В подальшому рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 15 вересня 2021 року (справа № 296/5796/21) ухвалено змінити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , та вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2000 гривень щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. З наведеного слідує, що наразі розмір аліментів, які відповідач зобов`язаний сплачувати на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , визначений у твердій грошовій сумі 2000 гривень щомісячно. Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України). Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Тобто, визначення способу (в твердій грошовій сумі чи частці) залежить тільки від вибору одержувача аліментів. Відповідно до частини 1 статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частини 1, 2 статті 182 СК України). Відповідно до частини 1 статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10.09.2018 у справі №486/466/18 зазначив, що право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 Сімейного кодексу України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, зміна способу стягнення аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України) і зміна визначеного раніше розміру аліментів (ч. 1 ст. 192 СК України) є різними правовими інститутами. Водночас, ці інститути тісно пов`язані між собою. Зазвичай зміна способу стягнення аліментів тягне і зміну розміру (збільшення, зменшення) раніше обумовлених чи присуджених аліментів, зміна способу стягнення аліментів може слугувати засобом, методом зміни розміру стягуваних аліментів. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2025 рік» встановлено прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який становить для: дітей віком до 6 років - 2563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень. Звертаючись до суду з цим позовом, позивач зазначає, що її матеріальне становище погіршилось, оскільки вона змінила місце проживання та несе витрати на утримання батька. На підтвердження обґрунтувань позову позивач надає такі докази: 1)Копію договору оренди житлового приміщення від 08 липня 2022 року та додатки до нього, з яких встановлено, що позивач [PERSON] орендує житло в м. Лодзь, Республіка Польща, розмір орендної плати на період з 01 липня 2024 року по 01 липня 2025 року становить 1532 злотих; 2)Копію довідки Початкової школи № 55 від 08 серпня 2024 року, з якої встановлено, що дочка сторін [PERSON] навчається в 6а класі Початкової школи № 55 м. Лодзь в 2024/2025 навчальному році. 3)Копію консультативного висновку спеціаліста щодо пацієнта [PERSON] , [INFO] ; копію виписки з медичної картки стаціонарного хворого № 3891 щодо пацієнта [PERSON] ; копію платіжної інструкції щодо переказу коштів на суму 13\~000 гривень, платник [PERSON] , отримувач [PERSON] . Ураховуючи норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, при вирішенні вимог щодо зміни способу стягнення або розміру раніше стягнутих аліментів, суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я, здоров`я та матеріального становища дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1., 2 ст. 77 ЦПК України). Надаючи оцінку представленим позивачем доказам, суд зазначає, що [PERSON] документально підтвердила, що вона разом з дитиною змінила місце проживання та наразі неповнолітня дочка сторін проживає та навчається в Республіці Польща, де позивач несе витрати на оренду житла та витрати на утримання дитини, яка навчається в школі. Суд відхиляє обґрунтування позову щодо погіршення матеріального становища позивача внаслідок обов`язку утримувати хворого батька. Належних доказів на підтвердження факту родинних відносин між нею на [PERSON] позивач не надала. Позов не містить належного документального підтвердження понесення позивачем витрат на утримання батька. Суд ураховує, що відповідач надав докази того, що він непрацевлаштований та не отримує офіційного доходу. Відповідач має на утриманні ще одну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Також суд ураховує законодавчо встановлений обов`язок відповідача утримувати та забезпечувати належними умовами обох своїх дітей, в тому числі дочку [PERSON] , [INFO] . Відповідач, який хоч і не працевлаштований офіційно, однак сплачував аліменти на утримання дочки по 2000 гривень щомісячно, не надав належних обґрунтувань та доказів того, сплата аліментів у розмірі 1/4 частки доходу буде для нього непосильним тягарем. На переконання суду, батько неповнолітніх дітей зобов`язаний вживати заходів для отримання відповідного рівня доходу з метою забезпечення дітям достатнього рівня життя для їх гармонійного розвитку. Суд зазначає, що неповнолітній дочці сторін [PERSON] наразі 13 років, вона живе та навчається в Польщі та має готуватися до дорослого життя, що передбачає збільшення витрат на її утримання, а тому суд вважає, що частка доходу відповідача на утримання дочки не є завищеним розміром аліментів. Враховуючи пріорітетність інтересів дитини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та зміни способу стягнення аліментів з відповідача на користь позивача з твердої грошової суми на частку від доходу відповідача. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов`язкового негайного виконання. Згідно з положеннями ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 1211,20 слід стягнути з відповідача на користь держави. Дослідивши матеріали справи, суд установив, що стороною позивача не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували витрати позивача на професійну правничу допомогу адвоката. Зокрема, суд ураховує, що в матеріалах справи відсутній договір між позивачем та адвокатом про надання правничої допомоги. Враховуючи відсутність вказаного договору, суд позбавлений можливості дослідити його зміст та істотні умови, зокрема, порядок розрахунків (виплати гонорару). Також суд ураховує, що позивач не надала детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та докази здійснених позивачем витрат на оплату послуг адвоката. З наведених мотивів суд дійшов висновку про відмову [PERSON] у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 гривень.

Outcome: approved