Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу). Свої вимоги позивач мотивує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, тому рішенням Рівненського міського суду Рівненської області по справі №569/13897/24 шлюб між сторонами розірвано. За час подружнього життя у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Відповідач проживає окремо. Знаючи, що син ходить до школи, потребує піклування та догляду. Відповідач фактично ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про здоров`я дитини, її фізичний та духовний розвиток. З 03.02.2024 син навчається у школі робототехніки та програмування «Robocode», вартість навчання в місяць коштує 1900 грн, 475 грн - за кожне заняття. Дитина двічі на тиждень додатково вивчає іноземну мову з репетитором, вартість одного заняття становить 250 грн. Відповідач добровільно допомоги на утримання сина не надає, дитина проживає з позивачем, син перебуває повністю на її утриманні. Відповідач є працездатним, працює на посаді старшого диспетчера поїзного оперативно-розпорядчого відділу (Рівне) Львівського центру управління рухом Центру управління рухом АТ «Укрзалізниця», інших дітей та утриманців не має. У відповіді на відзив позивач зазначає, що рішення про стягнення аліментів у розмірі 1/3 частки від заробітку прийнято позивачем виходячи з потреб на утримання дитини (базових та додаткових) Від відповідача до суду надійшов відзив. Просить суд позов задовольнити частково. Стягнути з нього аліменти на утримання сина у розмірі частини з усіх видів доходу відповідача. На підставу заперечень зазначає, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком матері та батька. Позивачем не підтверджено, що вона щомісячно витрачає на утримання дитини ту суму, яку просить стягнути з відповідача. Позивач не надала доказів того, що відповідач має фінансову можливість сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу, та доказів, на підтвердження своїх доходів, а тому запропонований позивачем розмір аліментів є завищеним. Позивачем не долучено доказів витрат на навчання дитини у гуртку робототехніки, надані довідки стосуються періоду, коли сторони проживали разом, та дані витрати є додатковими витратами в розумінні ст.185 СК України. Відповідач постійно надає кошти на утримання сина, купує продукти, одяг, ліки та оплачує відвідування розважальних та наукових закладів. Тобто відповідач добровільно приймає участь в утриманні сина. Ухвалою суду від 26.11.2024 року було прийнято справу до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю. Представник відповідача у судовому засіданні підтримав заперечення на позов, просив позов задовольнити частково. Заслухавши сторін та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд доходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Рівненського міського суду від 03.10.2024 по справі №569/13897/24, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . Як вбачається із долучених витягів з реєстру територіальної громади, позивач з сином зареєстровані в будинку [ADDRESS] . На підставі договору №195101 син сторін навчається у школі робототехніки та програмування «Robocode» (а.с.13-15) Відповідно до\~статті 180 Сімейного кодексу України\~(далі -\~СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною другою\~статті 181 СК України\~за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою\~статті 181 СК України\~передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів). Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів»\~за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з частиною третьою\~статті 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню суд враховує наступне. Відповідно до вимог\~статті 182 СК України\~обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів є стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Також даною статтею визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно п.п.3 п.17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач заявила вимогу про стягнення з відповідача на її користь, на утримання дитини аліментів в розмірі 1/3 усіх видів його доходів, щомісячно. Разом з тим,\~статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» \~передбачено, що для дітей віком до 6 років з 1 січня року прожитковий мінімум становить 2563грн. Для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня року прожитковий мінімум становить 3196грн. Позивачем жодними належними доказами не обґрунтовано суму аліментів, а саме у 1/3 частці від доходу (заробітку) відповідача. Позивачем підтверджено витрати на навчання сина в школі робототехніки та програмування «Robocode», проте, дані витрати повинні вирішуватися та призначатися в порядку ст.185 СК України. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. При вирішенні питання щодо розміру частки на утримання дитини, суд в першу чергу враховує найкращі інтереси дитини, чи буде відповідати їх розмір рівню життя, необхідного для нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, а також спроможність батьків сплачувати аліменти А тому з врахуванням вищенаведених правових норм, наявних в матеріалах справи доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача на утримання дитини аліментів у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, що буде достатнім для забезпечення дитині належних умов для фізичного, духовного та культурного розвитку, а також відповідатиме чинному законодавству, не порушуючи також і інтересів і становища, як відповідача так і позивача. При цьому на підставі частини першої\~статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред`явлення позову, тобто з 25.11.2024 року. Відповідно до пункту 1 частини першої\~статті 430 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі -\~ЦПК України) суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання їх дитини, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору за вимогою про стягнення аліментів на утримання дитини на підставі норм статті 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн., за позовну вимогу про стягнення аліментів.

Outcome: partial