Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-27 00:00:00

До Ірпінського міського суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Ірпінська міська рада Київської області про встановлення юридичного факту та визнання прав і обов`язків забудовника в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову позивач зазначає, що [INFO] померла його мати - [PERSON] , про що Ірпінським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області 10 липня 2018 року зроблено актовий запис за № 412. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до майна померлої, до складу якої увійшов незавершений будівництвом житловий будинок [ADDRESS] , придбаний на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Ірпінської державної нотаріальної контори Київської області Плеско О.Ф. 21 березня 1995 року за реєстровим №445. Даний незавершений будівництвом житловий будинок є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, оскільки придбаний його батьками [PERSON] та [PERSON] в період шлюбу. Відповідно до укладеного та нотаріально - посвідченого договору, [PERSON] купила у [PERSON] незакінчений будівництвом житловий будинок [ADDRESS] . За життя спадкодавець [PERSON] не розпорядилась своїм майном на випадок смерті, заповіту не склала. Як спадкоємець першої черги за законом у встановлений законом строк позивач прийняв спадщину до майна померлої матері та подав до приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Запісочної О.А. заяву, де була заведена спадкова справа, зареєстрована у Спадковому реєстрі за № 63663868, номер у нотаріуса 6/2019. Батько позивача, відповідач у справі [PERSON] , спадщину до майна померлої дружини у законний спосіб не прийняв та подав заяву, що підстав для звернення до суду про продовження строку для прийняття спадщини він не має. Постановою приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Запісочної О.А. від 05 березня 2024 року за № 73/02-31 позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, так як [PERSON] за життя не набула право власності на будинок з причини не здачі його до експлуатації та у зв`язку із розбіжністю написання адреси розташування житлового будинку. У Постанові приватного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зазначено, що у відповідь на запит приватного нотаріуса №72/02-14 від 12 лютого 2021 року щодо виготовлення та видачі технічного паспорта на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , Комунальне підприємство Київської обласної ради «Київське обласне бюро технічної інвентаризації» 06 лютого 2024 року за №Ір0722072 надало інформаційну довідку про неможливість виготовлення технічної документації на вищезазначений об`єкт нерухомості у зв`язку з відсутністю вулиці Польова в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва. На адвокатський запит від 19.04.2024 року щодо назви вулиць, Ірпінська міська Рада Бучанського району Київської області повідомила, що «відповідно до Реєстру вулиць міста Ірпінь Київської області Бучанського району та картографічних креслень, наявних у відділі містобудування та архітектури Ірпінської міської ради, а також у відповідності до містобудівної документації на місцевому рівні - Генерального плану м. Ірпінь Київської області, затвердженого рішенням Ірпінської міської ради № 4574-62-УІІ від 19.12.2018 року, та плану зонування території (зонінг) м. Ірпінь Київської області, затвердженого рішенням Ірпінської міської ради № 3260-45-УІ від 27.06.2013 року, назва вказаної вулиця звучить та пишеться наступним чином: провулок Польовий. Разом з тим інформуємо, що згідно топографо - геодезичного знімання 1983 року, виготовленого Інститутом УкрГИИГИС в М 1:2000, в місті Ірпінь Київської області вулиця Польова не існує». Оскільки у нотаріально посвідченому договорі купівлі продажу незавершеного будівництвом житлового будинку від 21 березня 1995 року було невірно вказано його місце розташування, а саме вулиця Польова в м. Ірпені замість провулку Польовий, виникла необхідність встановити в судовому порядку юридичний факт допущеної в договорі купівлі - продажу помилки. Виправити дану помилку в адресі розташування незавершеного будівництвом житлового будинку у позасудовий спосіб у договорі купівлі продажу неможливо через смерть спадкодавця як і не можливо оформити спадкові права на незавершений будівництвом житловий будинок. За даних обставин, з урахуванням спору з відповідачем щодо спадкового майна, а саме незавершеного будівництвом житлового будинку, виникла необхідність звернутися до Ірпінського міського суду з позовом, вимоги за яким мають розглядатися у позовному провадженні. Враховуючи викладене, позивач просить: встановити факт допущеної в договорі купівлі - продажу незавершеного будівництвом жилого будинку, посвідченому 21 березня 1995 року державним нотаріусом Ірпінської державної нотаріальної контори Київської області Плеско О.Ф. за реєстровим №445, помилки в зазначенні адреси знаходження жилого будинку і правильним є, що [PERSON] продала, а [PERSON] купила незакінчений будівництвом жилий будинок, готовністю 11 % (одинадцять процентів) в [ADDRESS] ; визнати за позивачем, [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , права і обов`язки забудовника незавершеного будівництвом житлового будинку, загальною площею 468,7 м.кв, житловою площею 124,6 м кв, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 19 липня 2024 року відкрито загальне позовне провадження у справі, справу призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 16 вересня 2024 року витребувано у приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Запісочної Оксани Анатоліївни належним чином засвідчену копію матеріалів спадкової справи № 6/2019, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 29 жовтня 2024 року на виконання ухвали суду від 16.09.2024 від приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Запісочної Оксани Анатоліївни надійшла через канцелярію суду належним чином засвідчена копія матеріалів спадкової справи № 6/2019, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . У підготовче судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, від позивача та його представника надійшла заява, в якій вони просили підготовче судове засідання 28.01.2025 проводити без їхньої участі, ухвалити у підготовчому судовому засіданні рішення у справі, яким позовні вимоги позивача задовольнити повністю. У підготовче судове засідання відповідач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, від відповідача надійшла до суду заява, в якій відповідач просив підготовче судове засідання 28.01.2025 проводити без його участі, заявлені позивачем позовні вимоги визнав повністю та зазначив про те, що після смерті [INFO] дружини [PERSON] , [INFO] ним, [PERSON] до приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Запісочної Оксани Анатоліївни була подана заява в якій він повідомив, що спадщину після смерті своєї дружини, [PERSON] , не прийняв. Поданою заявою відповідач засвідчив, що на спадщину до майна померлої дружини не претендує. Також, відповідач зазначив, що із заявою до приватного нотаріуса про видачу йому свідоцтва про право власності на частку у спільній сумісній власності подружжя він не звертався, оскільки незавершений будівництвом житловий будинок в м. Ірпені готовністю 11 % був придбаний 21 березня 1995 року його дружиною за її особисті кошти. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто. Відповідач стверджує, що незавершений будівництвом житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , є особистою приватною власністю [PERSON] , яка померла [INFO] і належність даного права спадкодавцю він не заперечує. Відповідач вказує, що подана ним заява про те, що він не претендує на спадщину до майна померлої дружини, як і відсутність заяви про одержання свідоцтва про права власності на частку у спільному майні подружжя, підтверджують правовий статус майна померлої дружини, як її особистої приватної власності. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Ірпінської міської ради Київської області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце підготовчого засідання третя особа повідомлена своєчасно та належним чином, 26 липня 2024 року від представника Ірпінської міської ради Київської області Української Т.О. надійшла заява про розгляд справи без участі Ірпінської міської ради Київської області. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Вивчивши заяву відповідача про визнання позову, дослідивши письмові докази у справі, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно вимог ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є сином [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] та копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Згідно із копією договору купівлі-продажу від 21 березня 1995 року, [PERSON] продала, а [PERSON] купила жилий будинок незакінчений будівництвом, готовністю 11% в [ADDRESS] . Вказаний договір посвідчено державним нотаріусом Ірпінської державної нотаріальної контори Плеско О.Ф. 21 березня 1995 року, зареєстровано в реєстрі за №445. Як видно із копії Акту державної технічної комісії про прийняття закінченого будівництвом об`єкта в експлуатацію від 06 серпня 2007 року, розташованого за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що забудовником [PERSON] державній технічній комісії пред`явлений закінченим будівництво житловий будинок літ. «А-ІІ Ж», водопровідний колодязь №1, №2-5 огорожа, замощення І, збудований згідно з дозволом на виконання будівельно-монтажних робіт, виданим рішенням виконкому Ірпінської міської ради №20/6 від 31.01.1995, об`єкт має такі показники: житлова площа 124,6 м2, загальна площа 468,7 м2, рішенням державної технічної комісії вирішено: житловий будинок літ. «А-ІІ Ж» прийняти в експлуатацію. Вказана обставина підтверджується також копією технічного паспорту на будинок. 25 січня 2019 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Запісочної О.А. із заявою про прийняття спадщини після смерті матері - [PERSON] . 25 січня 2019 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Запісочної О.А. із заявою, в якій повідомив про те, що спадщину після смерті своєї дружини [PERSON] не прийняв і на неї не претендує, на отримання свідоцтв про право власності на 1/2 частку у спільному майні подружжя на вищезазначене майно не претендує, так як спадкове майно, в тому числі, житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , є особистою приватною власністю його дружини [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Запісочної О.А. від 05 березня 2024 року за № 73/02-31 позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, так як [PERSON] за життя не набула право власності на будинок з причини не здачі його до експлуатації та у зв`язку із розбіжністю написання адреси розташування житлового будинку. У Постанові приватного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зазначено, що у відповідь на запит приватного нотаріуса №72/02-14 від 12 лютого 2021 року щодо виготовлення та видачі технічного паспорта на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , Комунальне підприємство Київської обласної ради «Київське обласне бюро технічної інвентаризації» 06 лютого 2024 року за №Ір0722072 надало інформаційну довідку про неможливість виготовлення технічної документації на вищезазначений об`єкт нерухомості у зв`язку з відсутністю вулиці Польова в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва. На адвокатський запит від 19.04.2024 року щодо назви вулиць, Ірпінська міська Рада Бучанського району Київської області повідомила, що «відповідно до Реєстру вулиць міста Ірпінь Київської області Бучанського району та картографічних креслень, наявних у відділі містобудування та архітектури Ірпінської міської ради, а також у відповідності до містобудівної документації на місцевому рівні - Генерального плану м. Ірпінь Київської області, затвердженого рішенням Ірпінської міської ради № 4574-62-УІІ від 19.12.2018 року, та плану зонування території (зонінг) м. Ірпінь Київської області, затвердженого рішенням Ірпінської міської ради № 3260-45-УІ від 27.06.2013 року, назва вказаної вулиця звучить та пишеться наступним чином: провулок Польовий. Разом з тим інформуємо, що згідно топографо - геодезичного знімання 1983 року, виготовленого Інститутом УкрГИИГИС в М 1:2000, в місті Ірпінь Київської області вулиця Польова не існує». Оскільки у нотаріально посвідченому договорі купівлі продажу незавершеного будівництвом житлового будинку від 21 березня 1995 року було невірно вказано його місце розташування, а саме вулиця Польова в м. Ірпені замість провулку Польовий, у позивача виникла необхідність встановити в судовому порядку юридичний факт допущеної в договорі купівлі - продажу помилки. Встановлення фактів, що мають юридичне значення регулюються Главою 6 Розділу IV ЦПК України. Положеннями ст. 315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як роз`яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Даною Постановою Пленуму Верховного Суду визначено: якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини. Якщо об`єкт будівництва не був завершений спадкодавцем чи не був прийнятий в експлуатацію, або право власності не було за ним зареєстроване, то до складу спадщини входять усі належні спадкодавцеві як забудовнику права та обов`язки, а саме: право власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані спадкодавцем у процесі цього будівництва; право завершити будівництво (як правонаступник спадкодавця - замінений у порядку спадкування забудовник); право передати від свого імені для прийняття в експлуатацію завершений будівництвом об`єкт; право одержати на своє ім`я свідоцтво про право власності та зареєструвати право власності. Таким чином, спадкоємець має право звернутись до суду з позовом про визнання за ним майнових прав забудовника як таких, що входять до складу спадщини. Подібні правові висновки викладені у (постанові Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 363/1278/15-ц, у постанові Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 707/1803/16-ц (провадження № 61-1132св 17, у постановах від 12 серпня 2019 року у справі № 607/9408/16-ц (провадження № 61- 27922св18), від 28 травня 2020 року у справі № 2-2317/11 (провадження № 61-13194свІ 8) та від 04 травня 2022 року у справі № 372/4235/19 (провадження № 61-655св21. Як вбачається із договору купівлі-продажу від 21 березня 1995 року, спадкодавець [PERSON] купила у гр. [PERSON] жилий будинок незакінчений будівництвом, готовністю 11 відсотків в [ADDRESS] . Жилий будинок належав продавцю [PERSON] на підставі Рішення Ірпінської міської ради народних депутатів № 314/3 від 23.10.1990 року. Довідкою № 194 від 01.02.1995 року, виданою Ірпінським міжміським бюро технічної інвентаризації для оформлення договору купівлі продажу було підтверджено, що готовність недобудованого жилого будинку, розташованого за адресою [ADDRESS] , складає 11 відсотків. Договором визначено, що всі обов`язки, передбачені договором про будівництво жилого будинку на праві приватної власності, приймає на себе набувач. Крім того, у відповідності до ст. 227 ЦК УРС, чинної на час укладення правочину, договір підлягав реєстрації за місцем знаходження будинку у Ірпінському міжміському бюро технічної інвентаризації після закінчення будівництва та здачі в експлуатацію. Однак, за життя спадкодавця [PERSON] прийняття жилого будинку до експлуатації не було завершено. Технічним паспортом на жилий будинок індивідуального житлового фонду, по [ADDRESS] , виготовлений Ірпінським міжміським БТІ 08.08 1998 року на ім`я [PERSON] , підтверджено перебування житлового будинку в стадії будівництва. Технічним паспортом на житловий будинок індивідуального житлового фонду на вищевказаний житловий будинок, виготовленого Ірпінським бюро технічної інвентаризації 20 грудня 2006 року підтверджено, що Житловий будинок загальною площею 468,7 м.кв, житловою 124,6 підлягає здачі в експлуатацію. 06 серпня 2007 року Державна технічна комісія, призначена Ірпінським міськвиконкомом згідно рішення від 14.11.2006 року № 228, склала акт про прийняття закінченого будівництвом об`єкта в експлуатацію по [ADDRESS] та прийняла рішення прийняти житловий будинок літ «А-ІІ Ж» житловою площею 124,6 м кв., загальною 468,7 м.кв. в експлуатацію. Між тим, рішення виконавчого комітету Ірпінської міської ради про затвердження акту державної технічної комісії про прийняття закінченого будівництвом об`єкта в експлуатацію, належного [PERSON] , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в архівному відділі виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області не виявлено. Отже, придбаний за договором купівлі продажу незавершений будівництвом жилий будинок не набув юридичного статусу житлового будинку і відповідно право власності на нього не було зареєстровано за спадкодавцем. Згідно зі статтею 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Придбаний спадкодавцем [PERSON] за договором купівлі продажу незавершений будівництвом житловий будинок не є таким, що самочинно збудований, оскільки його будівництво здійснювалось спадкодавцем [PERSON] на земельній ділянці, відведеній його попередньому власнику - [PERSON] у встановленому законом порядку. Так, рішенням виконавчого комітету Ірпінської міської ради №314/3 від 23 жовтня 1990 року підтверджено, що на ім`я [PERSON] була виділена земельна ділянка під будівництво індивідуального житлового будинку, що розташована за адресою: [ADDRESS] . В подальшому, рішенням виконавчого комітету Ірпінської міської ради №210/1 від 28 липня 1992 року, в додатку до якого - акті обстеження домоволодіння від 22 жовтня 1990 року, зазначено, що [PERSON] , виділяється земельна ділянка під будівництво індивідуального житлового будинку в [ADDRESS] . Оскільки завершений будівництвом жилий будинок не був прийнятий в експлуатацію і право власності на нього не було зареєстроване за спадкодавцем, то до складу спадщини входять усі належні спадкодавцеві як забудовнику права та обов`язки, зокрема право передати від свого імені для прийняття в експлуатацію завершений будівництвом об`єкт; право одержати на своє ім`я документи про право власності на нього та зареєструвати право власності. Таким чином, спадкоємець має право звернутись до суду з позовом про визнання за ним прав забудовника як таких, що входять до складу спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461 (у редакції Постанови Кабінету міністрів України від 08.09.2015 року № 750), визначено, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації. Документи для прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів подаються за вибором замовника до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю. Тобто, умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини. Відповідно до ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті на підставі ст. 1216 ЦК України (постанова Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 363/1278/15-ц). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Положеннями ст. 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Як зазначено в ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, що прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно до нотаріуса, який відповідно до вимог ст. 68 Закону України «Про нотаріат» при видачі свідоцтва перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна. Враховуючи викладене, оскільки позивачем доведені обставини, на які він посилається у позові, відповідними доказами, а також з урахуванням заяви відповідача про визнання позову, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд приходить до висновку про задоволення позову. Крім того, згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до п.3 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved