Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-23 00:00:00

Представник АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом вказуючи, що 28 лютого 2022 відповідач ознайомився з умовами кредитування та власноручно, на планшеті (відповідно до вимог Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151\~Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України) підписав паспорт кредиту та заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, погодивши таким чином відповідні умови. На підставі укладеного договору відповідач отримав платіжний інструмент - кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії 09/27, тип - «Універсальна». Відповідач користувався кредитним лімітом, повертав використану суму кредитного ліміту та сплачував відсотки за користування кредитним лімітом, але припинив надавати своєчасно Позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором (додається до позовної заяви) та підтверджується випискою за рахунком. У процесі підготовки позовної заяви, було встановлено, що відповідач перестав вносити кошти посилаючись на "спірні", на його думку, операції, які були проведені по його картці номер [NUMBER] за 31.08.2023 Зняття готівки в банкоматі. В ході перевірки даної інформації встановлено, що 31.08.2023 зафіксоване звернення клієнта [PERSON] , яке було направлено на перевірку фахівцям. В ході перевірки, було встановлено наступні обставини. Клієнт не підтверджує списання від: -31/08/2023 07:20:43 01/09/2023 A10 F DB -20,800.00 UAH -20,000.00 -800.00 250005 6011 A0901495 UKR BRANCH 10026-0533, 27,VOLODYMYRSKA, KYYI A 10 Зняття готівки Зняття готівки в банкоматі: BRANCH 10026-0533, KYYIV -31/08/2023 07:21:25 01/09/2023 A10 F DB -4,160.00 UAH -4,000.00 -160.00 618006 6011 A0901495 UKR BRANCH 10026-0533, 27,VOLODYMYRSKA, KYYI A 10 Зняття готівки Зняття готівки в банкоматі: BRANCH 10026-0533, KYYIV. Транзакція проходила з присутністю телефона та введенням ПІН-коду. Згідно правил міжнародних платіжних систем, оскарження таких операцій як шахрайство не є можливим. Подальшою перевіркою встановлено що Картку 5168752008855499 було додано до GooglePay . Сервіс GOOGLE_PAY - безконтактний сервіс, що дозволяє здійснювати оплати чи зняття грошових коштів на пристроях, які підтримують дану функцію. Надалі, проводячи службову перевірку, було проведено аналіз вибірки яка була отримана з Програмного комплексу FINNUM, встановлено, що номер фінансового телефону [NUMBER] клієнта [PERSON] , ІПН: [NUMBER] - не змінювався. Аналізом логін входів в Internet Banking Приват24 (далі Приват24) клієнта за номером [NUMBER] зафіксовано вхід з нетипового пристрою- PIXEL 6 Документ сформований в системі «Електронний суд» 11.07.2024 4 PRO|GOOGLE/SMARTPHON. Перший вхід з нетипового PIXEL 6 PRO|GOOGLE/SMARTPHONE було здійснено 2023- 08-08 16:27. При цьому зміну логіну та паролю входу до Приват24 під акаунтом +38098****230 клієнта [PERSON] - не виявлено. А тому, просять стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 31929 грн. 28 коп. та судові витрати. Представник АТ КБ "ПриватБанк", в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задоволити. Враховуючи що вхід в обліковий запис Приват24 клієнта [PERSON] , ІПН: [NUMBER] відбувалися з різних пристроїв та без зміни логіна і пароля входу, можна зробити висновок про компрометацію Клієнтом власних персональних даних входу в Приват24 на сторонньому ресурсі, що призвело в подальшому до компрометації реквізитів картки з подальшим її додаванням в GooglePay та проведення оскаржувальних операцій. Вважає, що саме дії відповідача призвели до зняття коштів невідомими особами з його банківської картки, вини позивача в даній ситуації немає. Також зазначив, що на день укладення кредитного договору відповідач не активував кредитну картку, така активація відбулась в серпні 2023. З цієї дати відповідач почав користуватися кредитними коштами. Відповідач, в судовому засіданні просив у задоволенні позову відмовити. Підтвердив, що дійсно між банком та ним був укладений договір приєднання, банк видав йому дві картки, зарплатну та кредитну картку. У 2023 році невстановленими особами було використано його персональні дані та знято 24960,00 грн готівкою у місті Київ. Одразу ж він звернувся до правоохоронних органів з заявою про вчинення кримінального правопорушення, на підставі якої внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Разом з тим, про шахрайські дії відповідачем було повідомлено і АТ КБ «Приватбанк». Звертає увагу, що він не розголошував третім особам інформацію про номери карткових рахунків, ПІН-коди та іншу конфіденційну інформацію. Картка не губилась, доступу до неї треті особи не мали. Кредитною карткою позивача взагалі не користувався. Представник відповідача, адвокат Турович О.М. у судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову. Вказала, що її клієнт з 2022 року дійсно є клієнтом АТ КБ «ПриватБанк», оскільки на картковий рахунок банку отримував заробітну плату військовослужбовця, а кредитною краткою ніколи не користувався. 31.08.2023 невідома особа, без її відома, зняла з неї грошові кошти в розмірі 24960,00 грн. Служба безпеки банку цьому не запобігла, хоча зобов`язана була перевірити особу та зупинити усі операції по рахунку. В цей же день він відвідав відділення АТ КБ «ПриватБанк» і повідомив про дану обставину, просив заблокувати картку. Також звернувся до правоохоронних органів із заявою про вчинення щодо неї кримінального правопорушення. За його заявою внесені відомості до ЄДРДР за ч. 4 ст. 190 КК України, а його визнано потерпілим. Вважає, що матеріали справи не містять жодних доказів, які б свідчили про те, що [PERSON] сприяв незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Заслухавши сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав. 28.02.2022 відповідач [PERSON] шляхом власноручного підписання анкети-заяви, приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в «ПриватБанк». 28.02.2022 відповідач підписав власноручно Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг (надалі - Договір, копія додається до позовної заяви) та погодив наступні умови: 1. Тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 200 000 грн. (п.1.2. Договору); 2. Тип кредитної карти: Картка «Універсальна»; 3. Строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п.1.2. Договору); 4. Процентна ставка, відсотків річних: 42,0% (п.1.3 Договору); 5. Кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п.1.4. Договору); 6. Розмір мінімального обов`язкового платежу: - 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п.1.4. Договору); 7. Проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,00% (п.1.5. та п. 2.1.1.2.12. Договору). Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України. На підставі укладеного Договору відповідач отримав платіжний інструмент - кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії - 09/27, тип - Універсальна, що підтверджується довідкою від 17.05.2024 та випискою по рахунку (додається до позовної заяви). 31.08.2023 відповідач повідомив банк про можливі шахрайські операції, які були проведені по його картці 31.08.2023. В ході перевірки даної інформації встановлено, що 31.08.2023 зафіксоване звернення клієнта [PERSON] , яке було направлено на перевірку фахівцям. В ході перевірки, було встановлено наступні обставини. Клієнт не підтверджує списання від : 31/08/2023 07:20:43 01/09/2023 A10 F DB -20,800.00 UAH -20,000.00 -800.00 250005 6011 A0901495 UKR BRANCH 10026-0533, 27,VOLODYMYRSKA, KYYI A 10 Зняття готівки Зняття готівки в банкоматі: BRANCH 10026-0533, KYYIV 31/08/2023 07:21:25 01/09/2023 A10 F DB -4,160.00 UAH -4,000.00 -160.00 618006 6011 A0901495 UKR BRANCH 10026-0533, 27,VOLODYMYRSKA, KYYI A 10 Зняття готівки Зняття готівки в банкоматі: BRANCH 10026-0533, KYYIV. Транзакція проходила з присутністю телефона та введенням ПІН-коду. Згідно правил міжнародних платіжних систем, оскарження таких операцій як шахрайство не є можливим. Подальшою перевіркою встановлено що Картку 5168752008855499 було додано до GooglePay . Сервіс GOOGLE_PAY - безконтактний сервіс, що дозволяє здійснювати оплати чи зняття грошових коштів на пристроях, які підтримують дану функцію. Для користування послугою необхідно встановити на телефон додаток, додати до нього банківські картки із введенням даних картки. Після успішної авторизації карток у додатку, можливо користуватися картками без його фізичної присутності, в тому числі можливе безконтактне зняття готівки на банкомат. Опис сервісу доступний за посиланням privatbank.ua/cpa/googlepay. Надалі, проводячи службову перевірку, було проведено аналіз вибірки яка була отримана з Програмного комплексу FINNUM, встановлено, що номер фінансового телефону [NUMBER] клієнта [PERSON] , ІПН: [NUMBER] - не змінювався. Аналізом логін входів в Internet Banking Приват24 (далі Приват24) клієнта за номером [NUMBER] зафіксовано вхід з нетипового пристрою- PIXEL 6 Документ сформований в системі «Електронний суд» 11.07.2024 4 PRO|GOOGLE/SMARTPHON. Перший вхід з нетипового PIXEL 6 PRO|GOOGLE/SMARTPHONE було здійснено 2023- 08-08 16:27. При цьому зміну логіну та паролю входу до Приват24 під акаунтом +38098****230 клієнта [PERSON] - не виявлено. Авторизації в Приват24 підтверджено в IVR (телефонним дзвінком): 2023-08-08 16:26:47 Контакт проведено (OK) [NUMBER] authorization. Інформування про вхід надсилалось до Приват24 клієнта. Відповідач [PERSON] 28.02.2023, шляхом підписання власноручним підписом фізичної особи, створеним на екрані електронного сенсорного пристрою Заяви, приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк», в якій визначенні істотні умови Договору «Кредитні картки», порядок та умови надання кредиту, повернення кредиту, права та обов`язки клієнта та банку, відповідальність сторін, інші умови, в тому числі тарифи. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № б/н від 28.02.2022, станом на 31.08.2023 у [PERSON] була відсутня будь-яка заборгованість перед банком, кредитними коштами не користувався. Станом на 15.05.2024 року відповідач має заборгованість 31929.28 грн., яка складається з наступного: - 24960.00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 6969.28 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Згідно з даними довідки від 17.05.2024 на ім`я [PERSON] 08.08.2023(фізично карта видана 28.02.2023) відкритий картковий рахунок № [NUMBER] , кредитний ліміт встановлений у розмірі 25 000 гривень. 08.08.2023 кредитний ліміт зменшено до 16000 грн. Даними виписки за договором підтверджується, що 31.08.2023 проведено операції щодо зняття з картки [NUMBER] готівкових коштів у розмірі 24960,00 грн. Цього ж дня було активовано кредитку картка на ім`я відповідача. [PERSON] 31.08.2023 звернувся до відділення «Приватбанку» із заявою про шахрайство у зв`язку із тим, що коштів із вказаного рахунку він не знімав. Даними витягу з ЄРДР підтверджується, що 01.09.2023 ВП№7 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, за заявою потерпілого [PERSON] , внесені відомості ЄРДР за № 12023181140000236 з попередньою кваліфікацією ч. 4 ст. 185 КК України, зокрема в заяві просить притягнути до відповідальності невідому особу, яка в серпні 2023 року відкрила на його ім`я в АТ КБ «Приватбанк» та 31.08.2023 здійснила крадіжку грошових коштів в сумі 24960 грн. В ході досудового розслідування встановлено, що 31.08.2023 о 07:20 із банківської картки АТ КБ «Приватбанк» № [NUMBER] , яка належить потерпілому [PERSON] , через банкомат АТ «Ощадбанк»: BRANCH 10026-0533, KYIV, відбулось неодноразове зняття грошових коштів на загальну суму 24960 гривень. Також встановлено, що банкомат BRANCH 10026-0533АТ «Ощадбанк» знаходиться за адресою м. Київ, вул. Володимирська, 27. Згідно пояснень відповідача, на той час він перебував в м.Корець Рівненської області. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (стаття 1046 ЦК). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ч. 1 ст. 1048 ЦК). Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно зі ст. 1 Закону України від 05.04.2001 № 2346-ІІІ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжною картою є електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду карти, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. Держателем такого платіжного засобу є фізична особа, яка на законних підставах використовує спеціальний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунку в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного спеціального платіжного засобу. Згідно із пунктом 37.2 статті 37 Закону у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов`язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню в розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними. Відповідно до пунктів 8, 9 Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів» від 05.11.2014 № 705, емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з унесення коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок. Згідно з пунктом 11 Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4 ст. 263 ЦПК України). У постанові Верховного Суду від 13.05.2015 у справі № 6-71цс15 зазначено, що: «Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції». У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14.02.2018 в справі № 127/23496/15-ц (провадження № 61-3239св18) зазначено, що: «встановивши, що позивачем не доведено вчинення відповідачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, а відповідач, виявивши безпідставне списання коштів, невідкладно повідомила позивача про цей факт, врахувавши наявність кримінального провадження, в межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог». Отже, саме банк має доводити, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції; у разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів; сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції; за відсутності належних та допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною у таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними. Вказані висновки містяться у постанові Верховного Суду від 16.08.2023 у справі № 176/1445/22. Посилання ПАТ КБ «ПриватБанк» на ту обставину, що відповідач порушив Умови та Правила надання банківських послуг, оскільки своїми діями сприяв незаконному використанню інформації, яка дала змогу ініціювати третій особі проведення платіжних операцій, не заслуговують на увагу, оскільки такі доводи зводяться виключно до припущень, що не мають доказового підтвердження. Позивач не довів того, що відповідач сприяв незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 липня 2019 року у справі № 537/3312/16-ц (провадження № 61-17629св18) зазначено, що: «сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Таким чином, позивачем не доведено вчинення відповідачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, а відповідач, виявивши безпідставне списання коштів з карткового рахунку, яким взагалі не користувався, повідомив позивача та правоохоронні органи про цей факт. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно із ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст. 80 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13 (провадження № 14-400цс19) зроблено висновок про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину потрібно доводити так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс. Наявні у справі докази, на переконання суду, безспірно не підтверджують, що [PERSON] , як держатель кредитної картки, своїми діями чи бездіяльністю сприяв іншій особі у доступі до відомостей по кредитній картці, його особового рахунку, акаунту чи мобільного додатку «Приват24», незаконному використанню ПІН-коду, активації сервісу GooglePay або іншої інформації, що дало змогу ініціювати платіжні операції 31.08.2023 щодо зняття з карткового рахунку грошових коштів. Доводи позивача стосовно того, що саме дії відповідача, в порушення Умов та правил надання банківських послуг, призвели до несанкціонованого зняття коштів з його карткового рахунку, оскільки він своїми діями сприяв незаконному використанню інформації, яка дала змогу ініціювати третій особі проведення платіжних операцій, не заслуговують на увагу, вони ґрунтуються виключно на припущеннях, що не мають доказового підтвердження. Позивач не навів конкретні обставини, які підтвердженні належними та допустимими доказами, які б підтверджували факт того, що відповідач своїми діяннями сприяв розкриттю чи передачі конфіденційної інформації іншим особам, внаслідок чого стало незаконне зняття грошових коштів з карткового рахунку відповідача. Покликання позивача про те, що відповідач раніше користувався кредитними коштами, повертав використану суму кредитного ліміту спростовується наданим ними матеріалами службової перевірки. Натомість судом встановлено факт звернення відповідача [PERSON] до банку та до правоохоронних органів з приводу вчинених стосовно нього шахрайських дій, внаслідок чого розпочато досудове розслідування. З урахуванням наведеного, у суду відсутні підстави вважати, що доступ до банківської картки та зняття грошових коштів відбулось з вини відповідача через компрометацію нею конфіденційних даних, а тому в задоволенні позову належить відмовити за недоведеністю позовних вимог. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed