Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-15 00:00:00

[PERSON] \~звернулася до\~суду із\~позовом до[PERSON] ,\~в якому\~просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої непрацездатного сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для особи, яка втратила працездатність, починаючи стягнення з 14.05.2024 і довічно. Свої вимоги мотивує тим, що у шлюбі в неї з відповідачем народився син [PERSON] , [INFO] . 04.03.2019 шлюб між ними розірвано. Син [PERSON] є інвалідом І групи А з дитинства, яка встановлена з 28.01.2015, безтерміново, він є непрацездатним і до цього часу потребує стороннього догляду. Відповідач у добровільному порядку участі в його утриманні не приймає, є працездатним, має достатній стабільний заробіток, але будь-якої матеріальної допомоги на її утримання не надає. Вказані вище обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом. Відповідач, який з урахуванням п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, вважається таким, що належним чином повідомлений про розгляд справи судом, оскільки до суду повернувся конверт з відміткою про відсутність особи за адресою місця проживання, що зареєстрована у встановленому законом порядку, відзив на позовну заяву у встановлений строк суду не надав. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено,\~що [PERSON] \~та [PERSON] ,\~шлюб між\~якими розірвано,\~є батьками\~ [PERSON] ,\~ [INFO] . Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальної експертної комісії [PERSON] є інвалідом\~першої А\~групиз 28.01.2015, причина - інвалідність з дитинства, встановлена безтерміново. Відповідно до копії посвідчення №7 виданого виконавчим комітетом Вінницької міської ради, - [PERSON] згідно рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22.04.2020 (справа №127/4899/20) призначена опікуном над [PERSON] , [INFO] , та над його майном. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатними є особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами, у тому числі діти-інваліди, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до цього Закону. Важливою є непрацездатність повнолітньої дитини за станом здоров`я, тобто наявність у дитини статусу інваліда. Інвалідом визнається особа зі стійким розладом функцій організму, зумовленим захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами розумового чи фізичного розвитку, що призводить до обмеження нормальної життєдіяльності, викликає в особи потребу в соціальній допомозі і посиленому соціальному захисті, а також виконання з боку держави відповідних заходів для забезпечення її законодавчо визначених прав (ст. 1 Закону України «Про реабілітацію інвалідів в Україні»). Подібне визначення інваліда міститься і у Законі України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні». При цьому не має значення, яку групу інвалідності має дитина. Батьки, за загальним правилом, мають добровільно утримувати свою непрацездатну дитину. В разі відмови батьків від надання утримання аліменти можуть бути стягнені з них рішенням суду за позовом як самої дитини, так і того з батьків, з яким проживає дитина. Статтею 198 СК України\~визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть надати таку матеріальну допомогу. Таким чином, зміст ст. 198 СК України дає підстави для висновку, що для виникнення обов`язку батька (матері) утримувати свою повнолітню дочку (сина) необхідні наявність трьох умов: дочка (син) є непрацездатними; дочка (син) потребує матеріальної допомоги; батько (мати) мають матеріальну можливість утримувати дочку (сина). Згідно з ст.\~200\~СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з - урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що відповідач є особою\~працездатного віку, доказів неможливості надавати матеріальну допомогу суду не надано, а тому він може надавати матеріальну допомогу на утримання свого повнолітнього сина [PERSON] , який є інвалідом з дитинства, зі встановленою першою А групою з 28.01.2015, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, оскільки в нього відсутня можливість працевлаштування. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. А тому, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на користь позивача на утримання повнолітнього непрацездатного сина [PERSON] , в розмірі 1/6 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для особи, яка втратила працездатність, починаючи стягнення з 14.05.2024 і довічно, що відповідатиме принципу розумності, співмірності та справедливості. З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України судовий збір слід покласти на сторону відповідача.

Outcome: partial