Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-20 00:00:00

05 лютого 2024 року позивач [PERSON] звернулась до Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області із позовом до Публічного акціонерного товариства «ПУМБ», треті особи які не заявляють самостійних вимог [PERSON] , приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Січкар Богдана Валеріївна. 16 лютого 2024 року ухвалою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 26 лютого 2024 року позивачем [PERSON] на виконання ухвали суду подано уточнену позовну заяву до відповідача [PERSON] , третя особа приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Січкар Богдана Валеріївна про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю. 01 квітня 2024 року ухвалою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області справу передано за підсудністю до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу. В обґрунтування позову позивачем зазначено, що [INFO] помер [PERSON] , що народився [INFO] та на день смерті постійно проживав за адресою: [ADDRESS] . З [PERSON] позивач [PERSON] з початку 2004 року проживали разом однією сім`єю як чоловік та дружина і вели спільне господарство. [PERSON] мешкала разом з [PERSON] до його смерті, поховала йог за власні кошти, отже до спадкового майна може бути включено виключно частку спільного сумісного майна подружжя нажитого разом. Зазначає, що встановлення факту проживання однією сім`єю з [PERSON] з 01.01.2004 року по день його смерті [INFO] без реєстрації шлюбу необхідно для вирішення питання прийняття спадщини, а саме грошових коштів, які були покладені разом на рахунки в банківських установах за цей період часу спільного проживання однією сім`єю без укладення шлюбу. Ухвалою суду від 21 травня 2024 року судом відкрито провадження у справі та призначено розгляд заяви в порядку позовного провадження. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала подану заяву з підстав викладених в ній та просила її задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзив на позов не надав, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність від нього не надходило, у зв`язку з чим, відповідно до положень ч. 8 ст. 178, ч. 4 ст.223, ч. 1 ст.280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Третя особа приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Січкар Богдани Валеріївни у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, пояснень на позов не надала, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у її відсутність від неї не надходило. За ч. 1 ст. 223 ЦПК неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд зазначає, що підстави, визначені ст. 223 ЦПК, для відкладення розгляду справи у даному випадку відсутні, внаслідок чого суд розглянув справу за відсутності осіб, які не з`явились. Такими чином, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд дійшов висновку про можливість задоволення заявлених позовних вимог, виходячи з наступного вмотивування. Суд зазначає, що згідно із ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ч. 2 ст. 1220 ЦК часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. На підставі ст. 1270 ЦК для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із ст. 1258 ЦК спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 ЦК. На підставі ст. 1261 ЦК в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1264 ЦК в четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно із ст. 3 Сімейного кодексу України (далі - СК) сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. За п. 21 Постанови № 7 від 30 травня 2008 року Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності ЦК. До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі ст. 1261 ЦК. Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю. Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 15 серпня 2019 року по справі № 588/350/15. Судом було встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] [PERSON] , помер [INFO] , актовий запис № 1265. Як вбачається з довідки № 36 від 05.02.2014 року виданої головою квартального комітету [PERSON] - [PERSON] проживав і був прописаний за адресою: [ADDRESS] з 22.12.2005 року. Відповідно до інформації з домової книги для прописки громадян, що проживають у будинку [ADDRESS] , за вказаною адресою зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . 06 квітня 2019 року постановою приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Січкар Б.В. позивачу [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, на підтвердження права власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя видається відповідне свідоцтво, однак при видачі свідоцтва нотаріус вимагає документ, який посвідчує шлюбні відносини, а [PERSON] не перебувала у зареєстрованому шлюбі з померлим [PERSON] . Судом також досліджено копію спадкової справи № 3/2014 до майна померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] . Відповідно до якої відповідач [PERSON] 07.02.2014 року все спадкове майно, яке залишилось після смерті його батька [PERSON] за законом приймає, про що складена та засвідчена нотаріусом відповідна заяву. У судовому засіданні 14 листопада 2024 року допитані свідки. Свідок [PERSON] , пояснив, що з [PERSON] працювали разом в одному департаменті .З чоловіком [PERSON] вони вели спільний побут, жили разом з дитиною з [PERSON] . Пояснив, що відповідач [PERSON] це син [PERSON] , знав що він є, але ніколи не бачив. Свідок [PERSON] повідомила, що вони з позивачем знайомі з 2000 року, протягом двох років працювала разом з [PERSON] , дружили, ходили в гості. [PERSON] та [PERSON] жили дружно, всі свята святкували разом. Свідок знала, що є син в [PERSON] , він жив окремо, бачила сина тільки на похоронах. Свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] знає з 2007 році, через синадружать. [PERSON] та [PERSON] проживали разом як сім`я. [PERSON] помер в 2013 році, сина [PERSON] бачив тільки на похоронах, так його не знає. На підставі вивчених судом доказів вбачається, що [PERSON] разом із [PERSON] фактично мешкали як дружина та чоловік, починаючи з 2004 року до моменту смерті [PERSON] , що підтверджується як поясненнями допитаних в судовому засіданні свідків, так й дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами у їх сукупності, а тому наявні підстави для задоволення позову про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю. На підставі викладеного,

Outcome: approved