Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (надалі за текстом - позивач) звернулось до Подільського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач, позичальник), про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем укладеного з ТОВ «Мілоан» (надалі за текстом - позикодавець) Договору про надання грошових коштів у позику № 103874358 від 29.10.2022 (надалі за текстом - Договір кредиту) у частині своєчасного повернення позики, право вимоги за яким було передано позикодавцем згідно Договору відступлення права вимоги №98-МЛ/Т від 30.05.2023 (надалі за текстом - Договір відступлення), з огляду на що, позивач просить суд стягнути з відповідача 26 710,43 грн., з яких: 6 148,00 грн. тіла кредиту, 19 862,43 грн. процентів за користування кредитом, 700,00 грн. комісії за надання кредиту. Відповідач заперечує проти позову, виходячи з того, що позивачем не доведено позовні вимоги. Ухвалою Суду від 19.06.2024 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 05.07.2024 до суду від відповідача надійшов відзив. Ухвалою Суду від 11.11.2024 призначено судове засідання у справі. 20.12.2024 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив. У судове засідання представник позивача до суду не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову підтримав та просив суд його задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог. За змістом ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За наведених обставин, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у судовому засіданні 20.01.2025 за відсутності представника позивача, запобігаючи при цьому безпідставному затягуванню розгляду справи. Розглянувши матеріали справи та дослідивши докази, суд встановив наступне. Як вбачається з матеріалів справи, 29.10.2022 позичальник заповнив Анкету-заяву на кредит №103874358 та заповнив відповідні дані форми, серед яких, зокрема, мобільний телефон [NUMBER] . За змістом довідки про ідентифікацію, відповідач підписав Договір кредиту одноразовим ідентифікатором U18830 за вказаним номером телефону. Договір, відповідно до ст. 638 ЦК України, є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно зі ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (ч. 2 ст. 640 ЦК України). Статтею 641 ЦК України передбачено, що пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях. Відповідно до ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Таким чином, між позикодавцем та позичальником було укладено Договір кредиту, за змістом якого за змістом якого позикодавець зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредит надано позичальнику на наступних умовах: Кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п.1.3. Договору надати Позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п.1.2. Договору (далі - кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п.1.4. Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Кредит надається з метою задоволення потреб Позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Типом кредиту є кредит (п. 1.1. Договору кредиту). Сума (загальний розмір) кредиту становить 7000,00 грн. у валюті: Українські гривні (п. 1.2. Договору кредиту). Кредит надається строком на 105 днів з 29.10.2022 (строк кредитування) і складається з пільгового та поточного періодів (п. 1.3. Договору кредиту). Пільговий період складає 15 днів (п. 1.3.1. Договору кредиту). Поточний період складає 90 днів (п. 1.3.2. Договору кредиту). Позичальник має повернути кредит та сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 13 листопада 2022 року, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 11 лютого 2023 року (пункт 1.4). (п. 1.4. Договору кредиту). Комісія за надання кредиту: 700,00 грн., яка нараховується за ставкою 10 відсотків від суми кредиту одноразово (п. 1.5.1. Договору кредиту). Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду 1575,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.5.2. Договору кредиту). Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду 18900,00 грн., які нараховуються за ставкою 3,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.5.2. Договору кредиту). Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2,.2.3 цього Договору (п. 1.7. Договору кредиту). Кредитні кошти надаються Позичальнику шляхом безготівково на рахунок з використання м карти [NUMBER] (п. 2.1. Договору кредиту). Нарахування Кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на 2 залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей передбачених п.2.2.3 Договору (п. 2.2.2. Договору кредиту). За приписами статті 3 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію", вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Також, приписами ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію", передбачено поняття "підпис у сфері електронної комерції". Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію", одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що й отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Таким чином, одноразовий ідентифікатор, яким був підписаний Договір, відповідає приписам Закону України «Про електронну комерцію». Також, Договір кредиту містить відомості про РНОКПП, реквізити паспорту та адресу проживання (реєстрації) відповідача. Водночас, суд враховує, що відомості про РНОКПП та адресу реєстрації відповідача відповідають відомостям отриманих судом з Єдиного демографічного реєстру станом на 17.06.2024. Відтак, дослідивши зміст укладеного між позикодавцем та відповідачем Договору, суд дійшов висновку що даний договір за своєю правовою природою є договором кредиту. За змістом ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Денна процентна ставка - загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Загальна вартість кредиту для споживача - сума загального розміру кредиту та загальних витрат за споживчим кредитом. Загальний розмір кредиту - сума коштів, які надані та/або можуть бути надані споживачу за договором про споживчий кредит. Загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Позикодавець перерахував позичальнику кошти у розмірі 7000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №53380921 від 29.10.2022, де серед реквізитів міститься П.І.Б., РНОКПП та номер картки відповідача, а, відтак, суд відхиляє доводи відповідача про недоведеність факту видачі кредиту сумі 7000,00 грн. Поруч з цим, суд враховує, що відповідачем не надано відомості про відкритті банківські рахунки відповідача та доказів на спростування доводів позивача про надання коштів в кредит. Згідно з ч. 1 та ч.2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших ів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Так, за користування кредитом позикодавець нарахував позичальнику проценти та комісію, які з урахуванням часткових оплат здіснених відповідачем становлять наступну суму - 19 862,43 грн. процентів за період з 30.10.2022 по 05.03.2023. Відповідно до п. 2.3.1. Договору кредиту пролонгація на пільгових умовах: Позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що Кредитодавцем надана така можливість Позичальнику відповідно до розділу 6 Правил. Для продовження строку кредитування за цим пунктом Позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Можливі періоди продовження строку кредитування, максимальні ставки комісії за управління та обслуговування кредиту наведені у таблиці нижче: строк продовження - 3 дні, 7 днів та 15 днів, максимальний розмір комісії, % - 3,00; 6,00; та 10,00 відповідно. Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за ставкою визначеною п.1.5.2 Договору. З матеріалів справи, вбачається, що відповідач скористався можливістю пролонгації строку кредитування, а, відтак, період нарахування процентів є обгрунтованим. За змістом ст.534 ЦК України у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу. Як зазначено судом вище, відповідач частково сплатив заборгованість за Договором кредиту, проте відповідачем не надано будь яких платіжних документів, а, відтак, позикодавцем було здійснено погашення суми боргу на власний розсуд. Крім цього, суд звертає увагу, що здійснивши часткову оплату з метою виконання умов кредитного договору, апелянт вчинив конкретні дії, що свідчить про визнання укладеного договору та правомірність вимог позивача за договором про надання кредиту. Так, у Постанові Верховного Суду від 23.12.2020 у справі № 127/23910/14-ц зазначено, що часткова сплата боргу боржником або з його згоди іншою особою основної суми боргу чи суми санкцій є дією, що свідчить про визнання ним боргу. З огляду на зазначене, суд відхиляє доводи відповідача про те, що договір про надання споживчого кредиту не укладений відповідачем, оскільки не можна вважати неукладеним договір після його часткового виконання сторонами (Постанова Верховного Суду від 24 лютого 2021 року у справі справа №926/2308/19). Позикодавцем, відповідно до умов Договору кредиту було нараховано позичальнику 700,00 грн. комісії (п. 1.5.1. Договору кредиту). Терміни та визначення Договору кредиту містять наступні умови: Комісія за надання кредиту - встановлена в п.1.5.1 цього Договору винагорода, що одноразово нараховується Кредитодавцемза підготовку, організацію та надання фінансової послуги (кредиту) Позичальнику. Комісія за управління та обслуговування кредиту - одноразова винагорода, що сплачується позичальником у випадкупролонгації строку кредитування за ініціативою позичальника, відповідно до п. 2.3. Договору, та пов`язана з необхідністю управління та обслуговування кредиту кредитодавцем (білінг, сервісні повідомлення, актуалізації інформації, актуалізація інформації в особистому кабінеті позичальника, тощо) протягом додаткового періоду (строку пролонгації) та понад строку, з якого виходив кредитодавець при укладенні цього договору. Відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 6 Закону України «Про споживче кредитування», перед укладенням договору про споживчий кредит кредитний посередник повинен надати споживачу в письмовій формі інформацію про розмір винагороди (комісійного збору) чи іншої плати за послуги кредитного посередника. Інформація про комісійний збір чи іншу плату, що сплачується споживачем кредитному посереднику за його послуги, надається кредитним посередником кредитодавцю для розрахунку загальних витрат за споживчим кредитом, реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки (ч. 5 ст. 6 згаданого Закону). Згідно абз. 2 та абз. 4 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», до загальних витрат за споживчим кредитом включаються комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Суд виходячи з умов Договору кредиту та приписів Закону України «Про споживче кредитування» доходить до висновку, що позикодавцем у Договорі кредиту було встановлено комісію за споживчим кредитом пов`язану з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, а не за розрахунково-касове обслуговування (операції клієнта) або надання інформації про заборгованість, відтак, нарахування 700,00 грн. комісії за надання кредиту, позикодавцем було здійснено правомірно. За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення позичальником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позикодавця достроково вимагати повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до умов Договору строк повернення кредиту є таким, що настав. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач взяті на себе зобов`язання по погашенню кредиту в передбачені строки не виконав, а відтак, заборгованість із простроченого кредиту (тіло кредиту) відповідача перед позикодавцем становить 26 710,43 грн., з яких 6 148,00 грн. тіла кредиту, 19 862,43 грн. процентів та 700,00 грн. комісії за надання кредиту. Надалі, між позикодавцем та позивачем було укладено Договір відступлення, згідно якого, на умовах, встановлених цим договором, кредитор передає (відступає новому кредитору за плату, а новий кредитор приймає належні Кредиторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржником (портфель заборгованості) (пункт 1.1 договору від 30 травня 2023 року № 98-МЛ/Т). Внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим договором, новий кредитор заміняє кредитора у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та відповідно вказаних у реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог кредитора за цими кредитними договорами, включаючи право вимоги від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами (пункт 1.3). Пунктом 6.3 Договору відступлення передбачено, що з моменту переходу до нового кредитора прав вимоги, відповідно до умов пункту 6.2.3 цього Договору, новий кредитор замінює кредитора у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та набуває всіх прав (в тому числі грошових вимог) кредитора за цими кредитними договорами. Разом з правами вимоги до нового кредитора переходять всі інші пов`язані з ними права, в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, зокрема, пред`явлення претензій боржникам щодо заборгованості, право на звернення до суду за місцем, визначеним чинним законодавством, право на усі суми, які новий кредитор одержить від боржників на виконання його вимог, та інші, включаючи права, які забезпечують зобов`язання боржника. Згідно пункту 6.2.3 Договору відступлення, права вимоги переходять до нового кредитора у день здійснення фінансування (оплати) на користь кредитора у повному обсязі в сумі, визначеній в пункті 7.1 цього договору, після чого новий кредитор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості. Оформлення відступлення прав вимоги здійснюється шляхом підписання Акту приймання-передачі реєстру боржників (додаток № 2) відповідно до пункту 8.3.2 договору. Витяг з реєстру боржників до Договору відступлення містить інформацію про боржника - відповідача, Договір кредиту, загальна сума заборгованості - 26 710,23 грн, залишок по тілу кредиту - 6 148 грн., залишок по відсотках - 19 862,43 грн., залишок по комісії - 700 грн. Також, 30.05.2023 року ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит Капітал» підписано Акт приймання-передачі реєстру боржників від 30.05.2023 року до Договору відступлення. З платіжної інструкції від 30.05.2023 року № 71534 встановлено, що ТОВ «ФК «Кредит Капітал» перерахувало на розрахунковий рахунок ТОВ «Мілоан» грошові кошти у сумі 781 722,87 грн., призначення платежу - плата за відступлення прав вимоги зг. дог. відступлення прав вимоги № 98-МЛ/Т від 30/05/2023 без ПДВ. Згідно із Витягом з реєстру боржників Договору відступлення, позивач набув права грошової вимоги до відповідача за договором кредиту на загальну суму заборгованості 26 710,43 грн., з яких: 7 000 грн. - залишок заборгованості за тілом кредиту, 19 862,43 грн. - залишок заборгованості за відсотками, 700 грн. - залишок заборгованості за комісією. Відповідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відтак, позивач набув право вимоги до відповідача, як новий кредитор. Враховуючи вищезазначене, а також те що станом на дату ухвалення рішення обов`язок по поверненню кредитних коштів у заявленому розмірі настав, заборгованість позичальника за кредитом в розмірі 26 710,43 грн. перед позикодавцем належним чином доведена, документально підтверджена та позичальником не спростована. За змістом положень ст. ст. 76 - 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Тягар доведення обґрунтованості вимог позову за загальними правилами процесуального закону покладається саме на позивача, а не реалізовується у спосіб спростування доводів пред`явлених вимог стороною відповідача, як беззаперечних. Якщо позивач, розпоряджаючись своїми правами на власний розсуд, доведе суду обґрунтованість пред`явлених вимог, то у випадку їх неспростування стороною відповідача у спосіб, визначений законом, такі вимоги підлягають задоволенню. Суд зазначає, що відповідачем не надано доказів на спростування доводів позивача, а відтак, доходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача з огляду на задоволення позовних вимог.

Outcome: approved