Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-15 00:00:00

24 жовтня 2024 року [PERSON] звернувся з позовом до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я. Позиція позивача Позивач посилається на те, що він протягом тривалого часу працював у шкідливих умовах на підприємстві ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», що призвело до виникнення професійних захворювань. Довідкою МСЕК від 20 липня 2016 року позивачу встановлено первинно 65 відсотків втрати професійної працездатності за професійними захворюваннями. В подальшому довідкою МСЕК від 23 липня 2024 року позивачу встановлено 60 відсотків втрати професійної працездатності за професійними захворюваннями повторно безстроково. Позивач вважає, що за таких обставин відповідач повинен відшкодувати йому моральну шкоду, оскільки він втратив здоров`я саме з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці. Позивач просить стягнути з ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, 255 600 грн без урахування утримань з цієї суми податку з доходів фізичних осіб та військового збору. \~ \~ Заперечення відповідача ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» згідно поданого відзиву позовні вимоги не визнає, посилаючись на те, що позивачем не доведено факту заподіяння йому моральної шкоди, а також наявності вини підприємства у спричиненні цієї шкоди. Також представник відповідача зазначає, що ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» є підприємством критичної інфраструктури, а стягнення значних сум моральної шкоди загрожує зупиненням здійснення господарської діяльності. \~ \~ Фактичні обставини, встановлені судом З матеріалів справи судом установлено, що [PERSON] протягом тривалого часу працював на підприємствах ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» у шкідливих умовах з повним робочим днем у шахті, що призвело до виникнення професійних захворювань. Крім того під час роботи на підприємстві відповідача [PERSON] двічі був травмований внаслідок нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом, а саме: -23 жовтня 1997 року, акт форми Н-1 № 103 від 25 жовтня 1997 року, -19 грудня 2009 року, акт форми Н-1 № 25 від 21 грудня 2009 року. (а.с.32-35) Медичним висновком лікарсько-експертної комісії ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» від 26 травня 2016 року, протокол № 763 у [PERSON] встановлено наявність професійних захворювань: -радикулопатія попереко-крижова, переважно зліва, з вираженими статико-динамічними порушеннями, стійким больовим і м`язово-тонічним синдромами, -остеоартроз і періартроз ліктьових та колінних суглобів, двобічний плечолопатковий періартроз, -хронічне обструктивне захворювання легенів першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легенів першої стадії), легенева недостатність першого-другого ступеня, -нейросенсорна приглухуватість першого ступеня (з легким зниженням слуху). (а.с.44-45) \~ \~ \~ Згідно\~акту \~розслідування причин\~виникнення хронічного\~професійного захворювання\~форми П-4,\~затвердженого \~21\~червня 2016\~ року,\~ \~професійне захворювання\~позивача \~виникло внаслідок\~ тривалої\~дії шкідливих\~факторів виробничого\~середовища \~ на\~організм працівника,\~недосконалості технології,\~механізмів,\~робочого інструменту.\~Причини виникнення хронічного професійного захворювання: запиленість повітря робочої зони, підвищений рівень шуму, фізичне та динамічне навантаження, вимушена робоча поза. (а.с.42-43) Довідкою МСЕК серії 12ААА № 019404 від 20 липня 2016 року [PERSON] встановлено сукупно 65 відсотків втрати професійної працездатності, у тому числі: первинно 30 відсотків радикулопатія, первинно 5 відсотків дефартрози, первинно 10 відсотків ХОЗЛ, первинно 5 відсотків приглухуватість, повторно 5 відсотків по травмі від 23 жовтня 1997 року, акт форми Н-1 № 103, повторно 10 відсотків по травмі від 19 грудня 2009 року акт форми Н-1 № 25. (а.с.48) \~ \~ В\~подальшому довідкою\~МСЕК серії\~12ААА\~№ 130359\~ від\~23\~липня 2024\~рокупозивачу визначено повторно безстроково 60 відсотків втрати професійної працездатності, у тому числі: 30 відсотків радикулопатія, 10 відсотків дефартрози, 10 відсотків ХОЗЛ, 5 відсотків приглухуватість, 5 відсотків по травмі від 23 жовтня 1997 року, акт форми Н-1 № 103. (а.с.46) Право позивача на відшкодування моральної шкоди виникло з дня первинного встановлення йому висновком МСЕК стійкої втрати працездатності. Надані позивачем письмові докази є достатніми, оскільки у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх вимог. Норми права, які застосував суд \~ \~ Згідно\~з частинами\~1,\~2\~статті \~12\~Цивільного кодексу\~України,\~особа здійснює\~свої цивільні\~права вільно,\~на власний\~розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. \~ \~Відповідно до\~положень статті\~20\~Цивільного кодексу\~України,\~право на\~захист особа\~здійснює на\~свій розсуд. Нездійснення особою права на захист не є підставою для припинення цивільного права, що порушене, крім випадків, встановлених законом. За змістом статті 269 Цивільного кодексу України, фізична особа не може відмовитися від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав. Відповідно до Конституції України, фізична особа має право на життя, право на охорону здоров`я, право на безпечне для життя і здоров`я довкілля. Згідно статті 2 Кодексу законів про працю України до основних трудових прав працівника належить право на здорові та безпечні умови праці. Як передбачено статтею 280 Цивільного кодексу України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню, крім випадку неумисного повідомлення викривачем недостовірної інформації про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень Закону України «Про запобігання корупції» в порядку, передбаченому зазначеним Законом, яка підлягає спростуванню. Відповідно до статті 237-1 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинен відшкодувати заподіяну моральну шкоду працівнику, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. \~\~\~\~ Нормою статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Матеріалами справи підтверджується, що внаслідок тривалої дії шкідливих факторів на робочому місці позивач частково втратив професійну працездатність, що порушило його звичне життя, змусило лікуватися, обмежувати свою життєву активність, прикладати додаткові зусилля для організації свого життя. Таким чином судом встановлено наявність порушення права позивача на безпечні та здорові умови праці, що призвело до виникнення професійних захворювань та обмеження працездатності. Тому наявні підстави для відшкодування роботодавцем заподіяної працівнику моральної шкоди. З урахуванням міркувань розумності, виваженості та справедливості, зважаючи на ступінь втрати позивачем професійної працездатності, необхідність постійного лікування та реабілітації, наявність вимушених змін у житті позивача у зв`язку з ушкодженням здоров`я, суд визначає розмір грошового відшкодування моральної шкоди у сумі 120\~000 грн, що відповідатиме характеру та обсягу моральних страждань, які позивач пережив і які переживатиме надалі через ушкодження здоров`я. \~ \~ \~Згідно підпункту\~«а» підпункту\~ \~164.2.14\~ пункту\~164.2\~ статті\~164\~Податкового кодексу\~України,\~ до\~загального місячного\~(річного)\~оподатковуваного доходу\~платника податку\~включається дохід\~у вигляді\~ відшкодування\~матеріальної або\~немайнової (моральної)\~шкоди,\~крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом. Визначена судом сума моральної шкоди перевищує чотирикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня 2025 року, тому ця сума підлягає стягненню з відрахуванням податків та інших обов`язкових платежів. Розподіл судових витрат Як передбачено частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги підлягають задоволенню у розмірі 120\~000 грн. Розмір судового збору за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою складає пропорційно 1211 грн 20 коп. Позивач звільнений від сплати судового збору, тому судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача у розмірі, діючому на день звернення позивача до суду, за подання позовної заяви майнового характеру фізичної особою.

Outcome: partial