Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-29 00:00:00

У жовтні 2024 року [PERSON] , в інтересах якого діє представник [PERSON] , звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із заявою, в якій просить встановити факт, що [PERSON] проживав однією сім`єю понад п`ять років з [PERSON] , який помер [INFO] , до часу відкриття спадщини, за адресою: [ADDRESS] . Заява обґрунтована тим, що вітчим заявника [PERSON] та мати заявника [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 19.07.1990р. Мати заявника подарувала [PERSON] частку будинку [ADDRESS] та земельну ділянку. Заявник постійно проживав з матір`ю та вітчимом однією сім`єю. [INFO] [PERSON] померла, та після її смерті було відкрито спадкову справу №16/2023, спадкоємцями першої черги були [PERSON] та його вітчим [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого приватним нотаріусом Озадовською О.М. було відкрито спадкову справу №17/2023, єдиним спадкоємцем є [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді: 19/50 частин житлового будинку [ADDRESS] з відповідною частиною господарських будівель та споруд; земельної ділянки площею 0,0631 гектарів. З метою оформлення спадкових прав заявник звернувся до приватного нотаріуса, однак, 12.03.2024 приватним нотаріусом Озадовською О.М. було надано повідомлення з якого вбачається, що для закликання до спадкоємства після смерті вітчима [PERSON] , заявнику необхідно звернутися до суду для встановлення факту проживання із спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років. Враховуючи викладене, заявник просить встановити факт постійного проживання разом із спадкодавцем однієї сім`єю не менше п`яти років, з метою оформлення спадкових прав. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області своєю ухвалою від 29.10.2024 прийняв заяву до розгляду, відкрив провадження по справі (а.с. 37). 11.12.2024 на адресу суду від представника заінтересованої особи надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника Білоцерківської міської ради Київської області на розсуд суду (а.с. 44-49). Ухвалою суду від 06.01.2025 витребувано від приватного нотаріуса Озадовської О.М. належним чином завірену копію спадкової справи № 17/2023, щодо майна померлого [INFO] , [PERSON] (а.с. 53). 14.01.2025 на адресу суду надійшли витребувані матеріали спадкової справи № 17/2023 (а.с. 56-66). 30.01.2025 представник заявника [PERSON] подав клопотання про розгляд справи за відсутності заявника та його представника. Учасники процесу в судове засідання не заявились, про дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Встановлено, що [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 9). 19.07.1990 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] , у зв`язку з чим [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 10). Встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належало нерухоме майно: - житловий будинок [ADDRESS] , згідно з свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, виданого 11.03.1987 виконавчим комітетом Шкарівської сільської ради (а.с. 18); - земельна ділянка площею 0,1262 га, що розташована за адресою [ADDRESS] , згідно з державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯБ №149939 (а.с. 26). Встановлено, що 28.12.2005 року [PERSON] подарувала [PERSON] : - 19/50 частини житлового будинку [ADDRESS] з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що підтверджується договором дарування частини житлового будинку, посвідченого державним нотаріусом Білоцерківської районної державної нотаріальної контори Руденко Н.П., зареєстрованим в реєстрі за №2-2365 (а.с. 23); - земельну ділянку площею 0,0631 гектарів в зовнішніх межах згідно з планом, що розташована на території [ADDRESS] , що становить 1/2 частину від земельної ділянки площею 0,1262 га, що підтверджується договором дарування земельної ділянки, посвідченого державним нотаріусом Білоцерківської районної державної нотаріальної контори Руденко Н.П., зареєстрованим в реєстрі за №2-2367 (а.с. 25). Встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 17.05.2023 року Білоцерківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 14). Встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 30.06.2023 Білоцерківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 15). Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади № 2024/002512506 від 12.03.2024, заявник [PERSON] проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 26.12.1995 року (а.с. 12). Згідно з інформацією про реєстрацію місця проживання Управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради за вих.№15.2-03/8/204 від 13.03.2024, [PERSON] був зареєстрований з 24.10.1997 по 03.07.2023 за адресою: [ADDRESS] (а.с. 17). 12.03.2024 приватний нотаріус Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Озадовська О.М. на усне звернення [PERSON] щодо прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] , повідомила, таке: «відповідно до розділу 2 глави 10 п.4.1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви. Ви повідомляєте, що проживали із спадкодавцем однією сім`єю більше 5 (п`яти) років до дня його смерті, тобто 26 років та відноситесь до спадкоємців четвертої черги (стаття 1264 ЦК України). Для закликання до спадкоємства після смерті [INFO] , вітчима [PERSON] , [INFO] , заявнику необхідно звернутися до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області для встановлення факту проживання однією сім`єю не менше п`яти років.» З наданої спадкової справи №17/2023 до майна померлого [PERSON] вбачається, що із заявою про прийняття спадщини після його смерті звернувся заявник [PERSON] , інших заяв не подано, свідоцтва про право на спадщину не видавались. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 318 ЦПК України, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить встановити та з якою метою. Мета встановлення факту - це ті наслідки, настання яких бажав би заявник. Заявник звернувся до суду, оскільки факт постійного спільного проживання із спадкодавцем [PERSON] , не підтверджений належними документами, а від його доведення залежить виникнення права заявника на прийняття спадщини, як спадкоємця, що проживав із спадкодавцем однією сім`єю не менш як 5 років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом). Відповідно до положень ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Згідно із пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п. 2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року). Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщини у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Пунктом 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК (2947-14) про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1 ст. 1221ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Судом встановлено, що від встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час смерті залежить виникнення та зміна його майнових та немайнових прав, що пов`язані з можливістю звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом. Матеріалами справи підтверджено, що заявник із спадкодавцем із 2005 року були співвласниками нерухомого майна, зокрема й будинку, де постійно мешкав і був зареєстрованим на час смерті [PERSON] , заявник постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини в одному помешканні та протягом шести місяців із часу відкриття спадщини не заявив про свою відмову від спадщини, а тому він вважається таким, що прийняв спадщину. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що факт спільного проживання [PERSON] однією сім`єю із спадкодавцем [PERSON] є доведеним, тому заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved