Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до Поліської селищної ради Вишгородського району Київської області (далі по тексту - Відповідач) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позову посилається на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після його смерті залишилась спадщина, а саме дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 20.11.2024 року позивач звернулась до державного нотаріуса Дударевої Інни Юріївни для оформлення спадщини, однак їй було відмовлено, у зв`язку з пропуском строку на прийняття спадщини, за таких обставин, вона звернулась до суду з позовом про визначення їй додаткового строку для прийняття. Зазначає, що вона є особою похилого віку, та така, що не має спеціальних знать в спадковому праві, вона не знала що є певний строк для такого звернення до нотаріуса, мала поганий стан здоров`я, тому вважає що неподання у встановлений законом строк заяви про прийняття спадщини не дає позивачу можливості прийняти спадкове майно після смерті чоловіка. Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 05.12.2024 року у справі було відкрито провадження, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного провадження та призначено судове засідання на 22.01.2025 року. Позивач у позовній заяві просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Представник Поліської селищної ради Вишгородського району Київської області звернувся до суду з заявою про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнали та не заперечували проти їх задоволення. Враховуючи те, що сторони в судове засідання не з`явилися, сторонами подано до суду клопотання про розгляд справи без їх участі, суд вирішує справу за наявними матеріалами, які містяться у справі. На підставі ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється, оскільки сторони в судове засідання не з`явилися. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 02.11.2024 року, [PERSON] помер [INFO] , про що Іванківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вигородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), зроблено актовий запис №548. 09.10.1990 р. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 01.07.2002р. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». Відповідно до державного акту серії ЯГ №247297 [PERSON] належала земельна ділянка площею 6,6338 га, яка розташована за межами населеного пункту на території Залишанської сільської ради Поліського району Київської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: 3223583600:06:000:0035, 3223583600:06:000:0163. Постановою державного нотаріуса Іванківської державної нотаріальної контори Дударєвою І.Ю. було відмовлено [PERSON] у заведенні спадкової справи, після [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку з пропущенням строку для прийняття спадщини. Згідно довідки виконавчого комітету Поліської селищної ради Київської області №409 від 11.11.2024р. [PERSON] , [INFO] дійсно на день смерті [INFO] був зареєстрований та проживав один в [ADDRESS] . Відповідно до статті 1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В силу статей 1216-1218\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі статтею 1233\~ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1223\~ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Судом встановлено, що позивач названих вище вимог закону не дотрималася та після відкриття спадщини не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Позивач просить встановити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Пленум Верховного Суду України в п.24 постанови від30травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суд погоджується з твердженням позивача, що причини пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини є вагомими, у зв`язку з необізнаністю позивача в галузі права та необхідністю звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та погіршення стану здоров`я. Слід зазначити, що у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини слід також потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у своїй в постанові від 21 вересня 2020 року справі № 130/2517/18 (провадження №61-14962св19) (https://reyestr.court.gov.ua/Review/91680615). Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно з ч. 1 ст.141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак, оскільки позивач у своєму позові просила судовий збір, який сплачений при подачі вказаного позову, залишити за нею, то в силу ст.13 ЦПК України, де зазначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, судовий збір з відповідача на користь позивача не стягується. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved