Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-22 00:00:00

21 січня 2025 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису щодо [PERSON] на шість місяців із заборонами щодо: -перебування в місці проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; -наближення на 50 м до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування [PERSON] ; -особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому [PERSON] , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; -ведення листування, телефонних переговорів з [PERSON] або контактування з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] є чоловіком заявниці. Протягом останнього року їх сімейні відносини погіршилися. Починаючи з жовтня 2024 року в їх родині почали виникати сварки, які переросли в серйозні конфлікти, під час яких поведінка [PERSON] стає занадто агресивною. Він почав погрожувати заявниці фізичною розправою, висловлюватись на її адресу нецензурною лайкою, словесно принижувати, штовхати, замахуватись на неї руками. Заявниця зазнає постійного психологічного тиску з боку [PERSON] . Вона неодноразово зверталася до поліції з повідомленнями про вчинення домашнього насильства з боку [PERSON] . Відносно нього було винесено терміновий заборонний припис складено протоколи про адміністративні правопорушення за ст. 173-2 КУпАП, за результатами розгляду яких, постановами Кодимського районного суду Одеської області [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності. Незважаючи на це він продовжує вчиняти домашнє насильство, його дії чинять реальну небезпеку психологічному та фізичному здоров`ю заявниці. Для захисту власного життя та здоров`я заявниця звернулася до суду для видачі обмежувального припису відносно [PERSON] . В судове засідання заявниця не з`явилася, згідно ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України справа розглядалась без її участі. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно, у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] є чоловіком заявниці. З [PERSON] у заявниці склалась конфліктна ситуація. Він погрожує заявниці фізичною розправою, а також вчиняє інші дії, які чинять на неї психологічний тиск. Постановами Кодимського районного суду Одеської області від 05 квітня 2024 року та від 29 жовтня 2024 року [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.ч. 1, 2 ст. 173 КУпАП. 14 січня 2025 року відносно [PERSON] також було складено протокол про адміністративне правопорушення за вчинення домашнього насильства та винесено терміновий заборонний припис. З поданої\~заяви встановлено,\~що поведінка[PERSON] не змінилася, він продовжує вчиняти домашнє насильство, його дії чинять реальну небезпеку психологічному та фізичному здоров`ю заявниці. Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Згідно з пунктами 3, 5, 6, 14, 17 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Запобігання домашньому насильству - система заходів, що здійснюються органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, а також громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, та спрямовані на підвищення рівня обізнаності суспільства щодо форм, причин і наслідків домашнього насильства, формування нетерпимого ставлення до насильницької моделі поведінки у приватних стосунках, небайдужого ставлення до постраждалих осіб, насамперед до постраждалих дітей, викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків, а також будь-яких звичаїв і традицій, що на них ґрунтуються. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить, зокрема обмежувальний припис стосовно кривдника. За пунктом 7 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно з частиною 3 статті 26 цього Закону, рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У пункті 9 частини 1 статті 1 згаданого Закону передбачено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Відповідно до частини 4 статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. При установлені обмежувального припису суд має оцінити фактори ризику, небезпеки домашнього насильства, пропорційність втручання в права і свободи людини. Ураховуючи викладене, заява про видачу обмежувального припису є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved