Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-28 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» про захист прав споживачів, в обґрунтуванні якого посилався на те, що він за договором купівлі-продажу, набув право власності у частці 2/5 на квартиру [ADDRESS] . Після завершення ремонтних робіт та заміни лічильників на нові ПрАТ «Київводоканалом» було взято на абонентський облік засобів обліку води лічильники про що було складено Акт №1581992 від 16.11.2023, а також з [PERSON] та ПрАТ «Київводоканал» було укладено Публічний індивідувальний договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення №0506030121 від 22.11.2024 шляхом підписання заяви-приєдання до індивідувального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення від 24.11.2024. Позивач зазначає, що в ході процедури приймання на облік абонентських засобів води було з`ясовано, що є різниця між тими показаннями лічильників, які передавались попереднім власником квартири і тими які дійсно зафіксовані лічильниками. Згідно з листа-відповіді ПрАТ «Київводоканал» №344/8/8/02-24 від 12.01.20224 зазначено, що за період з 01.01.2023 по 22.06.2023 до сплати підлягає сума 3171,69 грн., яка є заборгованістю попереднього власника, а починаючи з 23.06.2023 по 30.11.2023 до сплати підлягає сума 2346,04 грн. Для виконання зобов`язання по сплаті заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення в сумі 3171,69 грн. позивачу запропоновано було звернутись до попереднього власника квартири. А у разі відмови, до суду. Станом на 01.01.2024 заборгованість по особовому рахунку № [NUMBER] за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення становить 5216,82 грн. На підставі викладеного позивач просить визнати вимогу відповідача про сплату позивачем заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у розмірі 3171,69 грн. нікчемною, зобов`язати відповідача списати вказану заборгованість, а також сплатити позивачу компенсацію за моральну шкоду у розмірі 2000 грн. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 20.08.2024 відкрито спрощене позовне провадження. Позивач у судове засідання з`явився, на судовому засіданні, яке мало місце 02.12.2024 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, зазначив, що відповідач покладає на нього борг попереднього власника квартири, хоча ПрАТ «Київводоканал» сам може корегувати платіжні документи, а також те що особовий рахунок закріплений за власником квартири, а не за квартирою, тому просить списати борг за особовим рахунком, який був відкритий на підставі укладеного між позивачем та відповідачем договором, та стягнути моральну шкоду. Відповідач у судовому засіданні підтримала відзив на позову заяву, який міститься в матеріалах справи, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що попередження, які ПрАТ «Київводоканал» надсилає [PERSON] про існуючу заборгованість за особовим рахунком мають інформаційних характер та жодним чином не порушують його прав. Попередній власник, свого обов`язку щодо утримання майна в частині сплати за послуги з централізованого водопостачання холодної води та централізованого водовідведення не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість. В зв`язку з тим, що особовий рахунок відкривається не за особою, а за житловим приміщенням переоформлення відбувається лише за ПІБ власника або квартиронаймача. Зазначив, що діями ПрАТ «Київводоканал» не порушені права [PERSON] , як споживача. Цими діями [PERSON] не був позбавлений можливості здійснити свої права споживача повністю або частково, а сама по собі вказівка в особовому рахунку про наявність заборгованості не тягне для [PERSON] негативних наслідків. Крім того, при придбанні квартири [PERSON] повинен був переконатись в тому, що разом з новою квартирою до нього не перейдуть борги за комунальні послуги попереднього власника, тобто отримати документи про відсутність або існування заборгованості по комунальним платежам. У відповіді на відзив позивач посилався на те, що особовий рахунок споживача є частиною форми обліку запровадженого ПрАТ «Київводоканал», тому позивач вважає, що для ПрАТ «Київводоканал» не становитиме складнощів виконати позовну вимогу про списання з особового рахунку № [NUMBER] заборгованість попереднього власника. Він, як споживач послуг з централізованого постачання води та водовідведення, щомісяця отримує «Рахунок-повідомлення», в якому вказана загальна сума заборгованості та нарахування за календарний місяць. В рахунках-повідомленнях ПрАТ «Київводоканал» вказує нарахування [PERSON] пені, яка є формою неустойки, яка вказує на те, що ПрАТ «Київводоканал» вважає [PERSON] боржником по зобов`язанню та вимагає сплатити борг, який включає у себе і заборгованість попереднього власника, тож ПрАТ «Київводоканал», нараховуючи пеню, вимагає виконати грошове зобов`язання, з врахуванням боргу попереднього власника. Тобто, рахунок на оплату є вимогою сплатити за надані комунальні послуги, а його основою є договір між споживачем та постачальником послуг. Щодо невиконання попереднім власником свого зобов`язання, то попередній власник сплатив кошти відповідно до рахунку-повідомлення, який йому надходив, а вимога ПрАТ «Київводоканал» про сплату боргу у сумі 3171,69 грн. за період 01.01.2023 по 22.06.2023 з`явилась пізніше, після заміни засобів обліку води. Посилання ПрАТ «Київводоканал» на те, що до нього не звертались за довідкою про відсутність заборгованості не змінює факту того, що ПрАТ «Київводоканал» виставляє [PERSON] до сплати рахунок, в якому присутній борг іншої особи, та нараховує на нього пеню. Заслухавши пояснення учасників, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Трач І.С. 23.06.2023 було посвідчено договір купівлі-продажу квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець-1) у частці 2/5, [PERSON] (покупець-2) у частці 1/5, [PERSON] (покупець-3) у частці 2/5. Згідно з пунктом 4.3 вказаного Договору купівлі-продажу квартири покупці не беруть на себе обов`язки з оплати будь-яких боргів за продавця з утримання квартири та за житлово-комунальні послуги, що утворилися до підписання цього Договору. Даний договір не є підставою для переведення боргів продавця, що утворилися до підписання цього Договору. Відповідно до пункту 4.7 Договору купівлі-продажу квартири покупці набувають право власності на квартиру (володіння, користування, розпорядження) відповідно до ч.4 ст. 334 Цивільного кодексу України - з моменту державної реєстрації цього права в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що проводить нотаріусом, який посвідчує цей Договір. У матеріалах справи міститься витяг з Державного демографічного реєстру речових прав №336768481 від 23.06.2023, відповідно до якого, [PERSON] належить на праві спільної часткової власності 2/5 квартири [ADDRESS] . Дата державної реєстрації 23.06.2023. Відповідно до ст.ст. 12, 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач). Договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Так, ПрАТ «Київводоканалом» було взято на абонентський облік засобів обліку води лічильники про що було складено Акт №1581992 від 16.11.2023, а також з [PERSON] та ПрАТ «Київводоканал» було укладено Публічний індивідувальний договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення №0506030121 від 22.11.2024 шляхом підписання заяви-приєдання до індивідувального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення від 24.11.2024. Відповідно до пункту 1 Публічного індивідувального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (далі - Публічний індивідуальний договір)цей договір є публічним договором приєднання, що укладається з метою надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (далі-послуги) індивідуальному споживачу. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України. Згідно з п. 2 Публічного індивідуального договору даний договір вважається укладеним через 30 днів з моменту розміщення на офіційному веб-сайті виконавця. Пунктом 5 Публічного індивідуального договору передбачається, що фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєдання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуг. Відповідно до п. 6 Публічного індивідуального договору виконавець зобов`язується надавати споживачу послуги відповідної якості, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надані послуги за тарифами, встановленими відповідно до законодавства, в строки і на умовах, визначених цим договором. Згідно ст. 322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлене договором або законом. Відповідно до ст. 162 Житлового кодексу України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Таким чином, позивач як споживач та співвласник квартири згідно ст. 322 Цивільного кодексу України, ст. 162 Житлового кодексу України зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі вносити плату за отримані комунальні послуги. Відповідно до пункту 5 ч. 2 ст. 8 Закону України Про житлово-комунальні послуги виконавець комунальної послуги зобов`язаний розглядати у визначений законодавством строк претензії та скарги споживачів, у визначених законом випадках - управителів, і проводити відповідні перерахунки розміру плати за комунальні послуги в разі їх ненадання, надання не в повному обсязі, несвоєчасно або неналежної якості, а також в інших випадках, визначених договором про надання комунальних послуг. У матеріалах справи міститься заява [PERSON] до директора розрахункового департаменту ПрАТ «Київводоканал» від 21.12.2023 у якій [PERSON] просить здійснити перерахунок заборгованості за централізоване водопостачання та водовідведення холодної води за адресою: [ADDRESS] , та скерувати зобов`язання по оплаті до попереднього власника квартири [PERSON] , а йому виставити рахунок відповідно до спожитої ним об`єму послуги. Як убачається з листа-відповіді ПрАТ «Київводоканал» №344/8/8/02-24 від 12.01.2024 на квартиру [ADDRESS] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , по якому нарахування за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення повинні проводитися за показниками квартирних приладів обліку води. На момент придбання позивачем вказаної квартири на зазначеному особовому рахунку обліковувалась заборгованість за спожиті послуги в сумі 1417,93 грн. Так як жоден із співвласників квартири [ADDRESS] з приводу укладення публічного індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення в письмовому вигляді не звертався, то у Товариства була відсутня інформація про власників квартири. Тому за період з 01.01.2023 по 22.06.2023 до сплати підлягає сума 3171,69 грн., яка є заборгованістю попереднього власника, а починаючи з 23.06.2023 по 30.11.2023 до сплати підлягає сума 2346,04 грн. Згідно із ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Тобто, ПрАТ «Київводоканал» визнав, що сума 3171,69 грн. за період з 01.01.2023 по 22.06.2023 є заборгованістю попереднього власника квартири. Відповідно до пункту 5 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно зі пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Відповідно до частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; своєчасно вживати заходів до усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини; забезпечувати цілісність обладнання приладів (вузлів) обліку комунальних послуг відповідно до умов договору та не втручатися в їхню роботу; власним коштом проводити ремонт та заміну санітарно-технічних приладів і пристроїв, обладнання, іншого спільного майна, пошкодженого з його вини, яка доведена в установленому законом порядку; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Отже, пунктом 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором. Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Для належного захисту інтересу від юридичної невизначеності у певних правовідносинах особа може на підставі пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України заявити вимогу про визнання відсутності як права вимоги в іншої особи, що вважає себе кредитором, так і свого кореспондуючого обов`язку, зокрема у таких випадках: кредитор у таких правовідносинах без звернення до суду з відповідним позовом може звернути стягнення на майно особи, яку він вважає боржником, інших осіб або інакше одержати виконання поза волею цієї особи-боржника в позасудовому порядку; особа не вважає себе боржником у відповідних правовідносинах і не може захистити її право у межах судового розгляду, зокрема, про стягнення з неї коштів на виконання зобов`язання, оскільки такий судовий розгляд кредитор не ініціював (наприклад, кредитор надсилає претензії, виставляє рахунки на оплату тощо особі, яку він вважає боржником) (Постанова ВП ВС від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц). Вимога про визнання боргу безпідставним є вимогою про визнання відсутності права відповідача донарахувати обсяг спожитої послуги та відсутності обов`язку позивача, який кореспондує вказаному праву, з оплати боргу, що виник унаслідок донарахування. Така вимога є ефективним способом захисту інтересу позивача в юридичній визначеності у спірних правовідносинах. Крім того, ефективним способом захисту прав є і вимога зобов`язати відповідача списати з особового рахунку донараховану заборгованість попереднього власника. Така вимога є вимогою про примусове виконання обов`язку в натурі (пункт 5 частини другої статті 16 ЦК України). Її можна заявити як разом із вимогою про визнання боргу безпідставним, так і окремо. Задоволення вимоги зобов`язати постачальника списати з особового рахунку донараховану заборгованість може бути способом захисту права споживача на мирне володіння майном (стаття 1 Першого протоколу до Конвенції). Якщо споживач не має наміру сплачувати борг (тому, що не згоден із його існуванням; тому, що постачальник пропустив позовну давність для стягнення боргу у судовому порядку, тощо), а постачальник і не списує борг з особового рахунку на вимогу споживача, і не звертається до суду за його стягненням, то споживач буде надалі одержувати від постачальника рахунки із зазначенням боргу. Таке відображення спірного боргу в особовому рахунку може спровокувати споживача на помилкову сплату коштів всупереч його волі. Задоволення вимоги зобов`язати постачальника послуги списати з особового рахунку споживача донараховану заборгованість унеможливить виставлення цим постачальником рахунків на суму боргу. Тоді як списання постачальником суми боргу з особового рахунку споживача на письмову вимогу останнього (у позасудовому порядку) не позбавляє постачальника права звернутися до суду з вимогою про стягнення боргу, якщо суд не визнав цей борг безпідставним. Вимога про скасування боргу по суті є вимогою про припинення правовідношення (пункт 7 частини другої статті 16 ЦК України): якщо особа вважає, що її борг існує (тобто існує і правовідношення, змістом якого є право кредитора вимагати сплати боргу та кореспондуючий обов`язок боржника), вона може просити суд цей борг скасувати (тобто припинити зазначене правовідношення) з підстав, передбачених законом. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26 жовтня 2021 року у справі № 766/20797/18, провадження № 14-137цс20. З огляду на те, що в позивача відсутній обов`язок сплачувати заборгованість за комунальні послуги попереднього власника, відсутній будь-який договір, за умовами якого він брав на себе цей обов`язок. Положенням діючого законодавства обов`язок з утримання майна покладається на власника. Придбавши квартиру за договором купівлі-продажу та зареєструвавши право власності позивач, [PERSON] , як співвласник майна має обов`язок зі сплати комунальних послуг з дати набуття права власності, тобто з 23.06.2023. В нього відсутній обов`язок погашати борг попереднього власника квартири. Посилання сторони відповідача про те, що особовий рахунок відкривається не за особою, а за житловим приміщенням, суперечить наявним у матеріалах справи доказам, тому судом до уваги не беруться. Крім того, як убачається з положень ч.3 ст. 12 ЦПК України та ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так як судом встановлено порушений інтерес позивача щодо скасування заборгованості за комунальні послуги попереднього власника, що обліковується за особовим рахунком, належним способом захисту порушеного інтересу буде визнати вимогу Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» про сплату [PERSON] заборгованості за послуги централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за особовим рахунком № [NUMBER] , який закріплений за квартирою [ADDRESS] у розмірі 3 171, 69 грн. неправомірною. Щодо відшкодування завданої моральної шкоди суд зазначає наступне. За змістом ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Заявляючи вимоги про відшкодування моральної шкоди позивач посилався на те, що ним понесено моральні та душевні страждання внаслідок отримання листа від відповідача, де на нього покладено обов`язок зі сплати боргу попереднього власника квартири, а також те що він займається даною справою особисто, проте зазначені обставини не підтверджені відповідними доказами, як і спричинення йому у зв`язку з цим моральних страждань. Позивачем також не вказано, з яких міркувань він виходив, визначаючи суму моральної шкоди в розмірі 2000 грн., розрахунку розміру моральної шкоди позивачем не надано. Тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди. Інші наявні в матеріалах справи докази, які було надано учасниками справи, висновків суду не спростовують. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд керується положенням ст. 141 ЦПК України. З урахуванням того, що при зверненні до суду із позовом позивач [PERSON] був звільнений від сплати судового збору на підставі ЗУ «Про захист прав споживачів», суд вважає за необхідне стягнути з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» на користь держави судовий збір у розмірі 1 211, 20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial