Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] народилась [PERSON] . У свідоцтві про народження, батьками дитини записані: [PERSON] та [PERSON] . Позивач вказує, що між ним та відповідачем тривалий час були близькі відносини. Зазначив, що він знав про вагітність відповідача та не мав сумнівів, що відповідач завагітніла внаслідок їх з нею близьких відносин, так як вони ґрунтувалися на принципі взаємної довіри і за своїм характером та тривалістю могли бути підставою для утвердження в позивача впевненості, що він є біологічним батьком дитини. На даний час, у позивача з`явились сумніви, що [PERSON] є його донькою. Вважаючи свої права порушеними, позивач просить виключити відомості про [PERSON] , [INFO] , як батька дитини, з актового запису про народження дитини [PERSON] , яка народилася [INFO] в місті Ямпіль Вінницької області, складеного Ямпільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 13 вересня 2017 року №108, анулювавши права і обов`язки [PERSON] , як батька дитини [PERSON] . Позивач [PERSON] у підготовче засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву за вхід.№376 від 20.01.2025, в якій просить суд справу розглядати в його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Не заперечує проти ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з`явилася, подала до суду письмову заяву за вхід.№339 від 17.01.2025, в якій просить суд справу розглядати в її відсутність, не заперечує проти задоволення позову, позовні вимоги визнає, не заперечує проти ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Ямпільський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явилася. 27.01.2025 за вхід.№539 надійшла заява, в якій представник просить справу розглянути без її участі, покладається на розгляд суду. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Заяви, клопотання: клопотання позивача про проведення експертизи (а.с.10); заява представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору про розгляд справи без участі їхнього представника (а.с.33); заява позивача про долучення до справи висновок експерта (а.с.45), клопотання експерта про призначення експертизи на 30.09.2024 (а.с.50-51,54-56), повідомлення директора Вінницького НДЕКЦ про зміни суми оплати молекулярно генетичної експертизи (а.с.58-60), клопотання експерта про призначення повторної експертизи на 24.10.2024 (а.с.62-64), повідомлення директора Вінницького НДЕКЦ що судова біологічна експертиза 25.10.2024 була залишена без виконання (а.с.76), заява відповідача про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення (а.с.82-83), заява позивача про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити (а.с.84-85), заява представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору про розгляд справи без участі їхнього представника (а.с.88). Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі та призначення підготовчого провадження (а.с.28-31); призначення судової медико-генетичної експертизи, зупинення провадження у справі (а.с.41-43); задоволено клопотання експерта та повідомлено сторони про проведення експертизи (а.с.52-53), задоволено клопотання експерта та повідомлено сторони про проведення експертизи (а.с.66-67), запит судовому експерту Вінницького НДЕКЦ щодо виконання ухвали Ямпільського районного суду Вінницької області від 05.08.2024 (а.с.75), поновлення провадження у справі (а.с.79-80), про що постановлено ухвали окремими процесуальними документами. Суд вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку: Із копії паспорта громадянина України виданого 12.03.2013 (а.с.12-16) судом встановлено, що позивач [PERSON] народився [INFO] в місті Вінниця Вінницької області Із копії витягу з реєстру територіальної громади від 28.12.2023 (а.с.17) судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , з 21.09.2010 зареєстрований по [ADDRESS] . Із копії повторно виданого свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.09.2020 (а.с.18) судом встановлено, що [INFO] в місті Ямпіль Ямпільського району Вінницької області народилася [PERSON] , батьками якої записані: [PERSON] та [PERSON] . Із копії паспорта громадянина України виданого 17.10.2015 (а.с.19-23) судом встановлено, що відповідач [PERSON] народилася [INFO] в місті Ямпіль Вінницької області. Із копії витягу про зареєстрований у житловому приміщенні/будинку осіб №23-04/01/1073 від 04.03.2024 (а.с.24) судом встановлено, що по [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] з 08.04.2009 та [PERSON] , [INFO] з 14.12.2017. Із висновку про біологічне батьківство №MGU0971 від 30 серпня 2024 (а.с.46-47 ) судом встановлено, що біологічне батьківство [PERSON] , [INFO] , відносно [PERSON] , [INFO] , біологічною матірю якої є [PERSON] , [INFO] , виключається ймовірність батьківства - 0.0000000000%. Частиною 1 ст.133 СК України встановлено, що якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Відповідно до ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно із частинами 1-3 статті 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства. Статтею 125 СК України встановлено, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. За змістом ст.134 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Судом встановлено, що згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Підпунктом 20 пункту 1 Розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5, передбачено, що при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно із п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5 підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. За змістом ч.1 ст.138 СК України жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3, оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст.136 СК), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст.138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, яка записана батьком дитини та дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд ухвалює рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Відповідно до п. 8 вказаної Постанови питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про оспорювання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти російської федерації № 3451/05, §34, від 07 травня 2009 року). Таким чином, висновок судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства. Проте його необхідно оцінювати з урахуванням положень ст.89 ЦПК України, згідно з якими жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст.110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими ст.89 ЦПК України. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. Наведені вище правові висновки узгоджуються із правовим позиціями Верховного Суду, викладеними у постановах від 06 квітня 2021 року по справі №676/1200/20, від 22 квітня 2021 року по справі №524/265/20, від 19 травня 2021 року по справі №363/2884/18, від 19 травня 2021 року по справі №207/789/19, від 14 червня 2021 року по справі №532/1348/19, від 24 листопада 2021 року по справі №761/27802/19, від 22 грудня 2021 року по справі №219/371/19, від 19 січня 2022 року по справі №477/267/20, від 29 квітня 2022 року по справі №201/6658/18, від 25 травня 2022 року по справі №591/5391/18, від 15 червня 2022 року по справі №727/222/20, від 13 липня 2022 року по справі №201/6130/19, від 22 серпня 2022 року по справі №559/2087/18. Із доводів позивача встановлено, що в момент реєстрації його як батька дитини, [PERSON] не знав, що він не є її біологічним батьком [PERSON] , оскільки на той час перебував із відповідачем у близьких відносинах і лише нещодавно у нього з`явились сумніви, що [PERSON] є його донькою. Факт відсутності кровного споріднення між позивачем та дитину підтверджено відповідним висновком, а також визнається відповідачем. Оцінюючи допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позовні вимоги позивача задоволено, а тому у порядку ст.141 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати по оплаті судового збору у сумі 1211 гривень 20 копійок згідно квитанції №0.0.3763026271.1 від 15.07.2024.

Outcome: approved