Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-22 00:00:00

27\~лютого 2024 року представник позивача, адвокат Гулий А.В. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на користь ТОВ «Квадро Агро» заборгованості за договором поставки № 14/03П від 14 березня 2019 року в сумі 50\~000 грн., пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що становить 4\~761 грн. 66 коп., 36, 5% річних в розмірі 1\~500 грн., 182,5% річних в сумі 21\~000 грн., інфляційного збільшення боргу у розмірі 601 грн. 76 коп. судового збору та витрат на правничу допомогу. В обґрунтуванні позову посилається на те, що між ТОВ «Квадро Агро» та [PERSON] 14 березня 2019 року укладений договір поставки № 14/03П, згідно умов якого позивач зобов`язався передати у власність покупця товар, а той у свою чергу зобов`язався прийняти цей товар і сплатити за нього певну грошову суму. Характеристики товару, асортимент, кількість та вартість, а також строки поставки визначалися сторонами в специфікаціях, які є невід`ємною частиною договору. Відповідно до специфікацій дата відстрочення платежу 01 листопада 2023 року. Свої зобов`язання стосовно поставки на адресу покупця товару зазначеного в специфікації №3,4 до договору № 14/03П від 14 березня 2019 року ТОВ «Квадро Агро» виконало у повному обсязі. Загальна вартість поставленого товару складала 50\~000 грн. Позивач вказує, що покупець (відповідач) не здійснив жодної оплати за поставлений позивачем йому товар. Прострочення оплати вартості поставленого товару складає 113 календарних дні. Згідно розрахунку заборгованість відповідача становить 77\~863 грн. 42 коп., яка складається з: загальної заборгованості за договором 50\~000 грн.; пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за договором 4\~761 грн. 66 коп.; 36,5 % річних за договором 1\~500 грн.; 182,5% річних за договором 21\~000 грн.; інфляційне збільшення боргу за договором 601 грн. 76 коп. Ухвалою від 28 лютого 2024 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву, терміном 15 днів з дня вручення даної ухвали суду. Відповідач не скористався своїм процесуальним правом, передбаченим ст.178 ЦПК України, щодо надання відзиву. Представник позивача адвокат Гулий А.В., 23 січня 2025 року подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений за місцем реєстрації та шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України, на адресу суду повернувся конверт з відміткою працівників пошти «Адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, відповідач вважається таким, що повідомлений належним чином за місцем реєстрації. Оскільки, сторони у справі не з`явилися в судове засідання для розгляду справи по суті, фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалася, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. У відповідності до вимог ст.ст.280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі письмових доказів поданих позивачем разом з позовом до суду. Дослідивши письмові докази у справі, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. 14 березня 2019 року між ТОВ «Квадро Агро» (постачальник), в особі директора Богдан В.В. та [PERSON] (покупець) укладено договір поставки № 14/03П, відповідно до умов якого постачальник зобов`язався передати у власність покупця товар, а покупець зобов`язався приймати цей товар і сплачувати за нього певну грошову суму. Відповідно до п. 2.1 договору найменування, асортимент, кількість і ціна товару узгоджується сторонами у відповідній видатковій накладній, яка видана на підставі специфікації або без такої.(а.с.6) Згідно п. 6.2 договору встановлено, щ оплата за товар здійснюється покупцем у гривнях у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника. Пунктом 8.5 договору визначено, що у випадку неналежного виконання або невиконання обов`язку з оплати товару за договором покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочення за весь строк прострочення.(а.с.9) Сторонами у справі було укладено Специфікацію № 3 від 08 травня 2023 року на поставку товару на загальну суму 25\~000 грн. та Специфікацію № 4 від 29 травня 2023 року на поставку товару на загальну суму 25\~000 грн. з кінцевою датою оплати за товар 01 листопада 2023 року.(а.с.12,13) Видатковими накладними № 616 від 08 травня 2023 року та № 617 від 25 травня 2023 року підтверджується отримання покупцем товару на загальну суму 50\~000 грн.(а.с.14,15) 20 листопада 2023 року на адресу [PERSON] направлено претензію ТОВ «Квадро Агро» від 15 листопада 2023 року щодо невиконання договору поставки № 14/03 від 14 березня 2019 року.(а.с.16) Згідно розрахунку позивача, за період\~з 02 листопада 2023 року по 23 лютого 2024 року основна сума боргу складає 50\~000 грн. Позивачем відповідно договору поставки відповідачу нараховано пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за договором 4\~761 грн. 66 коп.; 36,5 % річних за договором 1\~500 грн.; 182,5% річних за договором 21\~000 грн.; інфляційне збільшення боргу за договором 601 грн. 76 коп. Остаточна суму боргу складає 77\~863 грн. 42 коп. Розмір наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачем не спростовано. Відповідно до ч. 1\~статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1\~статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частина 2\~статті 509 ЦК України\~передбачає, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. Відповідно п. 1 ч. 2\~статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з ч. 1\~статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Пунктами 1, 2\~статті 712 ЦК України\~передбачено, що за\~договором поставки\~продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Відповідно до ст. ст. 526 та530\~ЦК України зобов`язання\~має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. За змістом\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Разом з цим, до предмета доказування входить, зокрема і доведення позивачем порушення грошового зобов`язання та наявності заборгованості. За змістом статті 549\~ЦК України неустойкою\~(штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язань. Частинами 1, 3\~статті 89 ЦПК України\~визначено, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд дійшов висновку, що відповідач у встановлений\~Договором поставки\~строк свого обов`язку щодо своєчасної оплати товару не виконав, допустивши прострочення строку, встановленого умовами Договору та Специфакацій, більш ніж на 113 календарних днів, відтак, дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань і він вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання. Оскільки,\~відповідачем порушено\~зобов`язання\~за договором\~щодо своєчасної\~оплати поставленого\~товару,\~позивачем правомірно\~нараховано пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за договором 4\~761 грн. 66 коп.; 36,5 % річних за договором 1\~500 грн.; 182,5% річних за договором 21\~000 грн.; інфляційне збільшення боргу за договором 601 грн. 76 коп. Остаточна суму боргу складає 77\~863 грн. 42 коп. Аналізуючи спірні правовідносини, судом встановлено, що відповідач не виконав зобов`язання, визначені в Договорі поставки, своїми неправомірними діями завдає позивачеві збитків, тому право позивача є порушеним і підлягає відновленню шляхом стягнення з відповідача на його користь суми заборгованості у розмірі 77\~863 грн. 42 коп. Таким чином, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі надані докази у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Щодо розподілу судових витрат між сторонами. Питання щодо стягнення з позивача понесених витрат відповідачем на правничу допомогу не розглядається, оскільки разом з позовом, представник позивача, адвокат Гулий А.В. подав до суду письмову заяву, що на підставі ч.8 ст.141 ЦПК України, детальний розрахунок судових витрат, а також документи на підтвердження таких витрат будуть надані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суд у. Відповідно до ст.141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати у справі у вигляді судового збору в сумі 3 028 грн. 00 коп. підлягають стягненню з відповідача на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved