Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

У грудні 2024 року представник позивача адвокат Шаповал Н.Л. звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування позову зазначила, що позивач з 09.08.1997 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON] , який є повнолітнім, та малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини не підтримують тривалий час у зв`язку із відсутністю взаєморозуміння, відмінності характерів та різних поглядів на життя та сімейні обов`язки. З цих причин вважає, що шлюбні стосунки позивача з відповідачем зберегти неможливо. Просить шлюб між сторонами розірвати, прізвище позивача залишити без змін. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, натомість її представник адвокат Шаповал Н.Л. у прохальній частині позову просила розгляд справи проводити за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] письмово просив розгляд справи проводити за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечував. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09 серпня 1997 року, який було зареєстровано Відділом реєстрації актів\~громадянського стану\~виконкому Ленінської\~районної Ради\~народних депутатів\~м.\~Дніпропетровська,\~актовий запис\~№ 543 (а.с. 12). Батьками малолітньої доньки\~ [PERSON] ,\~ [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 13). Положеннями ч. 1 ст. 21 СК України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст.\~112\~СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Сімейні стосунки сторони не підтримують тривалий час, що не заперечувалось відповідачем. Таким чином, між сторонами склались стосунки, що виключають спільне проживання. Приймаючи до уваги те, що подружжя тривалий час стосунки не підтримує, сумісно господарство не веде, примирення між сторонами неможливе, суд вважає за можливе шлюб між ними розірвати. Положеннями ст. 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище без змін. Згідно із приписами ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст.\~115\~СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. При вирішенні питання розподілу судових витрат, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд приймає до уваги те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, однак позивач у позові не просила судові витрати стягувати із відповідача, а тому судовий збір у розмірі 1\~211,20 грн. суд покладає на позивача.

Outcome: approved