Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-20 00:00:00

Рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 23 грудня 2024 року позов задоволено частково. Розірвано договір, укладений 18.01.2024 між [PERSON] та фізичною особою - підприємцем [PERSON] побутового підряду з пошиву індивідуального замовлення (демісезонного пальто, сорочки та кушака) у частині замовлення та його виконання щодо демісезонного пальто. Стягнуто з фізичної особи - підприємця [PERSON] на користь [PERSON] витрати пов`язані з виконанням замовлення та придбання товару у вигляді демісезонного пальто індивідуального пошиву, як за виготовлення товару неналежної якості, у розмірі 13\~000, 00 грн., пеню відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» в сумі 13 000 грн., безпідставно набуті кошти в сумі 200,00 грн. Покладено на [PERSON] зобов`язання повернути фізичній особі - підприємцю [PERSON] товар демісезонне пальто індивідуального пошиву після отримання суми вартості замовлення на виконання рішення суду у даній справі протягом 10 днів з дня повернення (стягнення) коштів. Стягнуто з фізичної особи - підприємця [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 262,00 грн. Стягнуто з фізичної особи - підприємця [PERSON] на користь [PERSON] витрати, пов`язані з проведенням експертизи, в сумі 5452,40 грн. Представником позивача подано заяву про ухвалення додаткового рішення у даній справі та стягнення з позивача витрат на правничу допомогу в сумі 13000 грн. та витрат поштового супроводження в сумі 175,00 грн. До заяви додано докази на підтвердження понесених витрат. У судове засідання учасники справи не з`явились. Представник позивача надала заяву про розгляд питання без її участі. Відповідач з приводу поданої заяви про ухвалення додаткового рішення по справі своїх заперечень суду не подала. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до ч.1 ст.246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. При поданні позову представником позивача було заявлено про наявність витрат на правничу допомогу, орієнтовний розмір яких становить 13000 грн., а також витрат поштового супроводження в сумі 175,00 грн., та про наміри подати докази витрат на правову допомогу у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України. У судовому засіданні під час розгляду справи по суті представник позивача також повідомила про наміри подати докази понесення судових витрат протягом 5 днів з дня ухвалення рішення. Такі докази були подані представником позивача 25.12.2024 шляхом направлення засобами поштового зв`язку. Тобто докази були подані у межах п`ятиденного з дня ухвалення рішення суду у даній справі строку. Враховуючи наведені обставини, наявні підстави для ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат. Представником позивача дотримано процедуру подання доказів понесених судових витрат. Статтею 137 ЦПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Судом встановлено, що 08.02.2024 року позивачем з адвокатом Нежевело В.В. укладено договір про надання правової допомоги, та 08.11.2024 року укладено договір про правничу допомогу (додатковий). Відповідно до акту від 25.12.2024 року приймання-передачі (звіту) виконаних робіт за договором про правничу допомогу вартість адвокатських послуг склала 13000 грн. Відповідно до п. 16 договору від 08.02.2024 року сторони за даним договором дійшли згоди про внесення оплати за правове супроводження по суті і у межах даного договору в розмірі 10000,00 грн. внеску будь яким платіжним способом, в порядку першого разового внеску 6000,00 грн та додатково 4000,00 грн. після відкриття провадження по справі, з можливим здійсненням доплати, що залежить від обставин справи та розвитку подій. Крім того, п. 16 договору від 08.11.2024 року сторони за даним договором дійшли згоди про внесення оплати за правове супроводження по суті і у межах даного договору в розмірі 3000,00 грн. додатково одноразового внеску будь яким платіжним способом. Крім того, на підтвердження понесених витрат на правову допомогу представником позивача надано розрахункові квитанції на суми 6000,00 грн, 4000,00 грн та 3000,00 грн. Заява про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, який підлягає розподілу, відповідачем не подана. При розподілі витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з того, що такі витрати підтверджені належними доказами та клопотання про їх зменшення не подано іншою стороною. Тому відсутні передбачені ст. 137 ЦПК України підстави для зменшення витрат на професійну правничу допомогу. Враховуючи часткове задоволення позову, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2730,00 грн. пропорційно до задоволених вимог (21 %). Щодо вирішення питання про стягнення витрат поштового супроводження, суд зазначає наступне. При зверненні до суду з позовом, позивач ставив питання про розподіл судових витрат при ухваленні рішення. Враховуючи часткове (на 21% від заявлених вимог) задоволення позову та на підставі ст. 141 ЦПК України підлягає також стягненню з відповідача на користь позивача вказані витрати у розмірі 36,75 грн.

Outcome: partial