Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-29 00:00:00

07 серпня 2024 року [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду міста Дніпропетровська з вищезазначеною заявою,\~в якій\~проситьвизнати [PERSON] , [INFO] безвісно відсутнім. Заява мотивована тим, що брат заявника [PERSON] [INFO] виїхав в напрямку Донецька в 2009 році та фактичної 2009 року не мешкає за адресою [ADDRESS] , що підтверджується актом про його не проживання за вищевказаною адресою. З 2014 року жодних зв`язків як у заявника, та і його дружини , яка раніше мала з [PERSON] зв`язок засобами месенджерів , не має , останній на зв`язок не виходить. 30 травня 2024 року дружина заявника подала до відділення поліції заяву щодо розшуку [PERSON] . [INFO] померла матір заявника [PERSON] . Потреба для заявника у визнанні його брата безвісно відсутнім викликана метою зняття останнього з реєстрації та подання документів на оформлення субсидії. Ухвалою Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 09 серпня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 09 серпня 2024 року витребувано: в Адміністрації державної прикордонної служби України інформацію про перетин громадянином України [PERSON] ,\~ [INFO] \~,\~державного кордону України з січня 2022 року по теперішній час; в Державній міграційній службі України інформацію про поточну адресу реєстрації місця проживання в Україні [PERSON] , [INFO] ; з Державної податкової служби України відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків щодо [PERSON] , [INFO] , за період з січня 2022 року по теперішній час; з Пенсійного фонду України відомості про трудовий та страховий час [PERSON] ,\~з ГУНП\~в Дніпропетровській\~області \~наявні відомості про громадянина [PERSON] , [INFO] , зокрема, про перебування його в розшуку; притягнення його до адміністративної та/або кримінальної відповідальності; іншу наявну інформацію щодо вказаної особи, місцеперебування якої невідоме. Заявник у судове засідання не з`явився, натомість його представник адвокат Жежель С.С. письмово просив розглядати справу без його участі, заяву підтримує. Представник заінтересованої особи Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради в судове засідання не з`явився,про дату, час та місце судового засідання сповіщався належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. У відзиві на заяву зазначив, що Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради не є належною заінтересованою особою у справі. Суд, , дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що згідно актового запису про народження , запис 1898 від 17.09.1974 року у графі відомості про дитину зазначено [PERSON] , у графі відомості про батьків зазначено: батько [PERSON] , мати [PERSON] . (а.с. 64-65). Згідно копії свідоцтва про народження, запис № 876 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське., Кам`янського району, Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 11 січня 2025 року , у графі відомості про дитину зазначено [PERSON] , народився [INFO] , у графі відомості про батьків зазначено: батько - [PERSON] , мати [PERSON] ( а.с. 70). Згідно акту від 05.08.2024 року, який виданий ТОВ « БК Арсенал» [PERSON] , 1983 року народження фактично не проживає за адресою [ADDRESS] 2009 року. (а.с. 52). На виконання ухвали Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.08.2024 року Державна Міграційна служба України Департамент з питань громадянства, паспортизації та реєстрації надала інформацію, що за наявними даними ДМС місце проживання [PERSON] , [INFO] , 31 серпня 2009 року зареєстровано за адресою [ADDRESS] (а.с 34)... Пенсійний фонд України на виконання ухвали Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.08.2024 року в межах своєї компетенції повідомив, що до бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового соціального страхування відомості стосовно [PERSON] в період з 01.01.2022 року по теперішній час не надходили. За даними інформаційних систем Пенсійного фонду України станом на жовтень 2024 року особа, зазначена в ухвалі на обліку в органах Пенсійного фонду України, як одержувач пенсії та інших соціальних виплат не перебуває.(.а. 36, 46-48). Згідно з відповіддю Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 10.09.2024 року, відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією [PERSON] , [INFO] в період з 01.01.2022 року по 06.09.2024 року в Базі даних не виявлено (.а.с.24-25). У відповіді Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 06.11.2024 року вказано, що [PERSON] [INFO] станом на 01.10 2024 року в державному розшуку не перебуває. Згідно даних інформаційно-комунікаційної системи « Інформаційний портал Національної поліції України» відомості щодо притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності згідно КУпАП не території України відсутні. За даними інформаційно-аналітичної системи « Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості2 на території України , у відношенні [PERSON] , є наступна інформація, 07.05.2012 року засуджений вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська за вчинення злочину, передбаченого ст.164, ч. 1 КК України, до 1 року обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України, звільнено від відбування покарання з випробувальним строком 1 рік. Вирок набрав законної сили 23.05.2012 року . Відомості про відбуття покарання а обліку відсутні. Також, згідно даних інформаційно-комунікаційної системи « Інформаційний портал Національної поліції України» наявна наступна інформація на [PERSON] ЖРЗПЗ № 2370 від 30.03.2011 року працівниками відділення поліції № 3 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області зібрано матеріал відносно [PERSON] 1983р.н. який злісно ухиляється від сплати аліментів на утримання дитини, рішення порушено кримінальну справу №м 04067112012129026001 від 26.03.2012 рок4у, рішення по кримінальній справі відмова ст. 6, п. 2 УПК України.-ЄО № 1662 від 06.02.2013 року до відділення поліції № 3 РУП ГУНП в Дніпропетровській області поштою надійшов матеріал у відношенні [PERSON] , 1983 р.н. який ухиляється від сплати аліментів, рішення зареєстровано в ЄРДР № 12013040690000815 від 06.02.2013 року , рішення кримінального провадження - закрито ст. 284, ч.1 , п.1 КПК від 25.02.2013 року. ( а.с. 40-44). Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Згідно ч. 1 ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Частиною 3 статті 43 ЦК України передбачено, що порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Відповідно до ст. 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Статтею 306 ЦПК України передбачено, що у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Верховний Суд (постанова № 225/882/17 від 22 листопада 2018 року, постанова № 225/1297/17 від 07 травня 2018 року) зазначив, що безвісна відсутність це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Також належить враховувати, що визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою (ст. 43 ЦК України) жодним чином не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті. Зазначене зумовлює одночасну наявність двох припущень щодо двох взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої фізичної особи (особа жива, особа померла) (Постанова Верховного Суду від 28 лютого 2018 року справа № 317/3139/15). Потреба для заявника у визнанні його брата безвісно відсутнім викликана метою зняття останнього з реєстрації місця проживання. З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заяви та наявність підстав для визнання [PERSON] , [INFO] , безвісно відсутнім, оскільки факт відсутності останнього за місцем свого постійно проживання більш як протягом одного року підтверджується доказами, що не викликають сумнівів у своїй допустимості та достовірності, не суперечать один одному та ніким не спростовуються, про місце перебування [PERSON] не відомо, а вжиті заходи для встановлення місця перебування фізичної особи не дали результатів. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення. На підставі викладеного та

Outcome: approved