Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-28 00:00:00

Голова комісії з припинення звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідачки на користь позивача: 7\~977,77 грн суму простроченого тіла кредиту станом на 15.09.2024, 4\~791,09 грн суму заборгованості по реструктуризованим процентам станом на 29.12.2022, 7\~204,72 грн суму заборгованості по сплаті процентів після реструктуризації за період з 30.12.2022 по 15.09.2024, що складає суму в розмірі 19\~973,58 грн; 3\~000,00 грн правничої допомоги та 3\~028,00 грн судового збору. Обґрунтування позиції позивача В обґрунтування позовної заяви голова комісії з припинення зазначає, що 15.09.2021 між КС «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ ПОСЛУГ» та відповідачкою було укладено договір про споживчий кредит № В9/101/21/57/95 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (кредитна лінія), відповідно до п. 1.1 якого позивач зобов`язався надати відповідачці кредит у сумі 10\~000,00 грн. Позивач виконав умови кредитного договору та перерахував кошти позичальнику. 29.12.2022 позичальник звернувся із заявою, в якій просив розглянути можливість реструктуризації зобов`язань за договором, в зв`язку з чим між сторонами було укладено додатковий договір до кредитного договору. Проте, відповідачкою було порушено умови кредитного договору, а саме: зобов`язання проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту вчасно кожного місяця, а також сумами, не меншими, ніж визначені в додатковому договорі про транш № 1 та додатковому договорі. Відповідачка правом подати відзив на позовну заяву не скористалася. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом від відділу реєстрації місця проживання управління «ЦНАП» виконкому Таращанської міської ради отримано відомості щодо реєстрації місця проживання відповідачки. Ухвалою суду від 25.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 29.01.2025. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належно. У поданій 24.01.2025 заяві просить розглядати справу за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належно. Проте, до початку розгляду справи по суті, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За положенням ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка належним чином повідомлених учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. З огляду на неявку в судове засідання всіх учасників справи, на підставі положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши позовну заяву, перевіривши викладені у ній обставини, дослідивши надані докази, суд встановив наступні фактичні обставини та визначив зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 15.09.2021 між позивачем та відповідачкою було укладено договір про споживчий кредит № В9/101/21/57/95 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (кредитна лінія). Відповідно до п.1.1. вказаного договору позивач зобов`язався надати позичальнику кредит у сумі 10\~000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, цільового використання та забезпеченості, а відповідачка зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п.3.2. договору про споживчий кредит, плата за користування кредитом (проценти) становить 66 % річних. Тип процентної ставки фіксована. За змістом п.3.3 договору про споживчий кредит, сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюється згідно графіка платежів. Строк, на який надається кредит, та графік платежів зазначаються у додатковому договорі про транш, що є невід`ємною частиною даного договору. Як вбачається з додаткового договору про транш № 1 до договору про споживчий кредит № В9/101/21/57/95 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (кредитна лінія) від 15.09.2021, позивач надав відповідачці транш в сумі 10\~000,00 грн. Строк дії даного додаткового договору про транш - з 15.09.2021 по 15.09.2024. Сторони погодили графік платежів з урахуванням раніше виданих траншів, сплачених платежів та вказаного в п. 1 траншу (п. 3 додаткового договору). Згідно заяви від 15.09.2021 відповідачка просила позивача надати їй в межах ліміту відкритої за договором про споживчий кредит кредитної лінії черговий транш в сумі 10\~000,00 грн. Відповідно до видаткового касового ордеру від 15.09.2021 позивачем було видано відповідачці грошові кошти в сумі 10\~000,00 грн. Згідно п.3.4 та п.3.5 договору про споживчий кредит, сторони домовилися, що строк позовної давності за договором складає 10 років, у тому числі щодо неустойки. Прострочення сплати кредиту не зупиняє нарахування процентів. Пункт 7.1 договору про споживчий кредит передбачає, що цей договір набуває чинності з моменту його укладення і діє до 15.09.2024. За невиконання чи неналежне виконання зобов`язань за Договором сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства та умов договору (п.8.1). Відповідно до п.6.1 договору про споживчий кредит, для забезпечення виконання зобов`язань позичальника перед кредитодавцем за договором сторони уклали договір застави № В9/101/21/57/95 від 15.09.2021. Крім того, 29.12.2022 відповідачка звернулася до позивача із заявою, в якій просила розглянути можливість реструктуризації зобов`язань за кредитним договором кредитної лінії. 29.12.2022 року між позивачем та відповідачкою було укладено додатковий договір до кредитного договору, відповідно до якого її сторони погодили внести до кредитного договору зміни в частині повернення кредиту та сплати нарахованих процентів в порядку, визначеному додатковим договором. Згідно з частинами 1 і 5 ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. Згідно статуту кредитної спілки «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ ПОСЛУГ» та виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців, кредитна спілка «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ ПОСЛУГ» є юридичною особою зареєстрованою в передбаченому законом порядку, яка перебуває в стані припинення. Судом установлено, що у визначений договором строк договірні зобов`язання відповідачкою не виконані. Указане вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості. Так, станом на 15.09.2024 розмір заборгованості відповідачки перед позивачем становить 19\~973,58 грн, з яких: 7\~977,77 грн сума простроченого тіла кредиту станом на 15.09.2024, 4\~791,09 грн сума заборгованості по реструктуризованим процентам станом на 29.12.2022, 7\~204,72 грн сума заборгованості по сплаті процентів після реструктуризації за період з 30.12.2022 по 15.09.2024. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Згідно зі\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.ч. 1, 3\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (статтею 611 ЦК України). Статтею 599\~ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Частиною другою статті 625 ЦК України, передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та проценти від простроченої суми. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 1056-1 ЦК України\~процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором Суд також враховує, що у даній справі договір у встановленому законом порядку відповідачем не оспорювався та не визнавався недійсним, а позивачем при цьому доведено обставини, на які він посилався на підтвердження своїх вимог. Відповідно до ч. 1\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги кредитної спілки «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ ПОСЛУГ» до\~відповідачки про стягнення заборгованості є цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Так, як убачається із платіжної інструкції № 143 від 18.12.2024, позивачем за подання позовної заяви до суду сплачено судовий збір у розмірі 3\~028,00 грн. На підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України, оскільки позовні вимоги визнані відповідачкою до початку розгляду справи по суті, - позивачу з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків суми сплаченого судового збору у розмірі 1514,00 грн. Решта судових витрат у розмірі 1514,00 грн підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. Крім того, згідно з правилами пункту 1 частини другої\~статті 141 ЦПК України\~інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. За змістом\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно ч.ч. 5, 6\~ст. 137 ЦПК України\~разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Позивач заявив вимогу про стягнення з відповідачки витрат на правову допомогу у розмірі 3\~000,00 гривень, долучивши договір про надання правничої допомоги від 22.10.2024, укладеного між позивачем та адвокатом Стародуб І.В., акт приймання-передачі від 18.12.2024 наданих послуг до договору, платіжну інструкцію № 146 від 19.12.2024 про оплату гонорару в розмірі 3\~000,00 грн. Будь-яких заяв, клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката відповідачкою не подано, що відповідно до приписів ч. 5 ст. 137 ЦПК України\~унеможливлює вирішення судом з власної ініціативи питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу. Таким чином, з відповідачки слід стягнути на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3\~000,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved