Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-20 00:00:00

01.11.2024р. [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] (третя особа Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одесса)) про стягнення пені за прострочення сплати аліментів. Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 09.12.2024р. відкрито провадження по справі та відповідно до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 24). В обґрунтування позовних вимог позивачка посилалась на те, що 26.07.2016р. шлюб, укладений між нею та відповідачем, [PERSON] , було розірвано. Даний факт підтверджується копією рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15.07.2016р. по цивільній справі № 201/9808/16-ц. З відповідачем мають спільного неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26.12.2019р. з [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , на користь матері [PERSON] ( [PERSON] (згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 26.11.2016р. та свідоцтва про зміну прізвища серії [NUMBER] від 11.11.2022р.)), в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, до досягнення сином [PERSON] повноліття, починаючи стягнення з 23.05.2019р. Після розірвання шлюбу син проживає з [PERSON] та знаходиться на повному її утриманні. 07.02.2020р. отримано виконавчий лист по справі № 201/5910/19 про стягнення аліментів (оригінал знаходиться у Другому Правобережному відділі державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)). 10.03.2020р. державним виконавцем Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрито виконавче провадження № 61484473. Даний факт підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження від 10.03.2020р. (оригінал зазначеного документу знаходиться у Другому Правобережному відділі державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Відповідач є працездатною особою, не має на утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває, хронічних захворювань, які б перешкоджали йому виконувати свій обов`язок щодо у тримання дитини - не має. Як відомо позивачу, відповідач має дохід від ТОВ «Компанія «Альбіон». Внаслідок невиконання відповідачем виконавчого листа №201/5910/19 Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07.02.2020р. за ним утворилася заборгованість по виплаті аліментів на утримання сина за період з 23.05.2019р. по 01.11.2024р. в розмірі 77\~330,41 грн. Розмір заборгованості підтверджується копією розрахунку заборгованості по аліментам по ВП № 61484473 від 01.11.2024р. На підставі викладеного, просила стягнути з [PERSON] неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 77 330,41 грн. по виконавчому провадженню № 61484473. Ухвалою судді\~Жовтневого районного\~суду м.\~Дніпропетровська Наумової\~О.С.\~прийнято цивільну\~справу № 201/13783/24 до свого провадження та призначено дату проведення судового засідання (а.с. 55). Позивачка [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволені судом, проти винесення заочного рішення не заперечувала (а.с. 61). Відповідач [PERSON] \~в судові засідання, призначені на 12.12.2024р. та на 21.01.2024р. не з`явився, про дати та час слухання повідомлявся належним чином на підтверджену адресу місця його реєстрації (а.с. 23, 25, 28). Конверти, якими були направлені судові повістки повернуті до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» та «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 30, 59 - 60). Крім того, про дату та час розгляду справи відповідач повідомлявся шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада» (а.с. 58). Також відповідач 08.11.2024р. був ознайомлений з матеріалами справи, про що є розписка в матеріалах справи (а.с. 26 27). Представник третьої особи - начальник Другого\~Правобережного відділу\~державної виконавчої\~служби у\~Чечелівському та\~Новокодацькому районах\~міста Дніпра\~Південного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції (м.\~Одесса))\~Астапенкова К.М.\~надала до\~суду пояснення\~згідно яких,перевіркою Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що на виконанні у відділі перебували наступні виконавчі провадження щодо боржника [PERSON] : виконавче провадження № 61484473 з примусового виконання виконавчого листа № 201/5910/19, виданого 07.02.2020р. Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи стягнення з 23.05.2019р. і до повноліття дитини та просила розглядати вказаний позов за її відсутності, на підставі наявних у справі доказів відповідно до вимог чинного законодавства (а.с. 34 51). Отже, належним чином повідомлений про розгляд справи судом, відповідач в судові засідання повторно не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався, а також не скористався правом надання заперечень проти позову. Згідно з ч. 1 ст.\~223\~ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи, що відповідач, виходячи з положень ч. 8, ч. 11 ст. 128 ЦПК України, вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, згідно зі ст. 280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Відповідно до ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доводам позивача в сукупності з наданими письмовими доказами, оцінивши зібрані по справі докази відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони мають спільну малолітньою дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 09.01.2013р. Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровській області, актовий запис № 27 (а.с. 21). Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26.12.2019р. по цивільній справі № 201/5910/19 стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання однієї неповнолітньої дитини: сина [PERSON] , [INFO] , на користь матері цієї дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, до досягнення сином [PERSON] повноліття, починаючи стягнення з 23.05.2019р. (а.с. 63 - 68). 10.03.2020р. державний виконавець Чечелівського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Орешкиним В.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження згідно з виконавчим листом № 201/5910/19, виданим 07.02.2020р. Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з [PERSON] аліменти на утримання однієї неповнолітньої дитини: сина [PERSON] , [INFO] , на користь матері цієї дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 23.05.2019р. (ВП № 61484473). Відповідно до свідоцтва серії [NUMBER] про зміну імені, виданого 11.11.2022р. Соборним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), позивачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 8 12). Внаслідок невиконання відповідачем виконавчого листа № 201/5910/19 Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07.02.2020р., за ним утворилася заборгованість по виплаті аліментів на утримання сина за період з 23.05.2019р. по 01.11.2024р. в розмірі 77 330 гри. 41 коп. Розмір заборгованості відповідача підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів станом на 01.11.2024р., складеним державним виконавцем Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одесса)) Кисельовим І.В. (ВП № 61484473) (а.с. 20). Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві. Відповідно до ч. 1 ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини (ч. 2 ст. 179 СК України). Згідно з положеннями Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, а також ч. 7, ч. 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. За змістом ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно з ч. 3 ст. 71 цього Закону визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісяця і несвоєчасна сплата яких передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені). Відповідно до ст. 196 СК України у разі виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Неустойка не сплачується, якщо платник аліментів є неповнолітнім. Абзацом першим частини першої статті 196 СК України встановлено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів (частина друга статті 196 СК України). Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів. Отже, відповідач не сплачує аліменти належним чином, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість зі сплати аліментів, яка станом на 01.11.2024р. становить 77330,41 грн. При цьому, відповідач не надав жодних доказів того, що зазначена заборгованість утворилася не з його вини. Будь-яких обставин, за яких можливо було б звільнити відповідача від неустойки за прострочення сплати аліментів, суду не наведено та доказів з даного приводу не надано. Тому суд вважає, що заборгованість по аліментах виникла саме з вини відповідача і він повинен понести відповідальність, передбачену ст. 196 СК України, оскільки це буде відповідати, насамперед, інтересам неповнолітньої дитини сторін. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1%. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19 (провадження № 61-16670сво19) вказано, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів. Тобто відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. При цьому стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. Згідно зі списком розпоряджень державного виконавця з Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чєчелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), відповідачем частково сплачено заборгованість по аліментах на утримання сина за наступні періоди та у розмірах: за квітень 2020 року 2700,00 грн.; за червень 2020 року 2700,00 грн.; за липень 2020 року 2670,00 грн.; за жовтень 2020 року 6900,00 грн.; за грудень 2020 року 5012,00 грн.; за січень 2021 року 2013,00 грн.; за лютий 2021 року 2415,00 грн.; за березень 2021 року 2415,00 грн.; за квітень 2021 року 2631,91 грн.; за жовтень 2021 року 3089,01 грн.; за листопад 2021 року 3236,10 грн.; за грудень 2021 року 3236,60 грн.; за січень 2022 року 3461,60 грн.; за лютий 2022 року 3461,40 грн.; за березень 2022 року 3461,50 грн.; за червень 2022 року 3215,81 грн.; за липень 2022 року 3059,00 грн.; за серпень 2022 року 3542,00 грн.; за вересень 2022 року 3292,47 грн.; за жовтень 2022 року 3059,00 грн.; за листопад 2022 року 1881,29 грн.; за березень 2024 року 1542,41 грн.; за квітень 2024 року 2227,65 грн.; за травень 2024 року 7000,00 грн.; за серпень 2024 року 5438,51 грн.; за вересень 2024 року 1957,61 грн.; за жовтень 2024 року 2153,38 грн. (а.с. 15 - 16). Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 01.11.2024р., складеного державним виконавцем Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одесса)) Кисельовим І.В. (ВП № 61484473), [PERSON] у серпні 2023 року мав заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 51799,72 грн.; у вересні 2023 року 55419,47 грн.; у жовтні 2023 року 59039,22 грн.; у листопаді 2023 року 62658,97 грн.; у грудні 2023 року 66278,72 грн.; у січні 2024 року 69898,47 грн.; у лютому 2024 року 73518,22 грн.; у березні 2024 року 75595,56 грн.; у квітні 2024 року 76987,66 грн.; у травні 2024 року 73607,41 грн.; у червні 2024 року 75205,41 грн.; у липні 2024 року 77330,41 грн.; у серпні 2024 року 77330,41 грн.; у вересні 2024 року 77330,41 грн. (а.с. 20). Неустойка за несвоєчасну сплату аліментів [PERSON] на утримання сина [PERSON] становить 77330,41 грн. (100% розміру заборгованості). Розрахунок неустойки складається з суми пені: за травень 2019 року 1013,50 грн., за червень 2019 року - 2\~720,50 грн., за липень 2019 року - 2\~821,50 грн., за серпень 2019 року 2\~750, 50 грн., за вересень 2019 року 2\~769,50 грн., за жовтень 2019 року 2\~789,25 грн., за листопад 2019 року 2\~769,75 грн., за грудень 2019 року 3021,00 грн., за січень 2020 року 2\~827,50 грн., за лютий 2020 року - 2\~750, 75 грн., за березень 2020 року 2916,50 грн., за квітень 2020 року 9,50 грн., за травень 2020 року - 2\~734,50 грн., за серпень 2020 року 1159, 00 грн., за вересень 2020 року 1159,00 грн., за листопад 2020 року 1159,00 грн., за квітень 2021 року 650,34 грн., за травень 2021 року 3365,00 грн., за червень 2021 року 3458,00 грн., за липень 2021 року 3473,00 грн., за серпень 2021 року 3\~489,23 грн., за вересень 2021 року 1544,50 грн., за квітень 2022 року 1309,00 грн., за травень 2022 року 1607,91 грн., за грудень 2022 року 3\~619,75 грн., за січень 2023 року 3\~619,75 грн., за лютий 2023 року 3619,75 грн., за березень 2023 року 3\~619,75 грн., за квітень 2023 року 3\~619,75 грн., за травень 2023 року - 3\~619,75 грн., за червень 2023 року - 3\~619,75 грн., за липень 2023 року - 3\~619,75 грн., за серпень 2023 року - 3\~619,75 грн., за вересень 2023 року - 3\~619,75 грн., за жовтень 2023 року - 3\~619,75 грн., за листопад 2023 року - 3\~619,75 грн., за грудень 2023 року - 3\~619,75 грн., за січень 2024 року - 3\~619,75 грн., за лютий 2024 року - 3\~619,75 грн., за березень 2024 року 2077,34 грн., за квітень 2024 року 1392,10 грн., за червень 2024 року 1598,00 грн., за липень 2024 року 2125,00 грн. Всього 115756,94 грн. Частиною 1 ст. 196 СК України встановлено розмір стягнення судом неустойки (пені) - не більше 100 відсотків заборгованості за аліментами, у зв`язку з чим сума пені у цій справі не може бути більшою за 77330,41 грн. Отже, заявлений позивачкою розмір пені, який вона просить стягнути з відповідача відповідає вимогам ч. 1 ст. 196 СК України. Відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 196 СК України. Матеріалами справи підтверджено, що відповідач ухилявся від сплати аліментів. Відповідач не обґрунтовує несплату аліментів скрутним матеріальним становищем (несвоєчасною виплатою заробітної плати роботодавцем, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками тощо) тому відсутні підстави для звільнення відповідача від відповідальності як платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені). Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» (Seryavin and others v. Ukraine, № 4909/04, § 58). Обговорюючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України з огляду на те, що позивачка при пред`явленні позову була звільнена від сплати судового збору, то на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved