Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-20 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Авіра Груп» звернулося до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, згідно з яким просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором про надання фінансового кредиту №41388 від 30.07.2021 року в розмірі 25600 грн., заборгованість за тілом кредиту - 4000 грн., заборгованість за відсотками - 21000 грн., заборгованість за комісією - 500 грн., сплачений судовий збір. Позов мотивовано тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АВІРА ГРУП» є фінансовою установою, що надає фінансові послуги, шляхом надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту згідно ліценції Нацкомфінпослуг. Порядок надання грошових коштів у позику регламентується Публічною пропозицією (офертою) на укладення договору про надання фінансового кредиту; індивідуальною частиною договору про надання фінансового кредиту; внутрішніми правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АВІРА ГРУП», затверджених рішенням загальних зборів учасників ТОВ «Фінансова компанія «АВІРА ГРУП» протокол № 01/2021 від 05.02.2021, які розміщені на офіційному веб-сайті позивача https://www.aviracredit.com.ua/uk/218. [PERSON] у встановленому пунктом 5 розділу 2 Правил порядку оформив заявку на отримання фінансового кредиту шляхом заповнення всіх полів заявки. Окрім цього, додатково на виконання цього пункту відповідачем було надано власне фото з паспортом в руках. На підставі заповненої відповідачем заявки між товариством та відповідачем було укладено Договір про надання фінансового кредиту №41388 від 30.07.2021 р. Позивачем відповідно до договору доручення ПБ-1395/07 від 13.07.2020 р., укладеному між ТОВ «Фінансова Компанія «Авіра Груп» та ТОВ «Платежі Онлайн» для здійснення платежів, у т.ч. перерахування коштів на картки клієнтів при укладенні кредитних договорів використовується платіжний сервіс «Platon». За умовами укладеного між позивачем та відповідачем договору про надання фінансового кредиту, позивач перерахував відповідачу через платіжний сервіс «Platon» на банківську картку, зазначену відповідачем при подачі заявки на отримання фінансового кредиту було перераховано грошові кошти в сумі 4000 грн. Пунктом 1.2. договору встановлено строк надання кредиту - 30 днів, кредит повинен був повернутий до 28.08.2021р. Згідно п. 1.3 укладеного Договору, за користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2,5 % (процентів) на добу. Тип процентної ставки - фіксована. Без письмової згоди клієнта товариство не має права збільшувати фіксовану процентну ставку за договором. Відповідно до п.2.3. договору, обчислення строку користування кредитом та нарахування відсотків за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариства) включно. Нарахування та сплата відсотків проводиться на залишок заборгованості за кредитом. У випадку прострочення погашення кредиту проценти нараховуються і за період прострочення, але не більше 180 календарних днів з моменту виникнення такої прострочки. Відповідач взяті на себе зобов`язання по договору не виконав, у зв`язку з чим у останнього згідно умов договору станом на 22 серпня 2024 р. виникла заборгованість в сумі 25600 грн., що порушує законні права та інтереси позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення заборгованості в судовому порядку. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 вересня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Розгляд справи відкладався 04.10.2024, 04.11.2024, 02.12.2024, 25.12.2024 з метою належного повідомлення відповідача про розгляд справи, витребування доказів. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.11.2024 витребувано від публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» (ЄДРПОУ: 23697280; 01601, м. Київ, Печерський район, вул. Мечнікова, 2А (бізнес-центр «Парус», 7-й поверх): інформацію щодо належності [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , реєстрація місця проживання: [ADDRESS] ) платіжної картки банку АБ УКРГАЗ БАНК за № [NUMBER] станом на 30.07.2021; інформацію щодо надходження на платіжну картку банку (рахунок) № [NUMBER] [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , реєстрація місця проживання: [ADDRESS] ) грошових коштів через платіжний сервіс «Platon» у розмірі 4000,00 грн. в період 30.07.2021 по 02.08.2021: сайт торговця: AVIRACREDIT.COM.UA Тип транзакції: видача Номер транзакції - 32767-31628-19434 Номер замовлення - A130276B73244CLY41388T365965 сума, грн - 4000.00 Дата та час проведення- 2021-04-26 15:22:05 Номер платіжної картки - [NUMBER] платіжної картки - UKRGAS BANK Опис- Видача кредита ## [NUMBER] ; виписку по платіжній картці банку (рахунку) № [NUMBER] [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , реєстрація місця проживання: [ADDRESS] ), за період з 30.07.2021 по 02.08.2021. 16.12.2024 до суду надійшла відповідь ПАТ АБ "Укргазбанк" на ухвалу суду, згідно з якою [PERSON] належить БПК №4966809047149826, рахунок [NUMBER] , по іншим вказаним питанням перевірити номер транзакції за номером замовлення датою та часо проведення за карткою 2021-04-26 15:22:05 через платіжний сервіс "Platon" в період 30.07.2021 по 02.08.2021 (дати не співпадають) не видається за можливе, так як платіжна система не належить сервісам АБ "Укргазбанк". Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.12.2024 витребувано від Публічного акціонерного товариства акціонерний банк«Укргазбанк» (ЄДРПОУ: 23697280; 01601, м. Київ, Печерський район, вул.Мечнікова, 2А (бізнес-центр «Парус», 7-й поверх) (додаткові адреси: 03087, місто Київ, вул. Єреванська, буд,1; 01015, м. Київ, вул. Старонаводницька, буд. 19, 21, 23) електронна пошта: contactcentre@ukrgasbank.com, тел.:+38 099 620 20 20): інформацію щодо надходження на платіжну картку [PERSON] (зареєстрована адреса місця проживання: [ADDRESS] ; РНОКПП [NUMBER] ) № [NUMBER] Публічного Акціонерного Товариства Акціонернийбанк «Укргазбанк» грошових коштів через платіжний сервіс «Platon» у розмірі 4000,00 грн в період з 30.07.2021 по 02.08.2021: Сайт Торговця: AVIRACREDIT.COM.UA, Тип транзакції: видача, Дані транзакції, Номер транзакції 32767-31628-19434, Номер замовлення A130276B73244CLY41388T365965, Сума 4000.00 грн, Дата та час проведення 2021-07-30 22:26:05, Номер платіжної картки [NUMBER] , Емітент платіжної картки UKRGAS BANK, Опис Видача кредиту #41388; виписку по платіжній картці банку (рахунку) [PERSON] (зареєстрована адреса місця проживання: [ADDRESS] ; РНОКПП [NUMBER] ) за № [NUMBER] Публічного Акціонерного Товариства Акціонерний банк«Укргазбанк» за період 30.07.2021 по 02.08.2021. ПАТ АБ "Укргазбанк" на виконання ухвали суду надав відповідь, згідно з якою повідомив, що клієнту належить БГІК№ 4966809047149826, рахунок 262053303583 15.100101.980; по іншим вказаним питанням - перевірити номер транзакції за номером замовлення датою та часом проведення за карткою 2021-07-30 22:26:05 через платіжний сервіс «Platon» в період 30.07.2021 по 02.08.2021 не видається за можливе, так як платіжна система не належить сервісам АБ «УКРГАЗБАНК». АБ «УКРГАЗБАНК» разом з цим листом надало виписку по БПК № 4966809047149826, рахунок 26205330358315.100101.980 за період з 30.07.2021 по 02.08.2021. Представник позивача в судове засідання не з`явився, при цьому подав суду клопотання, в якій просить суд розглянути вказану справу без участі позивача та задовольнити заявлені позовні вимоги. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений, заяв про відкладення розгляду не подавав. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 8 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. 30 липня 2021 року ТОВ «ФУ «Авіра Груп» та [PERSON] укладено індивідуальну частину договору про надання фінансового кредиту № 41388 на суму 4000 грн., кредит надається строком на 30 днів до 28.08.2021 (п.п. 1.1, 1.2 договору). Згідно з п. 1.3 договору, за користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 912,5 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2,5 % (процентів) на добу. Тип процентної ставки - фіксована. Без письмової згоди Клієнта Товариство не має права збільшувати фіксовану процентну ставку за Договором. Згідно з п. 1.4. договору Кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом. Згідно з п. 1.6. датою укладення цього Договору вважається дата перерахування грошових коштів на банківський рахунок Клієнта. Згідно з п. 1.7. невід`ємною частиною цього Договору є Публічна пропозиція (оферта) Товариства на укладення договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайті Товариства www.aviracredit.com.ua. Умовами укладеного договору передбачено порядок нарахування процентів та сплати заборгованості за договором, права і обов`язки сторін, відповідальність, та інші умови. Такий договір підписано одноразовим ідентифікатором AV5769. До договору укладено додаток №1 з графіком розрахунків та загальною вартістю кредиту, надані відповідачем анкетні дані, фотозображення з паспортом, відправлені смс за номером телефону відповідача. До матеріалів справи додано також внутрішні правила надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «ФК «Авіра Груп», публічну пропозицію (договір оферти), інформаційну довідку ТОВ «Платежі онлайн» №562/08 від 21.08.2024 про успішну транзакцію 30.07.2021 о 22:26:05 на платіжну картку [NUMBER] про видачу кредиту №41388, договір доручення від 13.07.2020 між ТОВ «ФК «Авіра Груп» та ТОВ «Платежі онлайн» з додатками, виписку з особового рахунку. З наданого позивачем доказів отримання кредитних коштів, вбачається, що відповідачка отримала грошові кошти, належним чином не виконувала своїх договірних зобов`язань по поверненню кредиту, внаслідок чого заборгованість відповідно до договору про надання фінансового кредиту №41388 не погашена та загальний розмір її за тілом кредиту становить 4000 грн. Отже, наявність та розмір заявленої до стягнення заборгованості відповідача за тілом кредиту витікає з умов укладеної між сторонами по справі угоди, підтверджується наявними у матеріалах справи документами та не спростовано відповідачем. За правилами ч. 1 ст. 202 ЦК правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною третьою статті 203 ЦК визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. За змістом ч. 1 ст. 207 ЦК правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 509 ЦК визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до положень ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч. 2 ст. 639 ЦК). Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або тож кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини сьомої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному статтею 12 цього Закону порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 вказаного закону). Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису, визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Згідно ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, укладаючи договір по споживчий кредит в електронній формі сторони погодили умови та порядок повернення відповідачем кредиту шляхом здійснення платежів з оплати процентів за користування кредитом та обов`язком позичальника повернути суму кредиту. Як встановлено судом, відповідач після укладання кредитного договору належним чином не виконував свого зобов`язання із здійснення платежів, чим допустив порушення умов повернення кредиту, тобто строків та розмірів внесення щомісячних платежів, а тому допустив порушення виконання своїх зобов`язань. Отже вимоги позивача в межах цієї суми є цілком правомірними та обґрунтованими і підлягають до задоволення. Позивач, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просить у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав у борг позичальник), стягнути відсотки за користування кредитом у розмірі 21000 грн., з урахуванням умов пролонгації договору, та комісію у розмірі 600 грн., які суд вважає правомірними та такими, що підлягають до задоволення. Отже, суд приходить до переконання, що позивачем доведено позовні вимоги, з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитом у заявленому до стягнення розмірі 25600 грн. Відповідачем не спростовано належними і допустимими доказами позовні вимоги. Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку, передбаченому статтею 141 ЦПК України, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Як вбачається з письмових доказів, 15.01.2024 між адвокатом Сідак-Жаровою Наталією Олександрівною та ТОВ «Фінансова компанія «Авіра Груп» укладено договір №150124-ЮР про надання правової допомоги з додатком №1 до такого, детальним описом робіт, рахунком на оплату №115 від 22.08.2024 на суму 5000 грн., в тому числі правовий аналіз документів - 1000 грн.; підготовка, складання, оформлення, комплектація, направлення до суду та відповідачу [PERSON] позовної заяви - 4 000 грн. Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Враховуючи викладене, а також те, що заявлені позивачем витрати в сумі 5 000 грн. є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатським об`єднанням обсягом послуг, затраченим ним часом на надання правничої допомоги, тому, на переконання суду, понесені витрати відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а також принципу справедливості, тому суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача 5 000 грн. понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved