Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-27 00:00:00

у жовтні 2024 року ТОВ «Юніт Капітал» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованість за Кредитним договором № 471142661 від 18.04.2021 у розмірі 20770,60 грн, а також та суму сплаченого судового збору та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 18.04.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (далі\~кредитодавець, первісний кредитор) та відповідач (далі\~позичальник, відповідач) уклали Кредитний договір № 471142661 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, за умовами якого кредитодавець надав позичальнику кредит у розмірі 115000 грн., на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику. У зв`язку із невиконанням позичальником взятих на себе зобов`язань, у останнього утворилась заборгованість у розмірі 20770,60 грн., яка складається з наступного: 10620,51 грн.\~- заборгованість по кредиту; 10150,09 грн. -\~заборгованість по несплаченим відсотками\~за користування кредитом. У подальшому, через укладання договорів факторингу, до ТОВ «Юніт капітал» перейшло право вимоги до відповідача у розмірі 20770,60 грн. Оскільки відповідач відмовляється у добровільному порядку здійснювати погашення заборгованості як на користь попередніх кредиторів, так і на користь нового кредитора, позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.10.2024 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, разом із позовом подав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, у якому позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. У судовому засіданні представник відповідача, не заперечував проти задоволення позовних вимог, підтримав надане через підсистему «Електронний суд» клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, з огляду на незначну складність та шаблонність справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, був повідомлений своєчасно та належним чином. Правом на подання відзиву не скористався, будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Відповідно до ч. 6 ст. 268 ЦПК України у разі проголошення у судовому засіданні тільки вступної та резолютивної частини рішення суд повідомляє, коли буде складено повне рішення. В судовому засіданні, яке відбулося 28 січня 2025 року, проголошено вступну та резолютивну частини рішення. У зв`язку з перебуванням судді з 30.01.2025 по 04.02.2025 на лікарняному, датою складення повного судового рішення є 05.02.2025. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що 18.04.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладений Договір № 471142661, за яким ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надало відповідачеві кредит на суму 11500 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику. Відповідно до п. 1.2. Договору кредит надається (Договір укладається) строком на 126 днів від дати отримання кредиту Позичальником. Розмір та порядок сплати процентів за користування кредитом установлені п.1.4.-1.7. Договору. Вказаний договір підписано [PERSON] електронним підписом з одноразовим ідентифікатором MNV5Z28J. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання за Договором виконало у повному обсязі, перерахувавши 18.04.2021 [PERSON] на його картковий рахунок грошові кошти у розмірі 11500 грн, що підтверджується листом -підтвердженням АТ «Таскомбанк» операції від 08.08.2024 щодо перерахунку коштів [PERSON] 28.11.2018 між ТОВ «Таліон Плюс» (надалі\~Фактор) та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (надалі\~Клієнт) укладений договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. Внаслідок неодноразового укладення між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» додаткових угод до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 строк дії Договору факторингу від 28.11.2018 продовжений до 31.12.2023. Відповідно до Реєстру прав вимоги № 144 від 27.07.2021 ТОВ «Таліон Плюс» набуло права грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 471142661 від 18.04.2021 в сумі 21251,83 грн. У подальшому, 05.08.2020 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» (надалі\~Фактор) та ТОВ «Таліон Плюс» (надалі\~Клієнт) укладений Договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. Внаслідок неодноразового укладення між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Таліон Плюс» додаткових угод до Договору факторингу № 05/0820-01 від 03.08.2021 та 30.12.2022 строк дії Договору факторингу від 05.08.2020 продовжений до 31.12.2023. Відповідно до Реєстру прав вимоги № 9 від 30.05.2023 ТОВ «Онлайн Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором 471142661 від 18.04.2021 в сумі 20770,60 грн, з яких: 10620,51грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 10150,09 грн - сума заборгованості за відсотками. Надалі,20.8.2024 року між ТОВ «Юніт Капітал» (надалі\~Фактор) та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» (надалі\~Клієнт) укладений Договір факторингу № 200827, відповідно до умов якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб\~Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить. Відповідно до Реєстру боржників від 20.08.2024 до Договору факторингу №2000824ТОВ «Юніт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 471142661 від 18.04.2021 в сумі в сумі 20770,60 грн, з яких: 10620,51грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 10150,09 грн - сума заборгованості за відсотками. Згідно з розрахунком заборгованості, наданим позивачем, [PERSON] має заборгованість а Кредитним договором №№ 471142661 від 18.04.2021 в сумі в сумі 20770,60 грн, з яких: 10620,51грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 10150,09 грн - сума заборгованості за відсотками. Всупереч вимогам Кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачеві права грошової вимоги до відповідача не здійснив погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «Юніт Капітал», ні на рахунки попереднього кредитора. Станом на день розгляду справи сторонами не надано доказів часткового чи повного виконання відповідачем зобов`язань за договором. Вирішуючи спір, суд ураховує такі положення законодавства, що регулюють спірні правовідносини. За п. 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 514 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України, зокрема з договорів та інших правочинів (п. 1 ст. 11, ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний, як це передбачено ч. 1 ст. 527 ЦК України, виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно зі статтями 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1049 ЦК України також передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до пункту 12 статті 11 Закону «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до статті 12 цього Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Кредитний договір підписаний з використанням електронного підпису, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Дослідивши матеріали справи, враховуючи встановлені судом обставини, а також відсутність заперечень представника відповідача проти задоволення позову, суд приходить висновку, що позивачем за допомогою належних та допустимих доказів доведено факт невиконання відповідачем прийнятих на себе, відповідно до положень умов указаного Кредитного договору, зобов`язань перед Банком та позивачем, як правонаступником кредитора у зобов`язанні, внаслідок чого суд приходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача суми заборгованості за тілом кредиту та несплаченим відсоткам. Крім того, у позовній заяві позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь судові витрати, які складаються, у тому числі, з витрат на правову допомогу, у розмірі 6 000 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Крім того, у позовній заяві позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь судові витрати, які складаються, у тому числі, з витрат на правову допомогу, у розмірі 10 000,00 грн. За змістом норм ст. 19 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. При цьому згідно зі статтею 30 згаданого Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Витрати, понесені на професійну правничу допомогу підтверджуються доказами, а саме: договором про надання правової допомоги від 26.08.2024 № 26/08/24-02, додатковою угодою до вказаного договору від 26.08.2024, протоколом погодження вартості послуг до договору від 26.08.2024 за № 26/08/24, актом прийому-передачі наданих послуг від 26.08.2024. Суд вважає, що позивач належними доказами довів понесені ним витрати на професійну правничу допомогу адвоката. Водночас, пунктом 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справ № 755/9215/15-ц, зазначено що, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальних адвокатських витрат (встановлення їхньої доцільності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, фінансового стану обох сторін. На думку суду, понесені позивачем витрати на правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн є неспівмірними ціні позову, складності вирішеного судом питання та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг). Ураховуючи характер виконаної роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, ціни позову та значення справи для сторони, заперечення відповідача, враховуючи те, що позивач указував на понесені ним витрати у розмірі 6000 грн, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 000,00 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України, ввідповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved