Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-15 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Представник заявника [PERSON] адвокат Крючков І.М. подав до суду заяву, заінтересованою особою у якій зазначено [PERSON] , в якій просить: заборонити [PERSON] , [INFO] , перебування в місці проживання (перебування) [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] ; заборонити [PERSON] , [INFO] наближатися на відстань менше 50 метрів до місця проживання (перебування), роботи, інших місць частого відвідування [PERSON] , [INFO] , а саме до місця фактичного проживання останнього за адресою: [ADDRESS] ; заборонити [PERSON] , [INFO] особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , [INFO] , якщо він за власним бажанням перебуває у місці невідомому йому, переслідувати його та в будь-який спосіб спілкуватися з ним; заборонити [PERSON] , [INFO] ведення листування, телефонних переговорів з [PERSON] , [INFO] (в тому числі шляхом надсилання текстових повідомлень) або контактування з ним через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. В обґрунтування заяви покликається на те, що [PERSON] проживає із своює донькою [PERSON] за однією адресою [ADDRESS] . Остання з січня 2024 року почала проживати однією сім`єю за цією адресою з [PERSON] , [INFO] , без реєстрації шлюбу. Приблизно з травня 2024 року і по теперішній час [PERSON] , як окремо, так і разом із [PERSON] почали вчиняти домашнє насильство відносно Заявника. Всі непорозуміння та скандали, які переходять в погрози на адресу Заявника, виникають із-за того, що [PERSON] майже постійно зловживає спиртними напоями, перебуває в стані алкогольного сп`яніння, провокує конфлікти, в ході яких заінтересована особа завжди намагається нанести [PERSON] тілесні ушкодження та погрожує вбивством, а [PERSON] завжди його підтримує і навіть заохочує. З кожним наступним конфліктом він стає все більше агресивним. Крім того, в серпні 2024 року [PERSON] переніс операцію і тому йому стало складно самостійно протистояти [PERSON] . Останній вчиняє відносно Заявника психологічне насилля (постійно шумить, вночі гучно себе поводить, ображає, принижує словесно; погрожує нанести тілесні ушкодження; висловлюється в його адресу нецензурною лайкою; залякує фізичною розправою, навіть вбивством, погрожує вигнати з будинку), що викликає у Заявника побоювання за свою безпеку, спричиняє емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та завдає шкоди його психічному здоров`ю; фізичне насилля (кидається сапкою; наносив тілесні ушкодження (хватав за шию, тріпав); економічне насильство (не питаючи дозволу Заявника (власника) живе в його будинку; нераціонально використовує газ, електроенергію, воду, відмовляється хоча б частково сплачувати за комунальні послуги, а коли [PERSON] робить зауваження, щоб трішки економили, оскільки він не справляється своєю пенсією, то він знову провокує конфлікт застосовуючи нецензурну лайку та образи, кидається з кулаками та погрожує вбивством. На сьогоднішній день, [PERSON] не може самостійно протистояти [PERSON] , тому Заявник вимушений був звертатися в поліцію. За останній час, Заінтересована особа ще з більшою агресією вчиняє домашнє насильство відносно Заявника та в результаті чого у відношенні [PERSON] складено два термінові заборонні приписи: № 448214 від 10.10.2024 та № 448277 від 13.11.2024 та протоколи про адміністративне правопорушення серія ВАД № 228059 від 10.10.2024 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та серія ВАД № 554711 від 13.11.2024 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. Отже, [PERSON] не став на шлях виправлення, а навпаки продовжує вчиняти протиправні дії, направлені на насильство в сім`ї, які носять прогресивний характер. Таким чином, вважає, що [PERSON] є особою, яка зазнала домашнього насильства та продовжує його зазнавати від співмешканця своєї доньки [PERSON] [PERSON] , [INFO] . Щоб забезпечити дієвий та ефективний спосіб захисту від вчинення домашнього насильства щодо [PERSON] , [INFO] необхідно застосувати обмежувальний припис відносно [PERSON] , [INFO] , із заходами передбаченими ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству». У судовому засіданні заявник надав суду пояснення, за змістом яких минулого року його дочка привела до будинку за їхнім місцем проживання співмешканця [PERSON] , з яким на початку стосунки були нормальними. Однак, з часом ці стосунки погіршилися. Так, [PERSON] майже постійно приходив додому у нетверезому стані, а також почав приносити з собою алкогольні напої та розпивати їх у будинку разом з дочкою. На такі дії він неодноразово робив йому зауваження, на які [PERSON] реагував агресивно та конфліктно. Під час конфліктів [PERSON] ображав його нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чинив фізичний вплив. Окрім цього, пошкодив у будинку вікно, побив посуд, забрав велосипед і не повернув його. Про всі ці обставини домашнього насильства він повідомляв поліцію, яка складала за наслідком його звернень відповідні документи. Представник заявника підтримав повністю подану ним заяву з викладених у ній мотивів. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоч повідомлений про дату, час і місце його проведення належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяв, клопотань учасниками справи не подано. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 14.01.2025 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження (а.с.30-31). Також, судом розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі №443/67/25 заінтересованої особи [PERSON] (а.с.33). Позиція суду. Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона заявника посилається як на підставу заявлених вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що заява підлягає задоволенню частково виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Постановою Жидачівського районного суду від 14.08.2024 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. Судом встановлено, що [PERSON] 14.07.2024 о 18 год 41 хв у [ADDRESS] вчинив домашнє насильство відносно своєї матері [PERSON] , [INFO] , а саме: умисно висловлював погрози фізичною розправою та нецензурно виражався в її сторону, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої. Своїми діями вчинив правопорушення передбачене ч. 1. ст. 173-2 КУпАП. Крім того, [PERSON] 23.07.2024 близько 19 год 40 хв в [ADDRESS] порушив терміновий заборонний припис стосовно кривдника , серії АА №448211, який був винесений 14.07.2024, а саме залишення місця проживання терміном на 10 діб, оскільки 23.07.2024 о 19 год 40 хв прийшов до місця свого проживання. Своїми діями вчинив правопорушення передбачене ч. 1. ст. 173-2 КУпАП (а.с.20-22, 34-36). Згідно з терміновим заборонним приписом стосовно кривдника серії АА №448214 від 10.10.2024 такий складений стосовно [PERSON] , [INFO] , через погрози фізичною розправою, образи нецензурними словами, чинення морального та психологічного тиску на [PERSON] . До кривдника вжиті такі заходи термінового припису: зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Терміновий заборонний припис стосовно кривдника винесений строком на 10 діб з 10.10.2024 по 20.10.2024 (а.с.7-8, 9). Відповідно до термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №448278 від 13.11.2024 такий складений стосовно [PERSON] , [INFO] , через нецензурне висловлювання до [PERSON] . До кривдника вжиті такі заходи термінового припису: зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи. Терміновий заборонний припис стосовно кривдника винесений строком на 5 діб з 13.11.2024 по 18.11.2024 (а.с.10, 11). Постановою Жидачівського районного суду від 14.11.2024 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. Судом встановлено, що [PERSON] 09.10.2024 біля 23 год 15 хв в [ADDRESS] вчинив відносно батька співмешканки [PERSON] домашнє насильство, а саме: обзивав нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, чинив моральний та психологічний тиск. Вказане адміністративне правопорушення вчинено повторно протягом року (а.с.13-15, 37-38). Постановою Жидачівського районного суду від 11.12.2024 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. Судом встановлено, що 13 листопада 2024 року о 10:50 год. [PERSON] , будучи притягнутим Жидачівським районним судом Львівської області до адміністративної відповідальності 14.08.2024 року за ч.1 ст.173-2 КУпАП, повторно протягом року, перебуваючи за місцем свого проживання в [ADDRESS] , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно [PERSON] , під час якого обзивав останнього нецензурною лексикою, що могло завдати шкоди психологічному здоров`ю потерпілому (а.с.16-19, 39-41). Зміст правовідносин. Правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю обставин для винесення обмежувального припису. Норми права, які застосував суд. Відповідно до положень пунктів 3, 4, 6, 7, 14, 17 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі Закон № 2229-VIII): домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; економічне насильство форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру; кривдник особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі; обмежувальний припис стосовно кривдника вст.ановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи; психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; фізичне насильство форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Згідно з приписами частини 1 статті 26 Закону № 2229-VIII право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника має, зокрема, постраждала особа або її представник. Нормою частини 2 статті 26 Закону № 2229-VIII передбачено, що Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців (частина 3, 4 статті 26 Закону № 2229-VIII). Згідно з положеннями частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 756/3859/19 (провадження № 61-11564св19) зроблено висновок, що враховуючи положення Закону № 2229-VIII, обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Законом визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду: від 21 листопада 2018 року у справі № 756/2072/18 (провадження № 61-19328св18), від 09 грудня 2019 року у справі № 756/11732/18 (провадження № 61-49077св18). Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності підстав для задоволення заяви. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] систематично, протягом тривалого періоду часу вчиняє домашнє насильство стосовно [PERSON] , а саме: насильство психологічного, фізичного та економічного характеру. Стосовно [PERSON] неодноразово вживалися відповідні заходи впливу з метою запобігання та недопущення вчинення таких діянь у майбутньому, зокрема уповноваженою особою складалися термінові заборонні приписи стосовно кривдника, а також протоколи про адміністративне правопорушення. Останні були предметом розгляду судом, за наслідком чого на [PERSON] накладалися адміністративні стягнення. Однак зазначені заходи не дали відповідного позитивного результату, не змінили поведінку кривдника на краще та не перевиховали його, не створили у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, оскільки він продовжував вчиняти стосовно [PERSON] домашнє насильство. За наведених обставин, суд доходить переконання, що існують високі ризики повторного вчинення [PERSON] домашнього насильства стосовно [PERSON] , і ці ризики є реальними та підтверджуються дослідженими судом наведеними вище доказами, а тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту постраждалої особи, до кривдника слід застосувати обмежувальний припис, оскільки такий є належним та допустимим способом захисту прав заявника. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також беручи до уваги те, що починаючи з останньої дати вчинення [PERSON] стосовно [PERSON] домашнього насильства (13.11.2024) відсутні фактичні дані на підтвердження подальшого продовження [PERSON] протиправної поведінки стосовно заявника, тому суд вважає, що заяву слід задовольнити частково.

Outcome: partial