Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-16 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін: позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить: - розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 02.03.2022 Долинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Калуському районі Івано - Франківської області Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ), актовий запис № 44; - після розірвання шлюбу прізвище їй не змінювати; - малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , залишити проживати з нею. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що між нею та відповідачем 02.03.2022 було зареєстровано шлюб, під час якого в них народився син - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . З часом їхнє сімейне життя почало погіршуватись та в результаті чого, між ними зникло взаєморозуміння. Близько одного року вони проживають окремо та не ведуть спільне господарство. Їхній шлюб носить формальний характер. Подальше збереження сім`ї вважає неможливим, а надання терміну на примирення - недоцільним. У судове засідання позивачка [PERSON] та її представник - адвокат Воробець Р.М. не з`явились. Останній 17.01.2025 на електронну пошту суду надіслав заяву про розгляд справи за їх відсутності та про підтримання позовних вимог (а.с. 25). Відповідач [PERSON] 17.01.2025 на електронну адресу суду надіслав заяву (а.с. 26), в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив позов задовольнити, строк на примирення не надавати та розгляд справи проводити за його відсутності. ІІ. Заяви сторін, процесуальні дії у справі: 03 грудня 2024 року ухвалою суду відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче засідання за участю сторін. 16 грудня 2024 року на електронну адресу суду від представника позивачки - адвоката Воробця Р.М. надійшло клопотання, в якому він просить підготовче засідання провести без їх участі та призначити справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 16.12.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 17\~січня 2025\~року сторони подали клопотання про розгляд справи без їх участі, підтримання та визнання позовних вимог. Такі дії сторін не суперечать вимогам ст. 211 ЦПК України, згідно з якою учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно із вимогами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Долинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Калуському районі Івано - Франківської області Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ) 02.03.2022, актовий запис № 44. Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] встановлено, що у сторін по справі [INFO] в шлюбі народився син [PERSON] . Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наміром позивачки припинити шлюбні відносини з відповідачем, які вони враховуючи наявність малолітньої дитини не можуть вирішити в позасудовому порядку. ІV. Оцінка суду: дослідивши письмові докази в їх сукупності, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з таких обставин. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу № 7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 1 стаття 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Оскільки судом встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, вони припинили шлюбні відносини, позивачка не бажає зберегти сім`ю, відповідач з цього приводу заперечень не заявляв, позов визнав, тому відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Позивачка просить також після розірвання шлюбу не змінювати їй прізвище, що, відповідно до ст. 113 СК України, є її правом після розірвання шлюбу. Вимога позивачки [PERSON] про залишення сина [PERSON] , [INFO] , після розірвання шлюбу проживати разом з нею, також підлягає задоволенню. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати, прізвище позивачки не змінювати, малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , після розірвання шлюбу залишити проживати з позивачкою. На підставі викладеного, ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113, 114, 160 СК України,

Outcome: approved