Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-22 00:00:00

У листопаді 2024 року [PERSON] подав до суду позовну заяву про стягнення з [PERSON] матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування позову вказує на те, що 01.07.2024 на перехресті вул. Симиренківська та вул. Яхненківська в м. Дніпрі сталася дорожньо-транспортна пригора, в результаті якої був пошкоджений належний йому автомобіль Skoda Superb, д/н [NUMBER] . Постановою Амур-Нижньодніпровського суду м. Дніпропетровська від 29.07.2024 винною особою у вчиненні даного ДТП визнано водія автомобіля Mittsubishi Outlander, д/н [NUMBER] , [PERSON] . Розмір завданої позивачу шкоди, відповідно до висновку експерта автотоварознавця ;083/24 від 28.07.2024 року, дорівнює вартості автомобіля у непошкодженому стані на момент ДТП та склав 504463,68 грн. Вартість автомобіля у пошкодженому стані становить 263638,70 грн. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Mittsubishi Outlander, д/н [NUMBER] , не була застрахована. Загальний розмір шкоди, який має бути відшкодований відповідачем позивачу складає 240824,98 грн. ( 504463,68 263638,70). Позивач також вказує на те, що внаслідок пошкодження належного йому автомобіля він зазнав душевних страждань. Через ДТП він витрачав багато часу та зусиль на оформлення матеріалів ДТП, на подання документів до страхової компанії, на проведення оглядів автомобіля, замовлення експертизи автомобіля, підготовку до судового розгляду, здійснення ремонту автомобіля. Тобто, внаслідок ДТП і завдання йому шкоди було порушено його звичайний спосіб життя та створені незручності. Завдану йому моральну шкоду він оцінює у 20000,00 грн. Посилаючись на ст. 1187, 23,1167 ЦК України позивач просив суд стягнути з відповідача на відшкодування матеріальної шкоди 240824,98 грн., на відшкодування моральної шкоди 20000,00 грн. Також позивач просив стягнути з відповідача понесені ним судові витрати в загальному розмірі 6586,60 грн, які складаються з судового збору 2086,60 грн. та витрат на залучення експерта 4500,00 грн. Ухвалою суду від 11.11.2024 відкрито провадження у справі,призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явився. Представник позивача адвокат Самойленко В.І. подав заяву про розгляд даної справи за відсутності позивача та представника позивача, Позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився. Відзив на позов не подав. Подав заяв про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги позивача в частині стягнення матеріальної шкоди у розмірі 240824,98 грн. визнає, а позовні вимоги про стягнення моральної шкоди не визнає. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників провадження, за наявними у справі доказами. Відповідно до вимог ст.\~247\~ч.\~2\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані суду письмові докази, суд встановив наступне. Відповідно до ч. 1\~ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Так, відповідно до ст.ст.\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3\~ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Згідно ч. 3\~ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ч. 1\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За змістом ч.ч. 1-4\~ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно ч.ч. 1, 6\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 6 статті 82 ЦПК України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Частиною 1\~ст. 89 ЦПК України\~передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено і не заперечується відповідачем, що01.07.2024 на перехресті вул. Симиренківська та вул. Яхненківська в м. Дніпрі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю водія автомобіля Mittsubishi Outlander, д/н [NUMBER] , [PERSON] та водія автомобіля SkodaSuperb, д/н [NUMBER] , [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Постановою Амур-Нижньодніпровського суду м. Дніпропетровська від 29.07.2024 водія автомобіля Mittsubishi Outlander, д/н [NUMBER] , [PERSON] визнано винним у вчинені даного ДТП, притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с.19). Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Mittsubishi Outlander, д/н [NUMBER] , не була застрахована. Відповідно до висновку експерта автотоварознавця №083/24 від 28.07.2024 року встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Skoda Superb, д/н [NUMBER] , складає 504463,68 грн. Ринкова вартість пошкодженого автомобіля Skoda Superb, д/н [NUMBER] , складає 263638,70 грн. ( а.с.4-18). За складання висновку експерта позивачем було сплачено ФОП [PERSON] 4500,00 грн. (а.с.23). Позивач просить стягнути з відповідача заподіяну йому шкоду у розмірі 240824,98 грн, яка складається з різниці вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Skoda Superb, д/н [NUMBER] , - 504463,68 грн. та вартість пошкодженого автомобіля Skoda Superb, д/н [NUMBER] , - 263638,70 грн. Відповідач вказані вимоги позивача визнав, про що подав відповідну заяву. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1192 ЦК України, Якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ч.1 ст 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням). Судом встановлено, що цивільна правова відповідальність водія автомобіля Mittsubishi Outlander, д/н [NUMBER] , [PERSON] не була застрахована. Відтак, суд приходить до висновку, що з відповідача, як винуватця ДТП слід стягнути на користь позивача спричинену матеріальну шкоду у розмірі 240824,98 грн. Що стосується позовних вимог про стягнення моральної шкоди, то суд приходить до такого. Позивач вказує на те, що він зазнав моральної шкоди, а саме душевних стражданнях внаслідок пошкодження відповідачем його автомобіля. Через ДТП він витрачав багато часу та зусиль на оформлення матеріалів ДТП, на подання документів до страхової компанії, на проведення оглядів автомобіля, замовлення експертизи автомобіля, підготовку до судового розгляду, здійснення ремонту автомобіля. Було порушено його звичайний спосіб життя та створені незручності. Завдану йому моральну шкоду він оцінює у 20000,00 грн. Відповідач позовні вимоги позивача про стягнення моральної шкоди не визнав. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч.1 ст. 1167 ЦК України м оральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. У пунктах 3, 4\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4\~судам роз`яснено,\~що під\~моральною шкодою\~слід розуміти\~втрати немайнового\~характеру внаслідок\~моральних чи\~фізичних страждань,\~або інших\~негативних явищ,\~заподіяних фізичнійчи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Тобто суд повинен з`ясувати усі доводи позивача щодо обґрунтування ним як обставин спричинення, так і розміру моральної шкоди, дослідити надані докази, оцінити їх та визначити конкретний розмір моральної шкоди, зважаючи на засади верховенства права, вимоги розумності, виваженості і справедливості. У рішенні від 12 липня 2007 року у справі «Stankov v. Bulgaria» Європейський суд з прав людини зазначив, що оцінка моральної шкоди, за своїм характером, є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом. Чинне законодавство не містить методики чи способів обчислення моральної шкоди, та при оцінці розміру відшкодування моральної шкоди необхідно враховувати, що моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю та спокою особи, а будь-яка компенсація моральної школи не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Визначаючи розмір моральної шкоди, спричиненої позивачу внаслідок неправомірних дій відповідача, суд вважає, що неправомірні дії відповідача, які спричинили пошкодження майна, дійсно викликали душевні страждання та переживання у позивача. Позивач дійсно зазнав вимушених змін у його життєвих стосунках, оскільки, як вказує позивач, він був вимушений витрачати свій час на оформлення ДТП, звернення до експерта, звернення до суду, ремонт автомобіля. Враховуючи характер і глибину душевних страждань, тяжкість вимушених змін у життєвих стосунках позивача, враховуючи засади розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку про можливість стягнення на користь позивача моральної шкоди у розмірі 2000,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню також судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (93%), що становить 1940,54 грн. Також з відповідача на користь позивача, відповідно до ст.. 139 ЦПК України, підлягає стягненню витрати на залучення експерта у розмірі 4500,00 грн. Загальний розмір судових витрат, що підлягають стягненню з відповідача , становить 6440,54 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial