Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-21 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 04.08.2018 між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено угоду №С-001-029989-18-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. Також в день підписання угоди відповідач надав банку заяву про відкриття поточного рахунку та приєднання до публічної пропозиції - Договору комплексного банківського обслуговування, і приєднався до публічної пропозиції укладення договору про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку АТ «Ідея Банк». Також позичальник власним підписом підтвердив про ознайомлення з Тарифами Банку. Всі вказані вище документи у сукупності складають договірну основу. Отже в обґрунтування позовних вимог ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» зазначає, що 04.08.2018 Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» та [PERSON] уклали угоду №С-001-029989-18-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, за умовами якої відповідачу надано можливість користуватися кредитними коштами в сумі 5 000 грн. в межах кредитного ліміту. В подальшому були укладені наступні договори факторингу: 16.11.2023 року між ПАТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «СОНАТІ» укладено договір факторингу № 16/11-23; 29.12.2023 року між ТОВ «ФК «СОНАТІ» та ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» укладено договір факторингу № 29/12-23, за умовами якого право вимоги до [PERSON] за угодою від 04.08.2018 №С-001-029989-18-980 перейшло до ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ». В порушення умов договору [PERSON] , отримавши кредитні кошти, зобов`язання за вказаною угодою належним чином не виконував, у зв`язку з чим має заборгованість у розмірі 19\~632, 17 грн., з яких 5\~011,38 грн. - заборгованість за основним боргом; 10 356 грн. - заборгованість за відсотками; 3\~084,30 грн. - інфляційні втрати; 1\~179,76 грн. - 3% річних. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором №С-001-029989-18-980 в розмірі 19\~632,17 грн., судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2422,40 грн., на оплату послуг поштового зв`язку в сумі відповідно до розрахункового документа про оплату послуг поштового зв`язку та на оплату професійної правничої допомоги адвоката в сумі 5200 грн. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 22 жовтня 2024 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 14.11.2024 року представник відповідача надав відзив на позовну заяву, за змістом якого в позові просив відмовити, вважав наданий стороною позивача розрахунок заборгованості не належним доказом видачі та отримання кредиту, оскільки він не є первинним документом, а також не є безспірним доказом розміру заборгованості. Щодо стягнення інфляційних витрат у сумі 3\~084, 30 грн. та 3% річних у сумі 1\~179,76 грн. зазначив, що відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. З огляду на те, що за договором факторингу, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» не передбачалось передання боргу за інфляційними втратами та 3% річних, вважав, що в цій частині позову необхідно беззаперечно відмовити. Заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5200 грн. на думку сторони відповідача не є цілком співмірним із складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Враховуючи викладене, вважав, що у разі задоволення вимог позивача, з врахуванням складності справи, обсягу виконаних адвокатом робіт, часу витраченого адвокатом на виконання таких робіт, враховуючи принципи розумності та справедливості, можливе стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн. 22.11.2024 року представник позивача надав відповідь на відзив, відповідно до змісту якої вважав відсутніми повноваження представника відповідача на представництво інтересів останнього, оскільки наданий ним ордер серії АХ №1206000 не містить номеру посвідчення, ким та коли воно видане, в зв`язку з чим на його думку, відзив не підлягає прийняттю до уваги. Зазначив, що Позивачем надано докази на підтвердження факту укладання, виконання ПАТ «Ідея Банк» своїх обов`язків по передачі кредитних коштів Відповідачу (відкриття кредитної лінії, використання відповідачем кредитних коштів) та докази лише часткового виконання [PERSON] своїх обов`язків в рамках Угоди № C-001-029989-18-980 від 04.08.2018 року. При цьому уточнив, що належним та допустимим доказом на підтвердження виконання ПАТ «Ідея Банк» обов`язку про надання кредитних коштів та здійснення [PERSON] використання та повернення кредитних коштів на відновлювальну кредитну лінію (рахунок) є виписка по рахунку, яку було долучено до матеріалів справи. Вважав, що ТОВ «СанфордКапітал», набувши право вимоги щодо виконання відповідачем грошового зобов`язання, в т.ч. набув і право нараховувати 3% річних та інфляційні витрати, на підставі ст.625 ЦК України. Також зазначив, що враховуючи об`єм виконаних адвокатом робіт, витрачений час на підготовку та подачу позову та інших необхідних процесуальних документів, вважав витрати на професійну правничу допомогу заявлені ТОВ «Санфорд Капітал» обґрунтованими та спів мірними. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 27 листопада 2024 року підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до розгляду. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності та взаємозв`язку суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що 04.08.2018 між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено угоду №С-001-029989-18-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, за умовами якої відповідачу надано можливість користуватися кредитними коштами в сумі 5000,00 грн. в межах кредитного ліміту, з відсотковою ставкою за користування кредитними коштами 24,00% річних. Пунктом 3 Угоди визначено, що Банк надає кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по рахунку на наступних умовах: максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000 грн.; ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладання угоди, становить 5000 грн.; процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 24,00% річних. В порушення норм закону та умов договору [PERSON] отримавши кредитні кошти, зобов`язання за вказаною угодою належним чином не виконував, у зв`язку з чим має заборгованість у розмірі 15368,11 грн., з яких 5011,38 грн. - заборгованість за основним боргом; 10\~356, 73 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками, що підтверджується Довідкою-розрахунком заборгованості за кредитним договором (а.с. 48). В подальшому були укладені наступні договори факторингу: 16.11.2023 року між ПАТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «СОНАТІ» укладено договір факторингу № 16/11-23; 29.12.2023 року між ТОВ «ФК «СОНАТІ» та ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» укладено договір факторингу № 29/12-23, за умовами якого право вимоги до [PERSON] за угодою від 04.08.2018 №С-001-029989-18-980 перейшло до ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ». Відповідно до Витягу з друкованого реєстру боржників №1, що є додатком до договору факторингу №29/12-23 від 29.12.2023, до ТОВ «Санфорд Капітал» перейшло і право вимоги до [PERSON] за угодою №С-001-029989-18-980 у розмірі 15368,11 грн., з яких 5011,38 грн. - заборгованість за основним боргом; 10\~356, 73 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками (а.с. 32). Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Як встановлено у ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною 1 статті 1050ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи викладені вище норми та обставини справи, суд дійшов висновку про доведеність виникнення у позивача права вимоги до відповідача за угодою від 04.08.2018 №С-001-029989-18-980 у розмірі 15368,11 грн., з яких 5011,38 грн. - заборгованість за основним боргом; 10\~356, 73 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню заборгованість в розмірі 15368,11 грн. Щодо стягнення інфляційних втрат у сумі 3084,30 грн. та 3% річних у сумі 1\~179,76 грн., суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. З огляду на те, що угодою від 04.08.2018 №С-001-029989-18-980 встановлено процентну ставку за користування коштами кредитної лінії у розмірі 24 % річних, а також що за договором факторингу № 29/12-23, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті» та Товариством з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ», право вимоги за інфляційними втратами та 3% річних не передавалось, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позову в цій частині. Вирішуючи питання про стягнення витрат на оплату витрат на правничу допомогу в сумі 5200 грн., суд виходить з наступного. Відповідно до ч.ч.1-5ст.137\~ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Також суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також, чи була їх сума обґрунтованою. (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішеннях від 12 жовтня 2006 р. у справі «Двойних проти України», від 10 грудня 2009 р. у справі «Гімайдуліна і інші проти України», від 23 січня 2014 р. у справі «East/West Alliance Limited проти України», від 26 лютого 2015 р. у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 р. у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. На підтвердження витрат на оплату правничої допомоги стороною позивача надано наступні документи: Договір про надання правничої допомоги № 1/04 від 01 квітня 2024 року, укладений між ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» та Адвокатським об`єднанням «АЛЬЯНС ДЛС», Прейскурант до Договору про надання правничої допомоги №1/04 від 01 квітня 2024 року, Актом приймання-передачі послуг з правничої допомоги №2 від 10 травня 2024 року. Вищенаведені документи судом можуть бути оцінені як належні та достатні у розумінні положень ст.ст.77-80 ЦПК України, оскільки підтверджують факт понесених (здійснених) позивачем ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» витрат на професійну правничу допомогу. Одночасно з цим, суд приходить до висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній справі не є співмірним зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, який фактично складається лише з підготовки позовної заяви для подачі її до суду та надання відповіді на відзив, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, враховуючи позицію сторони відповідача щодо не співмірності витрат зі складністю справи, обсягу виконаних робіт адвокатом, суд вважає, що витрати на правничу допомогу мають складати 3000 грн. За таких обставин суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у сумі 3000грн, тим самим частково задовольнивши дану вимогу. Сторона позивача також просила стягнути з відповідача оплату послуг поштового зв`язку в сумі відповідно до розрахункового документа про оплату послуг поштового зв`язку, однак відшкодування витрат позивача пов`язаних з направленням позовної заяви відповідачу не обґрунтовані позивачем і не передбачені чинним законодавством, відтак не підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до ст.141 ЦПК України та абз.1 п.36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір, пропорційно до задоволених вимог в розмірі 1896,26 грн. (15368,11х2422.20:19632,17) Також, слід зазначити, що ордер наданий представником відповідача містить всі необхідні відомості на представництво інтересів [PERSON] адвокатом Тризною Є.М. та посилання представника позивача на відсутність зазначення в ордері номеру та дати посвідчення суд вважає формальним та таким, що не впливає на можливість представництва особи адвокатом.

Outcome: partial