Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що 02.02.2022 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис №112, про що видано Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 02.02.2022 року. Подружжя має спільну доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження № [NUMBER] від 07.10.2022 року. Протягом тривалого періоду, під час спільного проживання між позивачем та відповідачем почали виникати конфлікти і непорозуміння внаслідок того, що кожен має різні погляди на сімейне, спільне життя, ведення спільного господарства, взаємні права та обов`язки. Також позивач і відповідач втратили почуття взаємної любові та поваги, які повинні бути притаманні сім`ї, і перестали буди родиною, а шлюб носить виключно формальний характер. Будь-які шлюбні стосунки між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, проживають окремо один від одного і не створюють єдину сім`ю. Відсутня взаємна повага та підтримка, так само як і намір продовжувати шлюб чи зберегти сім`ю. Подальше сімейне життя і збереження шлюбу з відповідачем неможливе, саме тому позивач змушена звертатися до суду з вимогою про розірвання шлюбу. Шлюбні відносини між позивачем та відповідачем фактично припинилися з 25.10.2023 року. Підстав для примирення позивач не вбачає. Подальше спільне життя і збереження шлюбу, на переконання позивача, суперечить її інтересам та інтересам спільної дитини, у зв`язку з чим позивач наполягає на розірванні шлюбу. Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 27.12.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Позивач в судове засідання не з`явилася, представником позивача подано до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, представником подано заяву про розгляд справи у відсутності сторони відповідача, позовні вимоги визнає та просить шлюб розірвати. У відповідності до положень ч.2 ст.247 ЦПК України\~у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, доходить переконання про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 02.02.2022 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис № 112 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). В шлюбі в сторін народилася дочка - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження № [NUMBER] від 07.10.2022 року. Згідно з ч. 2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст.112\~Сімейного\~кодексу\~України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За змістом\~статті 51\~Конституції\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно статті 24\~Сімейного\~кодексу\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до частин 3 та 4 статті 56\~Сімейного\~кодексу\~України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Згідно з приписами частини 3 статті 105\~Сімейного\~кодексу\~України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що сторони втратили взаємні подружні почуття, між ними склались відносини, які не сприяють подальшому збереженню їх сім`ї, примирюватися не бажають, на розірванні шлюбу наполягають, таким чином, подальше спільне життя сторін неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб з відповідачем слід розірвати. Разом із тим, відповідно до ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Зважаючи на той факт, що відповідач визнав позовні вимоги, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача 50 відсотків суми сплаченого судового збору, а інші 50 відсотків - повернути позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved