Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, в якому просив суд стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 151 400 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.07.2020 року відповідач, керуючи автомобілем «Mitsubishi Pajero» д.н. [NUMBER] по вул.Лосівській в м.Харкові, здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , внаслідок чого потерпілий отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 26.09.2024 року кримінальне провадження за підозрою [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України закрито за закінченням строків давності, цивільний позов позивача про відшкодування моральної шкоди залишено без розгляду. У добровільному порядку відповідач [PERSON] моральну шкоду позивачу [PERSON] не відшкодував. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 29.10.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, провадження у справі відкрито, ухвалено проводити розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 25 листопада 2024 року представником відповідача адвокатом Ципліцьким Д.О. подано відзив на позовну заяву, в якому він не заперечує проти cтягнення з [PERSON] на користь [PERSON] моральної шкоди у розмірі 15 000,00 грн. Зазначає, що відповідно до Довідки №1 від 25.10.2021 Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодувало [PERSON] заявлені останнім витрати на лікування, тимчасову втрату працездатності та стійку втрату працездатності в загальній сумі 98 868, 13 грн. За таких обставин, обґрунтування потерпілим підстав для виплати моральної шкоди тим, що [PERSON] не було компенсовано витрати на лікування та не надавалась інша матеральна допомога, є недоречним. Крім того, визначення позивачем суми моральної шкоди аж ніяк не може відповідати принципу розумності та справедливості, оскільки, як зазначено у позовній заяві, моральні та фізичні страждання потерпілого беруть початок з 2020 року, в якому розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб був значно меншим, ніж у 2024 році. 28 листопада 2024 року позивачем подано до суду заперечення на відзив, в якому він зазначив, що його принцип визначення розміру моральної шкоди у кратному відношенні до прожиткового мінімуму було застосовано ним як орієнтир з огляду на наявну практику судів. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі, пояснив суду, що спричинена [PERSON] моральна шкода йому не відшкодована. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Представник відповідача адвокат Ципліцький Д.О. в судовому засіданні визнав позовні вимоги частково, лише в частині стягнення моральної шкоди в сумі\~15\~000 грн. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їх правовідносини. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 26 вересня 2024 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12020220000000904 від 21.07.2020 року за підозрою [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України за клопотанням прокурора закрито у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності. Цивільний позов [PERSON] до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди залишено без розгляду. Ухвала набрала законної сили 04.10.2024 року. Зі змісту ухвали вбачається, що [PERSON] підозрюється у скоєнні 21.07.2020 року кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому [PERSON] тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості. Відповідно до висновку експерта №12-14/551-А/20 від 21.08.2020 року в зв`язку з подією 21.07.2020 року у [PERSON] мали місце пошкодження: повний вивих акроміального кінця лівої ключиці, відкрите ушкодження підтаранного суглобу справа, відкритий перелом човноподібної, кубовидної, клиновидної кісток правої стопи, закритий перелом проксимальної фаланги 5-го пальця правої стопи. Із довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №283618 від 02.03.2024 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] є інвалідом 3 групи з 02.03.2021 року безстроково. Згідно Довідки №1 від 25.10.2021 Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодувало [PERSON] заявлені останнім витрати на лікування, тимчасову втрату працездатності та стійку втрату працездатності в загальній сумі 98 868, 13 грн. Моральна шкода не відшкодована. В добровільному порядку моральна шкода, спричинена кримінальним правопорушенням, відповідачем [PERSON] не відшкодована. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Статтею 1167 ЦК України, передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода\~відшкодовується незалежно\~від вини\~органу державної\~влади,\~органу влади\~Автономної Республіки\~Крим,\~органу місцевого\~самоврядування,\~фізичної або\~юридичної особи,\~яка її\~завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до\~ст.1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Згідно ст.23\~ЦК України,\~особа має\~право на\~відшкодування моральної\~шкоди,\~завданої внаслідок\~порушення її\~прав.\~Моральна шкода\~полягає:\~1)\~у фізичному\~болю та\~стражданнях,\~яких фізична\~особа зазнала\~у зв`язку\~з каліцтвом\~або іншим\~ушкодженням здоров`я;\~2)\~у душевних\~стражданнях,\~яких фізична\~особа зазнала\~у зв`язку\~з протиправною\~поведінкою щодо\~неї самої,\~членів її\~сім`ї\~чи близьких\~родичів;\~3)\~у душевних\~стражданнях,\~яких фізична\~особа зазнала\~у зв`язку\~із знищенням\~чи пошкодженням\~її майна;\~4)\~у приниженні\~честі та\~гідності фізичної\~особи,\~а також\~ділової репутації\~фізичної або\~юридичної особи.\~Якщо інше\~не встановлено\~законом,\~моральна шкода\~відшкодовується грошовими\~коштами,\~іншим майном\~або в\~інший спосіб.\~Розмір грошового\~відшкодування моральної\~шкоди визначається\~судом залежно\~від характеру\~правопорушення,\~глибини фізичних\~та душевних\~страждань,\~погіршення здібностей\~потерпілого або\~позбавлення його\~можливості їх\~реалізації,\~ступеня вини\~особи,\~яка завдала\~моральної шкоди,\~якщо вина\~є підставою\~для відшкодування,\~а також\~з урахуванням\~інших обставин,\~які мають\~істотне значення.\~При визначенні\~розміру відшкодування\~враховуються вимоги\~розумності і\~справедливості. Моральна\~шкода відшкодовується\~незалежно від\~майнової шкоди,\~яка підлягає\~відшкодуванню,\~та не\~пов`язана\~з розміром\~цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, будь-який факт протиправної поведінки щодо особи має наслідком отримання даною особою моральної шкоди, оскільки вона впевнена, що її права є непорушними (ст.21 Конституції України). Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року, (надалі - Пленум ВСУ), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Як визначається п.3 вказаної постанови Пленуму ВСУ моральна шкода може полягати, зокрема: моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Обґрунтовуючи розмір спричиненої моральної шкоди позивач [PERSON] посилався на те, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб 3\~028 грн. З урахуванням завданих моральних страждань внаслідок отриманих тілесних ушкоджень та тривалого перебування у лікарні та на лікуванні (з липня 2020 по березень 2021 року), отримання третьої групи інвалідності безстроково, порушення усталеного порядку життя, що було пов`язано з вимушеним користуванням інвалідним візком, сторонньою допомогою, милицями та тростиною для пересування, вимушеними незворотними негативним змінами у звичайному способі життя, розмір відшкодування моральної шкоди у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 151\~400 грн., буде відповідати принципам розумності та справедливості. З огляду на зазначене та обставини справи, суд вважає, що в даному конкретному випадку факт заподіяння відповідачем моральної шкоди позивачу є безсумнівним, її наслідки у вигляді моральних та фізичних страждань позивача залежать від особливостей його емоційно-розумового сприйняття внаслідок неправомірних дій відповідача та перенесених позивачем у зв`язку з цим страждань. Що стосується розміру відшкодування моральної шкоди, то суд зазначає наступне. Згідно роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України, з подальшими змінами «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили. В постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 5 грудня 2022 року у справі № 214/7462/20 вказано, що при визначенні грошової суми компенсації моральної шкоди враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставини, які мають істотне значення, вимоги розумності й справедливості. В деяких випадках в законодавстві визначено мінімальний розмір моральної шкоди. При цьому розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення (постанова ВП ВС від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц). Згідно ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. На підставі викладеного, з урахуванням засад розумності, виваженості та справедливості, характеру порушення прав позивача, обсягу душевних страждань, втрату нормальних життєвих зв`язків, здійснення додаткових зусиль для організації власного життя, зусиль, вжитих для відновлення порушених прав, суд вважає обґрунтованим розмір моральної шкоди, який підлягає стягненню на користь позивача з відповідача в розмірі 50\~000 гривень. Питання про судові витрати вирішуються судом у відповідності до норм ст. 141 ЦПК України. Враховуючи, що задоволенню підлягає тільки частина позовних вимог, судовий збір стягується з відповідача пропорційно задоволеним вимогам, а саме стягненню підлягають кошти в сумі 50 000 грн., що становить 33,03 % від заявленої позивачем суми. Відповідно стягненню з відповідача на користь держави підлягає 500,07 грн. судового збору (1 514 грн. х 33,03 % = 500,07 грн.)

Outcome: partial