Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-21 00:00:00

Позивач звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом до відповідачі, в якому просить стягнути солідарно заборгованість за послуги з централізованого опалення, гарячого водопостачання та внески у сумі 50\~351,18 грн., інфляційні втрати у сумі 1\~056,57 грн., 3% річних у сумі 349,49 грн. та витрати на сплату судового збору в сумі 3\~028,00 грн. У обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» на підставі відповідної ліцензії та рішень Черкаської міської ради № 520 від 24.05.2000 та № 1480 від 31.10.2007 забезпечує тепловою енергією населення, організації та підприємства всіх форм власності у м. Черкаси. Надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання в будинку [ADDRESS] здійснюється ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ». Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.п. 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 08.10.1992 №572, споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Згідно відповіді Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради № 9069/16052-01-10 від 10.07.2024 за адресою: [ADDRESS] , станом на 08.07.2024 зареєстровані [PERSON] з 02.12.1976, [PERSON] з 06.06.1990. Договір про надання житлово-комунальних послуг з відповідачами не укладався, однак його відсутність сама по собі не може бути підставою для звільнення споживачів від оплати послуг у повному обсязі. Відповідачі своєчасно та в повному обсязі з жовтня 2020 року не вносили плату за отримані послуги з постачання теплової енергії, гарячої води, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.07.2024 складає 50\~351,18 грн. Фактично, споживаючи вказані вище послуги, відповідачі не надсилали позивачу жодних скарг чи претензій щодо наявності послуг, їх кількості та якості надання, що свідчить про надання позивачем житлово-комунальних послуг належним чином. Відповідно до п.п. 5, 10 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договором, у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. З огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання, якою передбачено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивач на суму боргу нарахував інфляційні втрати у сумі 1\~056,57 грн. та 3 % річних у сумі 349,49 грн. На підставі викладеного вище, позивач просив суд задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідачів заборгованість за надані житлово-комунальні послуги. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 листопада 2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на 17 грудня 2024 року. 17 грудня 2024 року судове засідання відкладено на 22 січня 2025 року у зв`язку з неявкою відповідачів. 20 січня 2025 року на адресу суду надійшов відзив відповідача [PERSON] , у якому він просив відмовити у задоволенні позовних вимог. До відзиву додані квитанції про сплату платежів за послуги постачання теплової енергії та гарячого водопостачання. Просив застосувати строк позовної давності. У судовому засіданні 22 січня 2025 року представник позивача просив закрити провадження у справі в частині стягнення основного боргу, вирішити питання про повернення частини судового збору та стягнути нараховані інфляційні втрати та 3% річних. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні підтримала заяву представника про закриття провадження у справі в частині стягнення основного боргу, надала квитанції про оплату. Ухвалою Соснівського районного м. Черкаси від 22 січня 2025 року закрито провадження у справі в частині стягнення боргу у сумі 50\~351,18 грн., вирішено питання про повернення позивачу судового збору у сумі 2\~945,74 грн. Згідно ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судові дебати не проводяться. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд зазначає наступне. Як вбачається з матеріалів справи, ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» на підставі ліцензії Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.11.2012 № 374 та рішень Черкаської міської ради №520 від 24.05.2000 та № 1480 від 31.10.2007 надає послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в будинку [ADDRESS] . Згідно відповіді Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради № 9069/16052-01-10 від 10.07.2024 за адресою: [ADDRESS] , станом на 08.07.2024 зареєстровані [PERSON] з 02.12.1976, [PERSON] з 06.06.1990. Основні засади організаційних, господарських відносин між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання комунальних послуг, і фізичною особою, яка отримує послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 № 1209. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо будинкових систем (крім обслуговування внутрішньо будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньо будинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Статтями 67, 68 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води підтверджено наданими позивачем доказами. З моменту надання відповідачу послуг з постачання централізованого опалення та гарячого водопостачання, в силу норм житлового законодавства, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у них виникли правовідносини, які полягають у виконанні зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати спожитих послуг. Відповідно до ст.ст. 156, 162 ЖК України плата за комунальні послуги в будинку (квартирі), що належить на праві приватної власності, здійснюється за затвердженими в установленому порядку тарифами. Власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку та прибудинкової території. Згідно зі ст.ст. 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов`язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно з законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов`язком споживача - є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов`язком виконавця надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Матеріалами справи підтверджено надання відповідачам послуг центрального опалення та гарячого водопостачання, згідно листа-розрахунку, по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , та наявність на дату подачі позову заборгованості у сумі 50\~351,18 грн. Відповідач у судовому засіданні підтвердила, що несвоєчасно сплачувала надані послуги з теплопостачання. Отже, відповідачі допустили порушення зобов`язання по своєчасній сплаті комунальних послуг. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивач мав право нарахувати інфляційні втрати та 3% річних на прострочене зобов`язання, таким чином, з відповідачів підлягають стягненню інфляційні втрати в сумі 1\~056,57 грн. та 3% річних в сумі 349,49 грн. Такі нарахування здійснені позивачем за період з грудня 2020 року по січень 2022 року, тобто до оголошення воєнного стану в Україні. Відповідач просив застосувати до вимог позову позовну давність. Суд не приймає до уваги доводи відповідача про застосування строків позовної давності, з огляду на таке. Відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, за період з 2020 року по 2024 рік відповідачами вчинялися дії щодо погашення заборгованості, а отже перебіг позовної давності є перерваним. А отже підстави застосування позовної давності відсутні. За таких обставин, оцінивши надані позивачем докази, ураховуючи закриття провадження у справі в частині стягнення боргу у сумі 50\~351,18 грн., суд приходить до висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» підлягають до часткового задоволення, оскільки встановлено, що позивач є надавачем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, ним були надані відповідні послуги відповідачам, як споживачам таких послуг, наведені ним розрахунки розміру боргу здійснені за встановленими тарифами з урахуванням платежів, які здійснювались відповідачами, а тому до стягнення з відповідачів підлягають інфляційні втрати у сумі 1\~056,57 грн. та 3% річних у сумі 349,49 грн., а всього 1\~406,06 грн. Також підлягають до стягнення з відповідачів на користь позивача судові витрати у сумі 82,26 грн., що відповідає вимогам ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial