Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-21 00:00:00

17 грудня 2024 року до представник АТ «А-Банк» Шкапенко О.В. звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 26.08.2020 року [PERSON] приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в A-Банку з метою укладання кредитного договору №б/н та отримання кредитної картки. На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг а А-Банку відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,4% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. AT «А-Банк» свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов Договору. Відповідач у порушення умов кредитного договору зобов`язання за вказаним договором не виконав, у зв`язку з чим, станом на 28.11.2024 року за ним утворилась заборгованість у розмірі 36448,65 гривень, яка складається з наступного: 19996,29 гривень - заборгованість за кредитом; 16452,36 гривень - заборгованість по відсоткам. Враховуючи наведене, представник позивача просить суд, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № б/н від 26.08.2020 року, станом на 28.11.2024 року у розмірі 36448,65 гривень, а також судові витрати по справі у розмірі 3028 гривень. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуського О.М. від 19 грудня 2024 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Заперечення від учасників справи проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, до суду не подавались. Правом, передбаченим ст. 178 ЦПК України щодо подачі відзиву на позовну заяву, відповідач не скористався. Представник позивача у судове засідання не з`явився. В матеріалах справи наявне клопотання представника позивача про розгляд справи без його участі. В поданих до суду запереченнях, представник позивача також зазначив, що просить розглянути справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, натомість подав заяву в якій просив ухвалити рішення за його відсутності та зазначив, що він дійсно має заборгованість перед банком. Однак, погасити заборгованість відповідач не може, оскільки є пенсіонером, отримує пенсію в розмірі 2980 гривень й за станом здоров`я не має змоги працювати і отримувати додатковий заробіток. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши подані стороною документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає що позов підлягає задоволенню з наступник підстав. Судом встановлено, що 26 серпня 2020 року [PERSON] звернувся до Акціонерного товариства «Акцент-Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» від 26.08.2020 року. В даній Анкеті-заяві, яка містить анкетні дані та підпис відповідача, останній підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг в АТ «А-Банк», які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, умови якого відповідачу зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Також, відповідач підтвердив своє ознайомлення до укладення цієї угоди з актуальними Умовами та Правилами надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» , тарифами, паспортом споживчого кредиту та до укладення цієї угоди йому надана повна інформація про фінансові послуги, у відповідності до ч.2 ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», та погодився з тим, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Окрім іншого, підписанням Анкети-заяви та інших електронних документів [PERSON] засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним їй відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором та визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтвердив, що всі наступні правочини можуть вчинятися ним або банком з використанням електронного цифрового підпису. Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначив, що між сторонами 26.08.2020 року було укладено кредитний договір, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Кредитним договором, на думку позивача, є сукупність документів, що містять умови надання кредиту, та які долучено позивачем до Анкети-заяви, а саме: Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка»; Тарифи користування кредитною карткою; довідку за картками, що отримані [PERSON] ; довідку встановлення та зміну клієнту [PERSON] лімітів за кредитним договором від 26.08.2020 року, за період з 26.08.2020 року по 28.11.2024 року; витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», розміщеного на сайті https://a-bank.com.ua/terms у розділі «Умови та правила»; розрахунок заборгованості станом на 28.11.2024 року за договором № б/н від 26.08.2020 року, укладеного між АТ «А-Банк» та клієнтом [PERSON] ; копію паспорту відповідача [PERSON] . Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», містить наступну інформацію: тип кредиту: поновлювальна кредитна лінія (ліміт) з пільговим періодом використання; сума/ліміт кредиту до 200000 грн. (в залежності від суми, яка погоджена у заявці на кредит); строк кредитування (строк дії кредитної лінії) - 240 місяців з правом автоматичного продовження; мета отримання кредиту: на споживчі цілі; спосіб та строк надання кредиту кредитні кошти надаються клієнту у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку. Строк надання кредиту протягом одного дня; базова процентна ставка 3,7 % в місяць (44,4% річних); реальна річна процентна ставка 56,44%. Інформація про умови кредитування також міститься в Тарифах користування кредитною карткою. За положеннями ч. 1, 2 ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.. Відповідно до ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно ч. 1 ст.\~633\~ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до статті 634\~цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634\~ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом частини другої статті 1056-1\~ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Стаття 652\~ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Підписавши вказану анкету-заяву, яка є складовою частиною кредитного договору, та паспорт споживчого кредиту, [PERSON] , відповідно до статей 3, 627 ЦК України, добровільно погодився на такі умови кредитного договору, взяв на себе відповідні зобов`язання. Отже, після підписання анкети-заяви, паспорта споживчого кредиту, у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у банку виник обов`язок надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача, у разі використання наданих коштів, виникло зобов`язання повернути кредитні кошти й оплатити інші погоджені сторонами платежі, що виникають в результаті укладеного між сторонами договору. Відповідно до п.п. 2.1.1.2.2, 2.1.1.2.3 Умов та Правил, Після одержання Банком від Клієнта необхідних документів, а також Заяви Банк виконує перевірку наданих документів і приймає рішення щодо можливості встановлення кредитного ліміту на кредитну картку. Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт надає право Банку у будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання цього Договору є прямою і безумовною згодою Клієнта щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. Згідно довідки за картами, [PERSON] було відкрито карткових рахунок № [NUMBER] та видано картки: № [NUMBER] , строком дії до 03.2027 року; № [NUMBER] , строком дії до 06.2027 року; № [NUMBER] , строком дії 06.2027 року;№ [NUMBER] , строком дії до 07.2027 року; № [NUMBER] , строком дії до 10.2027 року; № [NUMBER] , строком дії до 07.2027 року; № [NUMBER] , строком дії до 04.2028 року; № [NUMBER] , строком дії до 04.2028 року; № [NUMBER] , строком дії до 12.2031 року. Згідно довідки за лімітами за кредитним договором б/н (внутрішньобанківський референс SAMABWFC10073370861) від 26.08.2020 року за період з 26.08.2020 року по 28.11.2024 року, клієнту [PERSON] 26.08.2020 року було встановлено кредитний ліміт у розмірі 20000,00 грн., який було двічі змінено, а саме: 29.08.2023 року зменшено кредитний ліміт до 19996,29 гривень (ініціатор Банк); 23.02.2024 року збільшено кредитний ліміт до 20000,00 гривень (ініціатор Банк). Позивач AT «А-БАНК» свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов Договору. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобов`язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов`язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Держатель зобов`язаний стежити за витратою коштів у межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафта або перевитрати платіжного ліміту, згідно п. 2.1.1.5.7 Умов та правил надання банківських послуг. Частинами 1-4 ст.12\~ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Аналізуючи надані суду докази, суд дійшов висновку, що між сторонами по справі було досягнуто згоди щодо усіх істотних умов кредитного договору. Відповідно до частини першої статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 1049\~ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст.\~1050\~ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Положеннями статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Наданий банком розрахунку заборгованості свідчить, що відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим, станом на 28.11..2024 року має заборгованість у загальному розмірі 36448,65 гривень, з яких: 19996,29 гривень - заборгованість за кредитом; 16452,36 гривень - заборгованість по відсоткам. В ході розгляду справи відповідач визнав факт укладення кредитного договору, наявність заборгованості та не оспорював її розмір, визначений в розрахунку. Водночас, відповідач вказав на неможливість, на даний час, повернути заборгованість, що пов`язано із скрутним матеріальним становищем і станом здоров`я, у зв`язку з чим судом досліджено надані відповідачем виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 42339 та Довідку про доходи № 9291 2324 4705 0215, видану пенсіонеру [PERSON] . За загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання через відсутність у нього необхідних коштів. Зобов`язання припиняється неможливістю його виконання у зв`язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає (ст. 607 ЦПК України). У постановах\~Верховного Суду\~від 25.06.2020\~у справі\~№910/4926/19,\~від 11.07.2023\~року у\~справі № 910/18432/21, визначено, що у випадках порушення грошового зобов`язання суди не повинні приймати доводи боржника з посиланням на неможливість виконання грошового зобов`язання через відсутність необхідних коштів (стаття 607 Цивільного кодексу України) або відсутністю вини (статті 614, 617 Цивільного кодексу України). Отже, наведені відповідачем обставини щодо неможливості виконання ним вимоги про погашення заборгованості, не є в розумінні статті 607 Цивільного кодексу України підставою для припинення зобов`язання неможливістю його виконання. З урахуванням наведеного, оскільки відповідачем визнано наявність заборгованості, доказів повернення кредиту, на час розгляду справи відповідачем не надано, суд доходить висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № б/н від 26.08.2020 року, станом на 28.11.2024 року в розмірі 36448,65 гривень, з яких: 19996,29 гривень - заборгованість за кредитом; 16452,36 гривень - заборгованість по відсоткам. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Seryavin and others v. ukraine, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2011 року, остаточне 10.05.2011). Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 133 ПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За звернення до суду з даною позовною заявою, позивачем були понесені витрати з оплати судового збору в розмірі 3028,00 гривень. Доказів щодо понесення інших витрат, пов`язаних із розглядом справи, сторонами не надано. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, у відповідності до ст. 141 КПК України, з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору в розмірі 3028,00 гривень.

Outcome: approved