Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-23 00:00:00

Адвокат Ковалишкін В.В. в інтересах [PERSON] , заінтересовані особи Заводський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), [PERSON] , звернувся до суду із заявою про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України. В заяві посилалися на те, що 11.09.2020 року заявник зареєстрував шлюб з [PERSON] , після реєстрації шлюбу спільним прізвищем подружжя є « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , яке видано 11.09.2020 року Мелітопольським міськрайонним відділом реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). \~ \~ \~ \~ [INFO] у подружжя народився син, місцем народження дитини є м.Мелітополь Запорізької області, батьки назвали дитину [PERSON] . Факт народження підтверджується медичним свідоцтвом про народження серії 23 № 2025010003, що видано 01.01.2025 Державною бюджетною установою охорони здоров`я Мелитопольский областной перинатальный центр; обмінною картою пологового будинку, пологового відділення лікарні, що видана 04.01.2025 лікарем акушер-гінекологом [PERSON] ; свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , що видане 04.01.2025 Територіальним відділом РАЦС міста Мелітополя і Мелітопольського району Управління РАЦС Запорізької області. Обидва з батьків дитини мають українське громадянство, що підтверджується паспортом громадянина України. Дитина народилася під час тимчасової окупації Мелітопольського району, де з квітня 2022 року припинена діяльність органів державної реєстрації актів цивільного стану України. Ця обставина не дозволяє заявнику зареєструвати факт народження в органах державної реєстрації актів цивільного стану України. Просить встановити факт народження дитини чоловічої статі [PERSON] , який народився [INFO] , місце народження: Україна, Запорізька область, місто Мелітополь. Зазначити в актовому записі про народження у графі «мати» - громадянка України [PERSON] , народжена [INFO] у місті Мелітополь Запорізької області, у графі «батько» - громадянин України [PERSON] , народжений [INFO] у місті Мелітополь Запорізької області; рішення допустити до негайного виконання, справу розглянути без участі заявника, матері дитини та їх представника. Ухвалою судді Заводський районний суд м.Запоріжжя від 24.01.2025 прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено судове засідання з повідомленням (викликом) осіб. Заявник [PERSON] , заінтересована особа [PERSON] та їх представник в судове засідання не з`явилися, в заяві просили справу розглянути у їх відсутність. Представник заінтересованої особи: Заводський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника, проти задоволення заяви не заперечують. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, розглянувши заяву та додані матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку, що вимоги заявника про встановлення факту народження дитини підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з п.7 ч.1 ст.315 ЦПК України,суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. [INFO] в м.Мелітополь Запорізької області народився заявник - [PERSON] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданим 20.12.2007 Мелітопольським МВ УМВС України в Запорізькій області. 21.02.1993 року в м. Мелітополь Запорізької області народилася заінтересована особа [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії № [NUMBER] , виданим 22.10.2020 року, орган видачі 2318, та копією довідки про реєстрацію місця проживання від 10.11.2020 року. 11.09.2020 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований Мелітопольським міськрайонним відділом реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), про що було зроблено актовий запис №547, після реєстрації шлюбу дружина отримала прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 11.09.2020 року. Відповідно до (мовою оригіналу) «медицинского свидетельства о рождении серия №23 № 2025010003», яке видано 12.10.2022 року «Державною бюджетною установою охорони здоров`я «Мелитопольский областной родильный дом» від 01 січня 2025 року, [INFO] у матері [PERSON] народилася одна дитина чоловічої статі. Також, факт народження підтверджується виданими розташованими на тимчасово окупованій території установами документами: обмінною картою та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04 січня 2025 року, виданим тимчасово установою з назвою «Территориальный отдел ЗАГС города Мелитополь и Мелитопольского района Управления ЗАГС Запорожской области», відповідно до якого [INFO] в м.Мелітополь народився [PERSON] , батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] . Вказані документи відповідно до\~ст.9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України"\~є недійсними і не створюють правових наслідків. Під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати і висновки Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v Turkey». «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozеr v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», Європейський суд з прав людини, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Враховуючи наведену практику Європейського суду з прав людини, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватися на дотриманні вимог ст. 263 ЦПК України щодо повного і всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території. Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток, можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ. З огляду на викладене, суд вважає доведеним факт народження дитини - [PERSON] , [INFO] , від батьків, що перебувають у шлюбі: матір [PERSON] , [INFO] , громадянка України, батько - [PERSON] , [INFO] , громадянин України. Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 було затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією. До цього переліку, а саме відповідно до розділу «II. Тимчасово окуповані Російською Федерацією території України» відноситься Мелітопольська територіальна громада. Згідно з положеннями статей 1, 5, 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Правовий статус тимчасово окупованої території, а також правовий режим на тимчасово окупованій території визначаються цим Законом, іншими законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, принципами та нормами міжнародного права. Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Згідно статті7 Закону України «Про громадянство України» передбачено, що особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Згідно із ч. 1 ст.144 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року,встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Згідно ч. 1 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Згідно ст. 133 Сімейного Кодексу України,якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік\~батьком дитини. Згідно з ч. 1 ст. 145 Сімейного кодексу України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Відповідно до ч. 1 ст. 146 Сімейного кодексу України ім`я дитини визначається за згодою батьків. Згідно з ч. 1 ст. 147 Сімейного кодексу України по батькові дитини визначається за іменем батька. Згідно пунктів 1,2 наказу Міністерство охорони здоров`я України від 04 березня 2022 року № 407 «Про забезпечення реєстрації новонародженої дитини в умовах воєнного стану» встановлено, що на період дії воєнного стану на території України для забезпечення реєстрації народження дитини в органах державної реєстрації актів цивільного стану на кожний випадок народження живої дитини заповнюють Медичне свідоцтво про народження (форма №103/о), затверджене наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за №1150/13024 та за умови відсутності можливості заповнення медичним працівником Медичного свідоцтва про народження (форма №103/о) медичний працівник зобов`язаний на кожний випадок народження живої дитини виписати довідку довільної форми в двох примірниках без проставляння печатки. Відповідно до ч.ч., 2, 3, 4ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків або за заявою, поданою в електронній формі. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3,4 ст. 317 Цивільного процесуального кодексу заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду. У рішенні про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявникам для державної реєстрації народження дитини. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявникам свідоцтво про народження дитини, виданого державним органом України, суд приходить до висновку про обґрунтованість та законність заяви, у зв`язку з чим, заява підлягає задоволенню. Відповідно до ст.317 ЦПК України,суд вважає за можливе допустити рішення до негайного виконання в частині щодо встановлення факту народження. При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що за частиною 2 статті 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Outcome: approved