Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-20 00:00:00

В провадження суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, 04 жовтня 2019 року між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено договір про надання кредиту №500822310, відповідно до умов якого, АТ «Альфа-Банк» надав позичальнику кредит в сумі 53649,08 грн, строком на 60 місяців на споживчі потреби, з відсотковою ставкою 23,00% річних. Договір кредитної лінії укладено з відповідачем у електронній формі відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію», який має силу договору, укладеного в письмовій формі та підписаний сторонами. 22.02.2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «ФОРТ» було укладено договір факторингу №1, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло статусу кредитора за кредитним договором №500822310 від 04.10.2019 року, укладеним між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем. В подальшому 23.02.2021 року між ТОВ «ФК «ФОРТ» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» було укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло статусу кредитора за кредитним договором №500822310 від 04.10.2019 року, укладеним між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем. Позивач зазначає, що станом на 23.02.2021 року, заборгованість відповідача за кредитним договором перед позивачем становить 70732,17 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 53164,95 грн. та заборгованості за нарахованими відсотками за користування кредитом в розмірі 15767,22 грн. На підставі наведеного, позивач просить суд, стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість в розмірі 70732,17 грн., та понесені судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак до його початку надали заяву в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилася, неодноразово повідомлялася про судові засідання. Про причини неявки суд не повідомила, своїм правом на надання відзиву не скористалася. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням згоди представника позивача, суд вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних в ній доказів та винести заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, 04.10.2019 року між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) було укладено угоду про надання кредиту №500822310. За умовами укладеної угоди, відповідач отримав від банку кредит на суму 53649,08 грн., строком на 60 місяці, на споживчі потреби, з відсотковою ставкою 23,00% річних. Сторонами також був підписаний додаток №1 до Угоди про надання кредиту , який є невід`ємною частиною договору, яким визначено Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, а також Паспорт споживчого кредиту. Факт отримання кредитних коштів відповідачем підтверджено випискою по особовому рахунку за період з 04.10.2019 року по 22.02.2021 року. Як вбачається з розрахунку заборгованості за Кредитним договором №500822310 від 04.10.2019 року, станом на 22.02.2021 року [PERSON] має заборгованість в розмірі 70732,17 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 53164,95 грн, та заборгованості за нарахованими відсотками за користування кредитом в розмірі 15767,22 грн та штрафу за прострочку платежів на суму 1800 грн. 22.02.2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «ФОРТ» було укладено договір факторингу №1, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло статусу кредитора за кредитним договором №500822310 від 04.10.2019 року, укладеним між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем. В подальшому 23.02.2021 року між ТОВ «ФК «ФОРТ» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» було укладено договір факторингу №01-23-02/21, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло статусу кредитора за кредитним договором №500822310 від 04.10.2019 року, укладеним між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем. Відповідно до виписки з додатку до договору факторингу №01-23-02/21 від 23.02.2021 року, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором№500822310 від 04.10.2019 року. Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст.1050 та ч. 1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно ст. 611 ЦК України однією з форм відповідальності за порушення зобов`язання є сплата неустойки, у вигляді штрафу або пені. Згідно ч. 1ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ч.1 ст.1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Отже, [PERSON] істотно порушила умови кредитного договору, не повернула суму простроченого кредиту, в зв`язку з чим утворилась заборгованість. В той же час позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість, яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 53164,95 грн, та заборгованості за нарахованими відсотками за користування кредитом у розмірі 15767,22 грн, при цьому помилково зазначаючи загальну суму заборгованості - 70732,17 грн. Так загальна сума заборгованості за тілом кредиту в розмірі 53164,95 грн, та заборгованості за нарахованими відсотками за користування кредитом у розмірі 15767,22 грн, становить - 68932,17 грн. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути користь ТОВ «ФК «Еліт Фінас» заборгованість за кредитним договором №500822310 від 04.10.2019 року в розмірі 68\~932,17 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 53164,95 грн, та заборгованості за нарахованими відсотками за користування кредитом у розмірі 15767,22 грн. За правилами ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову - на відповідача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України). Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до платіжної інструкції № 3630 від 30.07.2024 позивач, за подачу позовної заяви, сплатив судовий збір у розмірі 3 028,00 грн, який і підлягає стягненню з відповідача. Крім того, на підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано копію договору про надання правничої допомоги № 03-07/24 від 03 липня 2024 року, укладеного з адвокатом Литвиненко О.І.; акт приймання-передачі наданих послуг № 1 від 15 липня 2024 року, а саме первинної консультації - 1 год. 1000,00 грн, правового аналізу наявних документів у замовника по справі - 2 год. 4000,00 грн, підготовки та подання позовної заяви - 2,1 год. 4200,00 грн; платіжну інструкцію № 3591 від 29 липня 2024 року про перерахування коштів позивачем адвокату у сумі 9200,00 грн. Враховуючи складність справи, з урахуванням виконаної адвокатом Литвиненко О.І. роботи та витраченого часу на надання правничої допомоги, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності юридичних витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, ціни позову у даній справі та значення справи для сторін, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 9 200,00 грн. Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 3028,00 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: partial