Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 06 серпня 2006 року між сторонами Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 1285 та видано свідоцтво про шлюб [NUMBER] . У даному шлюбі в сторін народилися діти: син [PERSON] та дочка [PERSON] . Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що подружжя втратило почуття взаємної поваги та любові, перестали вести спільне господарство та підтримувати шлюбні стосунки. Фактично сім`я припинила своє існування. Підставою погіршення відносин стали різні погляди на життя, несумісність характерів. Ухвалою судді від 18 грудня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі № 607/26896/24. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити з підстав, у ньому наведених, строк на примирення заперечувала, оскільки вона з відповідачем не проживає разом близько шести місяців. Відповідач [PERSON] у судовому засідання позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу, примирення не бажає. Частини 1, 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) визначають, що відповідач може визнати позов на будьякій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення учасників, дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 06 серпня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, сторони 06 серпня 2006 року зареєстрували шлюб про що зроблено актовий запис № 1285. У шлюбі в подружжя народилися діти: - дочка [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видане 31 жовтня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України; - син [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видане 31 жовтня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України. Судом встановлено, що між подружжям погіршилися відносини, вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. За змістом ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечив щодо розірвання шлюбу, з огляду на засади добровільності шлюбу, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. У зв`язку з тим, що позивачка не заявляла вимог про розподіл судових витрат, дане питання судом не вирішується.

Outcome: approved