Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

В грудні 2024 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (далі - Товариство) через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з відповідачки 39054 грн. заборгованості за кредитним договором, а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. та 10000 грн витрат на правничу допомогу. В обґрунтування вимог представник позивача зазначав, що 26.07.2023 між товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» укладено договір № 6900074 про надання споживчого кредиту, а 27.07.2023 додаткову угоду до вказаного договору, за умовами яких відповідачка отримала кредит з загальній сумі 10000 грн строком на 360 днів з періодичністю платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання за вказаним договором перед [PERSON] виконало надавши їй кредит у вказаній сумі шляхом зарахування на платіжну картку відповідачки. Однак відповідачка свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків у строки і на умовах, передбачених кредитним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 39054 грн, яка складається з тіла кредиту 10000 грн та процентів за користування кредитом у сумі 29054 грн. 27 травня 2024 року Товариство уклало договір факторингу № 27.05/24-Ф з ТОВ «Авентус Україна», за умовами якого набуло право грошової вимоги за кредитним договором, укладеним з відповідачкою. Згідно ухвали судді від 04 грудня 2024 року відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; сторонам визначено строк для подання заяв, клопотань, а також вирішено питання про витребування доказів. 17.12.2024 до суду надійшли витребувані докази. Позивачем копію позовної заяви з доданими документами надіслано відповідачці цінним листом з описом вкладення 27.11.2024. Відповідачці за зареєстрованою адресою місця проживання судом направлено копії ухвали про відкриття провадження, однак згідно відмітки відділення Укрпошти від 26.12.2024 адресат відсутній за вказаною адресою, у зв`язку з чим конверт із вкладенням повернуто суду, але згідно положень п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, вважається врученим. У встановлений судом строк [PERSON] відзив на позов не подала. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що 26.07.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою ІТС ТОВ «Авентус Україна», доступ до якої забезпечується Клієнту через Вебсайт або Мобільний додаток «CreditPlus», було укладено договір про надання споживчого кредиту № 6900074 (надалі - Договір), який підписаний відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором С6184. Відповідно до умов Договору відповідачка отримала кредит в сумі 3000 грн. строком на 360 днів та зобов`язується повернути його, сплачувати проценти за користування кредитом кожні 30 днів згідно з Графіком платежів (п.п.1.1, 1.2, 1.3, 1.4 Договору). Відповідно до умов додаткової угоди до вказаного кредитного договору від 27.07.2023 сторони домовились збільшити суму кредиту на 7000 грн, у зв`язку з чим погодили внести наступні зміни до договору виклавши п.1.3 Договору в новій редакції: «1.3. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 10000 гривень. Тип кредиту - кредит.» Додаткова угода підписана позичальницею електронним підписом одноразовим ідентифікатором С5644. Пунктом 1.5 та підпунктами 1.5.1, 1.5.2 Договору встановлено, що тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: стандартна процентна ставка становить 1,99% в день застосовується в межах всього строку кредиту та знижена процентна ставка 1,493 % в день за умови якщо клієнт до 25.08.2023 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту. Відповідно до умов додаткової угоди до Договору орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору збільшилась та складає за стандартною процентною ставкою - 81500,70 грн, за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки - 80043,03 грн. Згідно з п.2.1 Договору ТОВ «Авентус Україна» надає кредит в безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту з використанням реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Крім того у відповідності до п. 3.1. Договору нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод факт/факт. З даних листів ТОВ «Пейтек України», останнє, маючи повноваження на підставі договору про переказ коштів № 160222-1 від 16.02.2022, 26 липня 2023 року перерахувало кошти в сумі 3000 грн. та 27 липня 2023 року перерахувало кошти в сумі 7 000 грн на платіжну картку клієнта, маска картки [NUMBER] від ТОВ «Авентус Україна». Як вбачається з листа АТ КБ «ПриватБанк» № 20.1.0.0.0/7-241204/49237-БТ від 09.12.2024 на ім`я [PERSON] а банку емітовано картку № [NUMBER] , на яку 26.07.2023 здійснено переказ коштів на суму 3000 грн та 27.07.2023 здійснено переказ коштів на суму 7000 грн, інформація про платника відсутня. 27 травня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та Товариством укладено договір факторингу №27.05/24-Ф за умовами якого первісний кредитор на умовах платності відступив для Товариства права вимоги відповідно до Реєстру Боржників, який є додатком до договору, а Товариство прийняло їх та оплатило, що підтверджується даними вказаного договору факторингу, актів прийому-передачі реєстру боржників від 27.05.2024, копії платіжних інструкцій № 420, 421 обидві від 31.05.2024 та № 424 від 04.06.2024. За даними Витягу з Реєстру Боржників від 27.05.2024 до вказаного договору факторингу позивач набув права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 6900074 в сумі 28308 грн, яка складається з 10000 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 19308 грн - заборгованість за відсотками. Відповідно до даних картки обліку договору (розрахунок заборгованості), виданої первісним кредитором, заборгованість відповідачки за договором № 6900074 від 26.07.2023 станом на 26.05.2024 складається з 10000 грн заборгованості за основним боргом та 18308 грн заборгованості за процентами, які нараховувались з 26.08.2023 по 25.11.2023. При цьому нараховані проценти за користування кредитом в період з 26.07.2023 по 24.05.2023 в розмірі 4373,03 відповідачкою сплачено 25.08.2023. Як вбачається з даних розрахунку заборгованості за Договором, наданого позивачем, за період 27.05.2024 по 19.07.2024 Товариством також нараховано проценти за користування відповідачкою кредитними коштами у сумі 10746 грн. Перевіряючи правомірність позовних вимог законодавчим нормам, суд виходить з наступного. У відповідності до статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України). За положеннями частини першої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (частина 2 статті 207 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року в справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року, в справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року, в справі №127/33824/19 будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Згідно з ч.ч.1, 3, 4, 7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. За положеннями частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 1 статті 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до пункту першого частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно статті 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу вимог ч.1ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Зважаючи на оформлені у встановленому порядку кредитний договір та договір факторингу, позивач є належним стягувачем неповернутих кредитних коштів та процентів за їх використання з боржниці. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст.81 ЦПК України). Первісний кредитор виконав свої зобов`язання за вище вказаним кредитним договором та надав відповідачці кредитні кошти згідно його умов. Як вбачається з матеріалів справи відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, сплатила проценти за користування кредитом лише за період з 26.07.2023 по 24.08.2023 (30 днів), починаючи з 26.08.2023 оплату процентів не здійснювала, основну суму боргу (кредит) не повернула. Відтак, враховуючи суму основного зобов`язання та строк користування кредитом, визначений Договором, розрахунок відсотків по договору становить 65670 грн. (10000 грн. тіло кредиту х 1,99 % х 330 днів). При цьому відповідно до вимог позовної заяви позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за основним боргом в розмірі 10 000 грн, а також заборгованість за відсотками в загальному розмірі 29054 (18308+10746), які нараховані в межах строку кредитування та відповідно до умов Договору. На підставі зазначеного суд приходить до висновку, що матеріали справи містять належні та допустимі докази укладення між сторонами кредитного договору та перерахування кредитних коштів на рахунок [PERSON] , а також докази існування заборгованості у заявленому позивачем розмірі. Відтак позовні вимоги підлягають задоволенню, тож з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в загальному розмірі 39054 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного. Згідно зі ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. При подачі позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн., позов задоволено повністю, а тому з відповідачки на користь позивача слід стягнути витрати по оплаті судового збору в зазначеному розмірі. Позивач також просив стягнути з відповідачки витрати по оплаті професійної правничої допомоги у сумі 10000 грн. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою, підлягають розподілу разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу визначається згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Судом встановлено, що 17 липня 2024 року між Товариством та адвокатом Столітнім М.М. укладено договір про надання правової (правничої) допомоги № 17/07-2024. Предметом вказаного договору є надання юридичної допомоги в обсязі та на умовах передбачених, даним договором. Відповідно до розділу 4 даного договору, сторони погодили порядок оплати послуг адвоката. 21 листопада 2024 року позивач та адвокат Столітній М.М склали заявку № 5469 до вказаного договору про надання правової (правничої) допомоги, відповідно до якої адвокат зобов`язується надати послуги професійної правничої допомоги у рамках цивільного судочинства в суді першої інстанції по справі про стягнення заборгованості за кредитним договором № 6900074 від 26.07.2023, укладеним між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] . Як вбачається з акту № 5469 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно Договору № 17/07-2024 від 17 липня 2024, підписаного Товариством та адвокатом Столітнім М.М. витрати на правничу допомогу складаються з: зустріч Адвоката та Клієнта, надання Адвокатом усної первинної консультації та роз`яснень з правових питань у рамках цивільного судочинства (0,5 год., 440.00 грн); дослідження наданих Клієнтом документів та аналіз фактичних обставин справи ( 1 год. 840.00 грн); аналіз чинного законодавства, судової практики Верховного Суду, практики судів апеляційної інстанції у рамках цивільного судочинства (0,5 год., 440.00 грн); підготовка декількох позицій на підставі вивченого питання для ефективного захисту права та інтересів Клієнта, узгодження обраної позиції з Клієнтом (1 год., 840.00 грн); письмова юридична консультація, складання письмового консультаційного висновку з посиланням на вимоги чинного законодавства з урахуванням сталої судової практики та обраної Клієнтом позиції захисту прав та інтересів (1 год., 840.00 грн); проведення Адвокатом заходів спрямованих на самостійне отримання необхідних письмових доказів у цивільному процесі, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, складення, оформлення та направлення адвокатських запитів. (1 год., 840.00 грн); складання позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором № 6900074 від 26.07.2023 року, укладеним між позивачем та [PERSON] до суду (2 год., 1640.00 грн); складання та оформлення інших документів (крім процесуальних) - додатків до позовної заяви, необхідних для повного, всебічного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наданих до суду доказів (1 год., 840.00 грн); складання та оформлення процесуальних документів необхідних для розгляду цивільної справи в суді першої інстанції (відповідь на відзив, письмові пояснення, заяви (клопотання), клопотання про витребування доказів, тощо (2 год., 1640.00 грн); представництво інтересів Клієнта під час здійснення цивільного судочинства, в тому числі участь у судових засіданнях (2 год., 1 640.00 грн). У постанові Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved