Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-26 00:00:00

19.08.2024 представник Акціонерного товариства «Перший український міжнародний Банк» звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість у розмірі 66 337,04 грн., а також понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2 422, 40 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та відповідачем, 27.04.2016 на підставі кредитного договору №200657928201 видано кредитну карту з кредитним лімітом у сумі 5 000 грн., який в подальшому було збільшено до 45300 грн. Проте у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 04.06.2024 р. має заборгованість в сумі 66 337,04 грн., з яких: - заборгованість за кредитом 45 248,68 грн.; заборгованість за відсотками 21088,36 грн. Умовами Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, передбачено право Банку змінювати клієнту кредитний ліміт. Так, згідно пункту 4.3.6.4. частини 4 Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб встановлено, що змінити (зменшити, збільшити) розмір наданого Кредитного ліміту або закрити Кредитний ліміт взагалі за умови інформування Клієнта шляхом направлення SMSповідомлення на Номер мобільного телефону. В SMS-повідомленні про зміну розміру Кредитного ліміту Банк повідомляє Клієнту новий розмір Кредитного ліміту. У разі незгоди Клієнта із зміненим розміром Кредитного ліміту, за винятком випадку, передбаченого п. 4.2.19. Розділу ІІ цього Договору Клієнт протягом 30 (тридцяти) календарних днів повинен звернутися до Банку та особисто подати відповідну письмову заяву. У випадку, якщо Клієнт протягом вказаного строку не заявив про свою незгоду зі зміною розміру Кредитного ліміту та/або здійснив першу Платіжну операцію після отримання вказаного SMS-повідомлення Банку згода Клієнта зі зміною умов Договору вважається підтвердженою. Позивач направив письмові вимоги (Повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку вона зазначила у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. За викладених обставин представник позивача просить стягнути з [PERSON] на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» вищевказану заборгованість та судові витрати. Заочним рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23.09.2024 позовні вимоги задоволені повністю, стягнуто із відповідачки заборгованість за кредитом в розмірі 66337,04 грн та 2422, 40 грн. судового збору. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03.12.2024 заяву представника відповідача [PERSON] про перегляд заочного рішення задоволено частково. Заочне рішення від 23.09.2024 про стягнення кредитної заборгованості скасовано, а справу ухвалено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову. Як вбачається із довідки про доставку електронного документу Ухвала про скасування заочного рішення від 03.12.2024 було надіслано одержувачу [PERSON] в його електронний кабінет. Документ доставлено 04.12.2024 о 23.36 год (а.с.184). Представником відповідача з порушенням строків\~ подання відзиву на позов визначених в ухвалі про перегляд заочного рішення,\~ було 23.12.2024 через систему «Електронний суд» подано до суду відзив на позов з додатками (а.с.184-194). Відповідно до\~ч.\~7\~ст.\~178,\~ч.\~1\~ст.\~278\~ЦПК України,\~відзив подається\~в строк,\~встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі. Як вбачається зі ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Проте представником відповідача заява про поновлення процесуального строку не подавалася. Таким чином відповідачем згідно ч.1 ст. 126 ЦПК України втрачене право на подання відзиву на позовну заяву. Враховуючи наведене, поданий відповідачем відзив залишається судом без розгляду. Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи та прийняті судом, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом установлено, що 27.04.2016 року відповідачем підписана заява № 200657928201 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за умовами якої відповідачу відкрито кредитний ліміт у розмірі 5000 грн. (а.с.9). В силу вимог частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до заяви № 200657928201 від 27.04.2016 року про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, з умовами якого погодилася відповідач, про що свідчить наявність її власноручного підпису в ній, визначено базову відсоткову ставку, розмір щомісячних платежів, розмір комісії тощо. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «ПУМБ»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Позивач вказував, що Позичальнику видано кредитну картку з встановленим лімітом 5000,00 грн., який пізніше було підвищено. Вказані обставини підтверджені довідкою банку про збільшення кредитного ліміту по договору №200657928201 від 27.04.2016 року, з якої вбачається, що відповідачу протягом з 27.04.2016 по 26.05.2023 було поступово збільшено кредитний ліміт з 5 000 грн до 45\~300,00 грн. Той факт, що відповідач користувалася кредитними коштами в межах наданих їй збільшених кредитних лімітів, вказує на те, що вона була обізнана про такі ліміти, також підтверджується випискою руху коштів, якими вона оперувала. Позичальник користувалася кредитом в наданому розмірі, не ініціювала припинення договірних відносин, як передбачено п.4.3.6.4 кредитного договору, не оспорювала дії банку під час виконання зобов`язань за кредитним договором. Згідно розрахунку заборгованості у [PERSON] перед АТ «ПУМБ» заборгованість становить у розмірі 66 337,04 грн. В розмір заборгованості входить: заборгованість за кредитом 45 248,68 грн.; заборгованість за відсотками 21088,36 грн. 05.06.2024 р. позивач надіслав на адресу відповідача письмову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором № 200657928201 від 05.06.2024 у розмірі 66 337,04 гривень, що підтверджено копією поштових відправлень, проте вказана заборгованість відповідачкою в добровільному порядку сплачена не була (а.с. 36-37). Відповідач, яка є учасником кредитного договору, мала право і можливість перевірити власні витрати і правильність розрахунку заборгованості, між тим, іншого розрахунку суду не надала. Крім того, Верховний Суд у своїй постанові від 25 травня 2021 року у справі №554/4300/16-ц дійшов висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. У постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 року у справі № 161/16891/15-ц (провадження №61-517св18) зроблено правовий висновок про те, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно достатті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаною нормою Закону України підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Отже, виписка з рахунку особи, яка відповідає зазначеним вимогам та надана відповідно до вимог закону, є документом, який може бути доказом, і який суду необхідно оцінити відповідно до вимог цивільного процесуального закону при перевірці доводів про реальне виконання кредитного договору. Таким чином, виписки з особового рахунка відповідача є належними та допустимими доказами щодо надання кредитних коштів, з яких вбачається, що відповідач активно користувалася кредитними коштами та частково сплачувала заборгованість за кредитом, але на вимогу банку від 05.06.2024 року (а.с.36) про погашення заборгованості жодних дій для проведення розрахунку такого боргу не здійснила. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором, відповідачем по справі суду надано не було. З руху коштів по рахунку можливо встановити як зняття грошових коштів, так і внесення платежів. Оскільки платежі на погашення кредиту включають не тільки тіло кредиту, а й нараховані відсотки за користування кредитом, про що позичальник була обізнана, підписавши договір - тобто, сума заборгованості за кредитним лімітом змінюється з урахуванням періодичності і строків погашення кредиту. За приписами ст.ст.549, 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (штрафу, пені). Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина першастатті 80 ЦПК України). У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи, що відповідачкою не доведено належного повернення кредитних коштів у розмірі та на умовах, визначених кредитним договором від 27.04.2016 року, розрахунок заборгованості не спростувала, то позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. Згідно ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволений, тому з відповідачки [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 2422 грн. 40 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved