Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-15 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернулася до Жовтневого районного суду міста Запоріжжя з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 29 січня 2021 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб Олександрівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.\~Дніпро), про що складено відповідний актовий запис № 71. Від подружнього життя спільних дітей сторони не мають. Позивач вказує, що добровільному порядку розлучитись немає змоги, оскільки відповідач уникає зустрічі, не виходить на зв?язок та не бажає розлучатись, тому позивач змушена звернутися до суду. Позивач вказує, що у них з відповідачем різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Наразі\~шлюб носить формальний характер. Позивач стверджує, що шлюбні відносини фактично припинено з лютого 2022 року. 3 огляду на діаметрально протилежні погляди на життя та виходячи з розмов з відповідачем, позивач прийшла до висновку, що розлучення це єдиний вихід для сторін. На думку позивача, подальше спільне життя із відповідачем та збереження сім`ї є неможливим. Спору про поділ спільного майна на даний час між сторонами немає. Посилаючись на зазначені обставини, враховуючи, що шлюб фактично не існує, сім`ю зберегти неможливо, позивач просить суд розірвати шлюб, який укладений між [PERSON] і [PERSON] , та який зареєстрований 29 січня 2021 року Олександрівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.\~Дніпро), актовий запис № 71. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 12 червня 2024 року дану позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено справу до розгляду по суті (а.с.15). У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином (а.с.16, 19, 21, 25, 29, 31). Разом з тим, позивач [PERSON] надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить позов задовольнити. Заперечує проти надання судом строку для примирення. При цьому, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі (а.с.23). Відповідач [PERSON] у судове засідання також повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином (а.с.17, 22, 30). Проте, жодних документів на підтвердження поважності причин неявки відповідач суду не надав, відзиву на позов, заперечень проти заявлених [PERSON] позовних вимог на адресу суду також не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За правилами ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищезазначене, а також приймаючи до уваги, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частин 3, 4 статті 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частина 3 статті 105 СК України передбачає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті\~110\~цього Кодексу. За змістом ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що 29 січня 2021 року між [PERSON] і [PERSON] було укладено шлюб, про що Олександрівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-\~Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) було видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 29 січня 2021 року, відповідний актовий запис № 71. При укладенні шлюбу дружина не змінювала прізвище, залишила прізвище « [PERSON] » (а.с.9). Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вивчивши обґрунтування заявлених позивачем [PERSON] позовних вимог, врахувавши, що сторони не бажають зберегти шлюб та сім`ю, а також не мають намірів проживати спільно, оскільки факти, які викладені у позовній заяві, свідчать про те, що шлюб між сторонами фактично розпався, шлюбні стосунки сторони не підтримують, від подружнього життя спільних дітей сторони не мають, спір між сторонами щодо нажитого в шлюбі майна відсутній, приймаючи також до уваги, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, незважаючи на зусилля суду до примирення сторін, суд дійшов висновку про те, що сім`ю зберегти не має можливості, тому суд приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами. За правилами ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За змістом ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. При зверненні до суду з позовною заявою позивачем [PERSON] було сплачено судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. (а.с.1). В той же час, враховуючи, що позивач [PERSON] заявляє вимогу про стягнення з відповідача [PERSON] на її користь судових витрат, понесених при зверненні до суду, суд, згідно статті 141 ЦПК України, вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] понесені нею при зверненні до суду судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211 грн. 20 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved