Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-22 00:00:00

04.01.2023р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява [PERSON] до Міністерства юстиції України про скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії, треті особи державний реєстратор Павлоградської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Рижкова Вікторія Василівна, приватний нотаріус Кравченко Олександр Олексійович. Ухвалою суду від 10.01.2023р., яка скасована постановою Дніпровського апеляційного суду від 14.03.2023р., відмовлено у відкритті провадження (а.с.№16-17, 58-65 том № 1). Ухвалою суду від 20.03.2023р. відкрито провадження у справі та розгляд справи проводиться в загальному позовному провадженні (а.с.№68 том № 1). Ухвалою суду від 11.07.2023р. до участі у справі в якості третіх осіб, що не заявляють самостійні вимоги, були залучені - Дніпровська міська рада та [PERSON] (а.с.№ 156 том № 3). В обґрунтування позовних вимог представник позивача - адвокат Войтенко К.В., яка діє на підставі ордеру від 08.11.2022р. (а.с.№70 том № 1), посилалася на те, що [PERSON] було подано скаргу до Міністерства юстиції України, за результатами розгляду якої було прийнято наказ № 3524/5 від 22.08.2022р., яким скасовано рішення від 22.11.2021р. № 61757765, від 29.11.2021р. № 61902831, прийняті державним реєстратором Павлоградської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Рижковою В.В., а також скасовані рішення від 17.12.2021р. № 62391051, № 62391187, від 30.12.2021р. № 62691815, 62695249, 62696983, 62697675, 62698562, 62699373, 62700069, 62700653, 62702299, 62702964, від 31.12.2021р. № 62715213, 62715680, 62716130, 62716511, від 04.01.2022р. № 62730126, 62731986, 62733011, 62734049, 62736123, 62736891, 62738261, 62738988, 62739341, 62739652, 62739913, 62740128, від 05.01.2022р. № 62747297, 62748384, 62749269, прийняті приватним нотаріусом Кравченком О.О. Представник позивача вважав, що подана [PERSON] скарга не відповідає вимогам, встановленим ч. 5 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки не зазначено фактів порушення прав скаржника вказаними рішенням державних реєстраторів, не надано жодного документу, що підтверджує порушення прав скаржника. Також представник позивача посилалася, що відповідач вийшов за межі розгляду скарги, адже [PERSON] не оскаржувалися рішення від 29.11.2021р. № 61902831 та рішення від 17.12.2021р. № 62391051, № 62391187, від 30.12.2021р. № 62691815, 62695249, 62696983, 62697675, 62698562, 62699373, 62700069, 62700653, 62702299, 62702964, від 31.12.2021р. № 62715213, 62715680, 62716130, 62716511, від 04.01.2022р. № 62730126, 62731986, 62733011, 62734049, 62736123, 62736891, 62738261, 62738988, 62739341, 62739652, 62739913, 62740128, від 05.01.2022р. № 62747297, 62748384, 62749269. Представник позивача також зазначив, що рішеннями від 30.12.2021р., 31.12.2021р., 04.01.2022р., 05.01.2022р. право власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: [ADDRESS] , зареєстроване за [PERSON] , що є безумовною підставою для відмови у задоволенні скарги, а тому оскаржуваний наказ прийнятий з порушенням п. 2 ч.8 ст.37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Окрім того, Міністерство юстиції України не виконало вимоги Порядку розгляду скарг щодо дотримання прав та інтересів позивача, як заінтересованої | особи, в частині повідомлення про розгляд скарги, надання йому копії скарги та доданих до неї документів, у зв`язку з чим позивач був фактично позбавлений можливості належним чином підготуватися до засідання Комісії. Всупереч абз. 3 ч. 3 ст. 37 Закону № 1952-ІV, скаргу [PERSON] розглянуто з перевищенням 45 календарних днів, тобто відповідачем не дотримано строки розгляду, який є присічним, і сплив якого позбавляє права розгляду та вирішення відповідної скарги. Щодо протиправності\~скасування рішень\~від 17.12.2021р.\~№ 62391051,\~№ 62391187 відповідачем не\~заперечується той\~факт,\~що документи,\~передбачені Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою Кабінету України від 25.12.2015р. № 1127 були надані приватному нотаріусу. Щодо протиправності скасування рішень державного реєстратора від 30.12.2021р. № 62691815, 62695249, 62696983, 62697675, 62698562, 62699373, 62700069, 62700653, 62702299, 62702964, від 31.12.2021р. № 62715213, 62715680, 62716130, 62716511, від 04.01.2022р. № 62730126, 62731986, 62733011, 62734049, 62736123, 62736891, 62738261, 62738988, 62739341, 62739652, 62739913, 62740128, від 05.01.2022р. № 62747297, 62748384, 62749269, представник позивача зазначила, що приватним нотаріусом правомірно зареєстровано право власності за позивачем на підставі договорів про задоволення прав іпотекодержателя. Крім того, рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем виключно у суді, отже відповідач вийшов за межі своєї компетенції. На думку\~представника позивача,\~розглядаючи скаргу,\~відповідач перевіряв\~не лише\~дотримання державними\~реєстраторами процедури\~проведення реєстраційних\~дій,\~а й\~надав оцінку\~шодо укладення договору іпотеки та задоволення вимог іпотекодержателя, тоді як таку оцінку може надавати виключно суд за результатами розгляду відповідного спору, а тому відповідач під час розгляду скарги вийшов за межі своєї компетенції. Посилання відповідача на п. 43 Порядку № 1127 є помилковими, оскільки цей пункт виключено на підставі Постанови КМУ № 509 від 28.04.2021р. Так само помилковим є посилання на п. 77 Порядку № 1127, оскільки він регулює проведення державної реєстрації права власності на закінчений будівництвом об`єкт у результаті здійснення нового будівництва чи реконструкції, в той час як позивач не здійснював реконструкцію об`єкта нерухомості. Представник позивача\~просила визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України № 3524/5 від 22.08.2022р. та зобов`язати Міністерство юстиції України відновити записи в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, які було скасовані на підставі Наказу Міністерства юстиції № 3524/5 від 22.08.2022р., а саме: записи, внесені на підставі рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 22.11.2021р. № 61757765, від 29.11.2021р. № 61902831, прийняті державним реєстратором Павлоградської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Рижковою В.В., а також скасовані рішення від 17.12.2021р. № 62391051, № 62391187, від 30.12.2021р. № 62691815, 62695249, 62696983, 62697675, 62698562, 62699373, 62700069, 62700653, 62702299, 62702964, від 31.12.2021р. № 62715213, 62715680, 62716130, 62716511, від 04.01.2022р. № 62730126, 62731986, 62733011, 62734049, 62736123, 62736891, 62738261, 62738988, 62739341, 62739652, 62739913, 62740128, від 05.01.2022р. № 62747297, 62748384, 62749269, прийняті приватним нотаріусом Кравченком О.О. \~ \~ \~ \~Під час судових засідань представник позивача підтримала позовні вимоги, вважала їх обґрунтованими та просила задовольнити позов. 11.05.2023р. до суду надійшов відзив, в якому представник Міністерства юстиції України Петрушевська І.О., яка діє в порядку самопредставництва (а.с.№ 216 том № 2) просила відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування посилалася на те, що оскаржуваний наказ № 3524/5 від 22.08.2022р. винесений правомірно, на підставі, у межах та у спосіб, що передбачені законодавством і цей наказ жодним чином не порушує прав позивача. Щодо неповідомлення позивача про розгляд скарги, представник відповідача зазначив, що відповідне оголошення було розміщено на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України, а відсутність заінтересованих осіб під час розгляду скарги не є перешкодою для її розгляду. Також, необґрунтованим є посилання представника позивача щодо пропуску строків розгляду скарги, адже 28.07.2022р. Міністерством юстиції України було видане відповідне доручення, а 16.08.2022р. скарга [PERSON] повторно розглянута та складений висновок. Вказані в позовній заяві обставини не спростовують правомірність оскаржуваного наказу від 22.08.2022р., а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог (а.с.№ 188-197 том № 2). Під час судових засідань представник відповідача Бондик Р.В., який діє в порядку самопредставництва (а.с.№ 249 том № 3) заперечував проти позовних вимог та просив відмовити в задоволенні позову. Треті особи - державний реєстратор Павлоградської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Рижкова Вікторія Василівна та приватний нотаріус Кравченко Олександр Олексійович, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином, проте правом на подачу заперечень не скористалися. Представник третьої особи Дніпровської міської ради Гущина М.С., яка діє в порядку самопредставництва (а.с.№ 255 том № 2) в судових засіданнях посилалася на те, що наказ відповідача є правомірним та відсутні підстави для його скасування та зобов`язання поновити записи в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Представник третьої особи [PERSON] адвокат Довженко О.В., який діє на підставі ордера від 28.09.2022р. (а.с.№ 161 том № 3), також вважав необґрунтованими позовні вимоги, зазначив, що рішення Конституційного Суду, яке під час розгляду справи було долучено представником позивача, на момент прийняття спірного наказу Мінюсту не діяло, а отже, порушень не було. Оскільки об`єкт нерухомості, який належав [PERSON] , незаконно був зареєстрований та фактично не існував, дії відповідача щодо скасування рішень державних реєстраторів є правомірними. Розглядаючи справу в межах заявлених вимог, відповідно до ст.11 ЦПК України, та дослідивши надані докази, суд встановив наступні обставини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1. ст.4 ЦПК України). Судом встановлено, 16.08.2022р. Центральна Колегія Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції повторно розглянувши скаргу [PERSON] від 10.12.2021р., направлену за належністю листом Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) від 14.12.2021р. № 05.7-01/5985, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.12.2021р. за № СК-3721-21 за дорученням Міністра юстиції України Дениса Малюски від 28.07.2022р. № 254/1/48-22 на рішення від 22.11.2021р. № 61757765, прийняте державним реєстратором Павлоградської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Рижковою В.В. щодо державної реєстрації права власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] з вимогою притягнути до адміністративної та дисциплінарної відповідальності державного реєстратора Рижкову В.В. надала висновок (а.с.№219-225 том № 2). Даним висновком рекомендовано скаргу [PERSON] від 10.12.2021р. задовольнити частково, скасувати рішення від 22.11.2021р. № 61757765, від 29.11.2021р. № 61902831, прийняті державним реєстратором Павлоградської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Рижковою В.В., а також скасувати рішення від 17.12.2021р. № 62391051, № 62391187, від 30.12.2021р. № 62691815, 62695249, 62696983, 62697675, 62698562, 62699373, 62700069, 62700653, 62702299, 62702964, від 31.12.2021р., № 62715213, 62715680, 62716130, 62716511, від 04.01.2022р. № 62730126, 62731986, 62733011, 62734049, 62736123, 62736891, 62738261, 62738988, 62739341, 62739652, 62739913, 62740128, від 05.01.2022р. № 62747297, 62748384, 62749269, прийняті приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кравченком О.О. Також, рекомендовано тимчасово блокувати доступ до Державного реєстр речових прав на нерухоме майно державному реєстратору Рижковій В.В. та приватному нотаріусу Кравченку О.О. строком на три місяці, а в іншій частині вимог скарги відмовити. Під час розгляду скарги встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку та земельної ділянки, розташованих за адресою: [ADDRESS] , що межує з житловим будинком, розташованим за адресою: [ADDRESS] , будівництво якого не завершено. На думку скаржника, об`єкт будівництва є незаконним, оскільки будівництво багатоповерхівки невизначеного призначення проводиться посеред приватного сектору без дозвільних документів. Під час розгляду скарги Колегією встановлено, що на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 22.11.2021р. № 61757765, прийнятого державним реєстратором Павлоградської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Рижковою В.В., було відкрито розділ № 2512598112020 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна) на житловий будинок внаслідок перенесення відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно, змінено площу об`єкту нерухомого майна з 38,6кв.м на 1353,9кв.м та зареєстровано право власності за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Журжею Ю.Г., зареєстрованого в реєстрі за № 1945, та акту про проведення технічної інвентаризації від 20.11.2021р., складеного експертом з інвентаризації нерухомого майна [PERSON] (а.с.№93 том № 1, а.с.№221 том № 2). Рішенням від 29.11.2021р. № 61902831, прийнятим державним реєстратором Павлоградської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Рижковою В.В., внесені зміни до розділу на житловий будинок, а саме, додано технічний паспорт від 21.11.2021р., сформований в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва (а.с.№222 том № 2). На підставі рішень від 17.12.2021р. № 62391051, № 62391187, прийнятих приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] , був зареєстрований запис про обтяження від 17.12.2021р. № 45754274 та запис про іпотеку № 45754409 на підставі договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Кавченком О.О. 17.12.2021р., зареєстрований в реєстрі під № 3532. На підставі рішень від 30.12.2021р. № 62691815, 62695249, 62696983, 62697675, 62698562, 62699373, 62700069, 62700653, 62702299, 62702964, від 31.12.2021р. № 62715213, 62715680, 62716130, 62716511, від 04.01.2022р. № 62730126, 62731986, 62733011, 62734049, 62736123, 62736891, 62738261, 62738988, 62739341, 62739652, 62739913, 62740128, від 05.01.2022р. № 62747297, 62748384, 62749269, прийнятих приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кравченком О.О., житловий будинок був поділений на квартири [ADDRESS] та групу нежитлових приміщень № 29 та зареєстровано право власності за [PERSON] на підставі технічних паспортів, висновку щодо технічної можливості поділу об`єкту нерухомого майна присвоєнням об`єкту окремого номеру від 20.11.2021р. № 2101, виданого ПП «ПРОМ БТІ», договорів задоволення вимог іпотекодержателя, посвідчених приватним нотаріусом Кравченком О.О. (а.с. № 96- 245 том № 1, а.с.№ 1-172 том №2). Посилаючись на порушення державним реєстратором Рижковою В.В. та приватним нотаріусом Кравченком О.О. п. 43, 77 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ № 1127 від 25.12.2015р. ( у редакції чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення), ст.ст. 10, 22, 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Колегія встановила, що оскаржувані рішення від 22.11.2021р. № 61757765, 29.11.2021р. № 61902831 та від 30.12.2021р. № 62691815, 62695249, 62696983, 62697675, 62698562, 62699373, 62700069, 62700653, 62702299, 62702964, від 31.12.2021р. № 62715213, 62715680, 62716130, 62716511, від 04.01.2022р. № 62730126, 62731986, 62733011, 62734049, 62736123, 62736891, 62738261, 62738988, 62739341, 62739652, 62739913, 62740128, від 05.01.2022р. № 62747297, 62748384, 62749269 прийняті на підставі документів, які не відповідали вимогам законодавства, а рішення від 17.12.2021р. № 62391051, № 62391187 прийняті внаслідок незаконної державної реєстрації права власності [PERSON] на житловий будинок, який в подальшому був поділений на квартири та групи нежитлових приміщень. Основні та похідні рішення скасовані(а.с.№223-224 том № 2). 22.08.2022р. Наказом Міністерства юстиції України №3524/5 скарга [PERSON] задоволена частково, скасовані рішення від 22.11.2021р., 29.11.2021р., прийняті державним реєстратором Рижковою В.В. та скасовані рішення від 17.12.2021р., 30.12.2021р., 31.12.2021р., 04.01.2022р та 05.01.2022р., прийняті приватним нотаріусом Кравченком О.О. (а.с.№217-218 том № 2). Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції Закону станом на дату розгляду скарги 16.08.2022р.) рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Міністерство юстиції України розглядає скарги на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав. Відповідно до ч. 3 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів особою, права якої порушено, протягом двох місяців з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення своїх прав, але не пізніше одного року з дня прийняття відповідного рішення, здійснення дії або бездіяльності. Відповідно до ч. 4 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» скарга на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації прав подається у письмовій формі та має містити відомості про прізвище, ім`я, по батькові (найменування) скаржника, його місце проживання (місцезнаходження), номер телефону та/або адресу електронної пошти, суть (реквізити) оскаржуваного рішення, дій або бездіяльності, обставини, якими обґрунтовується порушення прав скаржника, а також прохання (вимоги) скаржника та дату складення скарги. Якщо з дня прийняття оскаржуваного рішення, здійснення дії або бездіяльності спливло більше двох місяців, а у випадку, передбаченому абзацом другим частини третьої цієї статті, - більше одного місяця, скарга має містити також відомості про дату, коли скаржник дізнався про порушення своїх прав. Скарга на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації прав має бути підписана скаржником. До скарги на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації прав можуть бути додані документи (їх копії), що підтверджують порушення прав скаржника. Відповідно до п. 4 Порядку розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015р. № 1128 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 р. № 1150), розгляд скарги у сфері державної реєстрації здійснюється у строки, встановлені\~ст. 20 Закону України\~«Про звернення\~громадян» (у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання, загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів). Відповідно до ч. 5 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» скарги на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації прав, повідомлення державних реєстраторів про виявлені ними факти використання їх ідентифікаторів доступу до Державного реєстру прав іншими особами розглядаються у строк не більше одного місяця з дня їх надходження. У разі якщо в місячний строк розгляд скарги неможливо, Міністерство юстиції України, його територіальні органи встановлюють необхідний строк для її розгляду, про що повідомляється особі, яка подала скаргу. При цьому загальний строк для вирішення питань, порушених у скарзі, не може перевищувати 45 днів. Відповідно до п. 5 Порядку розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015р. № 1128 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 р. № 1150) Мін`юст чи\~відповідний територіальний\~орган розглядає\~скаргу у\~сфері державної\~реєстрації не\~пізніше наступного\~робочого дня\~з дня\~її реєстрації\~на предмет\~пересилання її\~за належністю\~відповідному територіальному\~органу чи\~Мін`юсту,\~а також\~встановлення підстав\~для відмови\~в її\~задоволенні,\~а саме: оформлення скарги без дотримання вимог, визначених законом; наявність інформації про судове рішення про відмову позивача від позову з такого самого предмета спору, про визнання відповідачем позову або затвердження мирової угоди сторін; наявність інформації про судове провадження у зв`язку із спором між тими самими сторонами, з такого самого предмета і тієї самої підстави; наявність рішення Мін`юсту чи його територіального органу з такого самого питання; здійснення Мін`юстом чи його територіальним органом розгляду скарги з такого самого питання від того самого скаржника; подання скарги особою, яка не має на це повноважень; закінчення встановленого законом строку подачі скарги; розгляд питань, порушених у скарзі, не належить до компетенції Мін`юсту чи його територіального органу. З матеріалів справи вбачається, що листом від 14.12.2021р. № СК-3721-21 скарга [PERSON] була направлена до Міністерства юстиції України (а.с.№13 том №3) Скарга подана в письмовій формі, містить прізвище, ім`я, по батькові скаржника, його місце проживання, номер телефону, адресу електронної пошти. Також скарга містить суть оскаржуваного рішення від 22.11.2021р., посилання на протиправність дій державного реєстратора Рижкової В.В., обставини, якими обґрунтовується порушення прав скаржника, а також прохання (вимоги) скаржника та дату складення скарги. До скарги доданий ряд документів, зокрема Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Згідно інформації від 01.09.2020р., житловий будинок [ADDRESS] станом на дату реєстрації права власності 26.06.2012р. мав загальну площу 38.6кв.м та житлову 23,1кв.м. (а.с.№ 17 зворотна сторона том № 3). Згідно інформації від 25.11.2021р. станом на дату реєстрації права власності 22.11.2021р. загальна площа будинку вже становила 1353,9кв.м., а житлова 795,7кв.м (а.с № 18- зворотна сторона том № 3). Також, скаржником надані інші документи, які між іншим, свідчать про наявність судових справ, відкритого виконавчого провадження у відношенні [PERSON] про виконання вимог припису про усунення порушення вимог законодавств у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил та кримінальне провадження, відомості про яке внесене до ЄРДР по факту підробки офіційних документів групою осіб при реєстрації об`єкта нерухомості, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 22.11.2021р. (ас.№20-44 том № 3). Відповідно до п. 10 Порядку розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015р. № 1128 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 р. № 1150) для забезпечення можливості участі у колегіальному розгляді скарги у сфері державної реєстрації скаржника, державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту, рішення, дія або бездіяльність яких оскаржується, а також інших заінтересованих осіб, зазначених у скарзі у сфері державної реєстрації або встановлених відповідно до відомостей реєстрів (далі - заінтересовані особи), або надання зазначеними особами письмових пояснень по суті скарги Мін`юст чи відповідний територіальний орган не пізніше ніж за два дні, а під час воєнного стану - за 15 днів до дня засідання колегії забезпечує оприлюднення на своєму офіційному веб-сайті інформації про дату, час і місце такого засідання, а під час воєнного стану - про дату засідання, та додатково повідомляє зазначену інформацію заінтересованим особам засобами електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у скарзі у сфері державної реєстрації, доданих до неї документах, повідомлено заінтересованою особою або встановлено з інших офіційних джерел). Інформація про дату, час і місце засідання колегії, що проводиться після відкладення розгляду скарги або для повторного розгляду скарги у визначених законодавством випадках, не оприлюднюється, якщо колегією не прийнято рішення про інше. Відсутність заінтересованих осіб під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально не є перешкодою для її розгляду. \~ \~ \~ \~З поданих представником відповідача доказів вбачається, що скаржник, державний реєстратор Рижкова В.В. та приватний нотаріус Кравченко О.О. були повідомлені про дати та час засідань Колегії (а.с.№45-47, 62-66, 101-106 том №3) представник державного реєстратора Рижкової В.В. та приватний нотаріус Кравченко О.О. подавали письмові пояснення (а.с.№51-52, 109 том № 3). Ознайомившись зі змістом скарги [PERSON] та доданими до неї матеріалами, суд приходить до висновку, що скарга відповідає вимогам ч. 4 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вказаний факт порушення прав скаржника рішення державного реєстратора, надані докази на підтвердження обставин, вказаних у скарзі, та подана протягом одного місяця з моменту, як скаржник дізнався про порушення його прав. Суд не вбачає порушення Центральною Колегією Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції строку розгляду скарги, оскільки після повторного надходження з Міністерства юстиції України 28.07.2022р. (а.с. № 100 том № 3) скарга [PERSON] була розглянута протягом одного місяця та 16.08.2022р. прийнятий висновок Колегії, а 22.08.2022р. Наказ Міністерства юстиції України про часткове задоволення скарги у строки. Відповідно до п. 9 Порядку розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015р. № 1128 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 р. № 1150) під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації Мін`юст чи відповідний територіальний орган встановлює наявність обставин, якими обґрунтовано скаргу, та інших обставин, які мають значення для її об`єктивного розгляду, зокрема шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - реєстри), у разі необхідності витребовує документи (інформацію) і вирішує: 1) чи мало місце рішення, дія або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту; 2) чи було оскаржуване рішення, дія або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту прийнято, вчинено на законних підставах; 3) чи належить задовольнити скаргу у сфері державної реєстрації або відмовити в її задоволенні; 4) чи можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у скарзі у сфері державної реєстрації; 5) які рішення підлягають скасуванню або які дії, що випливають з факту скасування рішення або з факту визнання оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, підлягають вчиненню. Відповідно до п. 13 Порядку розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015р. № 1128 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 р. № 1150) за результатом розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально колегія формує висновок про те, чи: 1) встановлено наявність порушень закону у рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту; 2) підлягає скарга у сфері державної реєстрації задоволенню (в повному обсязі чи частково (з обов`язковим зазначенням в якій частині) шляхом прийняття Мін`юстом чи відповідним територіальним органом рішень, передбачених законом. Отже, Міністерству юстиції України надано повноваження під час розгляду скарги, в тому числі, поновити іншим способом, ніж зазначено у скарзі права та законні інтереси скаржника. З наявних у справі доказів та з наданих представниками відповідача усних пояснень під час судових засідань та письмових пояснень, що викладені у відзиві вбачається, що під час перевірки правомірності дій державного реєстратора Рижкової В.В. встановлено, що їй не було надано документів про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта нерухомості. Рішенням від 29.11.2021р. № 61902831 фактично проведена державна реєстрація права власності на закінчений будівництвом об`єкт в результаті реконструкції, проте акт технічної інвентаризації щодо зміни площі об`єкту та висновок щодо технічної можливості поділу об`єкту нерухомого майна не є належними доказами. Окрім того, з поданих до скарги документів вбачається, що у своїх поясненнях представник Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області зазначає, що за результатами проведених перевірок встановлено, що є підстави вважати об`єкт «будівництво нового житлового будинку за адресою: [ADDRESS] » об`єктом самочинного будівництва (а.с.№ 20-23 том №3). Факт самочинного будівництва за адресою: [ADDRESS] на сьогоднішній день встановлено рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі № 160/17496/22 від 17.04.2023р., яке залишено без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 26.09.2023р. та постановою Верховного суду від 18.09.2024р., згідно якого зобов`язано [PERSON] знести за власний рахунок самочинно збудований ним об`єкт будівництва загальною площею 1353,9кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS] на земельній ділянці з кадастровим номером: 1210100000:03:185:0035. І хоча на момент розгляду скарги 16.08.2022р. рішення суду від 17.04.2023р. щодо самочинного знесення об`єкту нерухомості не було ухвалене, проте воно опосередковано свідчить про правильність висновку Колегії, що під час державної реєстрації права власності ані державним реєстратором, ані приватний нотаріусом не було перевірено введення в експлуатацію об`єкта нерухомості та неправомірно вчинено реєстраційні дії. Як вбачається з висновку Колегії, під час розгляду скарги оцінка надавалася виключно діям державного реєстратора та приватного нотаріуса (правомірність укладення між [PERSON] та [PERSON] договору іпотеки не досліджувалась), які без достатніх на те правових підстав зареєстрували право власності на самочинно збудований об`єкт нерухомості. Таким чином, суд вважає, що відповідачем правомірно визначено спосіб захисту, який полягає не тільки в скасуванні рішення від 22.11.2021р., а й в скасуванні похідних від нього рішень від 29.11.2021р. про внесення змін до розділу на житловий будинок, від 17.12.2021р. і від 30.12.2021р., 31.12.2021р., 04.01.2022р., 05.01.2022р. Посилання представника позивача на те, що п. 43 Порядку № 1127 виключено на підставі Постанови КМУ № 509 від 28.04.2021р., суд оцінює критично, оскільки відповідно до ч. 7 Постанови КМУ, для абзацу\~п`ятдесят дев`ятого підпункту 1 пункту 3 змін ( а саме про виключення п. 43 з Порядку № 1127), постанова набирає чинності через шість місяців з дня опублікування цієї постанови. Офіційна публікація відбулася 25.05.2021р., а тому лише після 25.11.2021р. п. 43 втратив чинність, а на момент державної реєстрації 22.11.2021р. цей пункт був дійсним. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 10.01.2024р. у справі № 907/385/22 реконструкція - це перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об`єкта будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення. Реконструкція передбачає повне або часткове збереження елементів несучих конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації об`єкта в цілому або його частин. Приймаючи до уваги, що реєстраційною дією від 29.11.2021р. узаконено збільшення площі об`єкта нерухомості, який має ознаки самочинного будівництва, рішенням від 29.11.2021р. № 61902831, прийняте державним реєстратором Павлоградської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Рижковою В.В., внесені зміни до розділу на житловий будинок, є незаконним та правомірно скасовано відповідачем із посланням на п. 77 Порядку № 1127. Щодо рішення Конституційного Суд України № 9-р(ІІ)/2022 від 16.11.2022р., то суд не може його прийняти до уваги під час розгляду справи про визнання протиправним наказу від 22.08.2022р., з огляду на те, що на час постановлення спірного наказу була чинною інша редакція Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Аналогічний висновок зроблений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2024р. у справі № 916/4093/21. Приймаючи до вищевикладене, суд приходиться до висновку, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed