Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

31 жовтня 2024 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява акціонерного товариства «Перший український міжнародний Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 77225,27 грн. Позовна заява обґрунтована тим, що 16.09.2019 року між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2018167479001, на підставі якого відповідачу надано кредит у сумі 29400 грн. Відповідно до умов кредитного договору, укладеного між позивачем та відповідачем, зокрема, заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 2018167479001 від 16.09.2019, сторони погодили, що позичальник зобов`язується сплачувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості. Ці умови були узгоджені позичальником шляхом підписання відповідних документів. Підписавши вказану заяву позичальник беззастережно підтвердив, що приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ» pumb.ua. Також 09.12.2021 року між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №1002041513401, на підставі якого відповідачу надано кредит у сумі 20000 грн. Банк свої зобов`язання за договорами виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит, натомість [PERSON] в порушення умов договорів свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк не виконує, тому станом на 09.09.2024 року заборгованість склала: по кредитному договору №2018167479001 від 16.09.2019 року в сумі 49058,09 грн, із яких 29316,47 грн заборгованість за кредитом, 19741,62 грн заборгованість за процентами; по кредитному договору № 1002041513401 від 09.12.2021 року в сумі 28167,18 грн, із яких: 18196,33 грн заборгованість за кредитом, 4,25 грн заборгованість за процентами, 9966,6 грн заборгованість за комісією. Загальна сума заборгованості за кредитними договорами станом на 09.09.2024 року склала 77225,27 гривень. Позивач направив письмові вимоги (повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, про необхідність погашення заборгованості за кредитними договорами, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. Враховуючи викладене, представник позивача прохає суд стягнути із [PERSON] на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість у сумі 77225,27 грн, а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн. 03 грудня 2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач [PERSON] не погоджується з позовними вимогами та заперечує проти їх задоволення з огляду на таке. Щодо наданих копій паспортів споживчого кредиту зазначає, що не можна розцінювати як погодження умов кредитного договору інформацію, зазначену в «Паспорті споживчого кредиту», з огляду на те, що до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до Закону України «Про споживче кредитування», у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію») із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті (ч. 2 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування»). Тобто інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (паспорт споживчого кредиту), є пропозицією до укладення кредитного договору (офертою). Відтак, паспорт споживчого кредиту є довідкою для споживача про умови кредитування, з якими банк зобов`язаний його ознайомити для прийняття споживачем усвідомленого рішення про наступне укладення кредитного договору. Зазначає, що ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Отже, паспорт споживчого кредиту не є невід`ємною складовою частиною кредитного договору. Щодо наданих копій Публічних пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб зазначає, що надані роздруківки в редакціях, що діють відповідно з 12.06.2019 року та з 01.11.2021 року, не можуть бути належними доказами у справі, та не можуть бути прийняті до уваги судом, оскільки вказані «Публічні пропозиції» не містять підпису відповідача, при цьому, їх зміст повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Відповідно до умов та правил надання банківських послуг визначено, що пам`ятка, тарифи, а також заява про приєднання до умов та правил становить укладений договір про надання банківських послуг. У той же час, АТ «ПУМБ» не надано суду доказів оформлення та укладання між сторонами та відповідно отримання позичальником Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів банку, щоб в сукупності із заявою-анкетою свідчило б про укладений у належній формі договір між сторонами про надання банківських послуг. Відтак, належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці умови розумів позичальник, підписуючи чи договір, чи заяву-анкету позичальника, чи Умови і правила надання банківських послуг (для пролонгації договору) не надано. Обґрунтовуючи позовні вимоги, АТ «ПУМБ» зазначає, що сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов договору, підписавши договір, заяву-анкету. Вважає, що доводи позивача в позовній заяві не можуть бути прийняті до уваги, оскільки матеріали справи не містять доказів, які підтверджують факт належного ознайомлення відповідача з усіма істотними умовами договору. Відсутність підпису позичальника на умовах та правилах надання споживчого кредиту фактично надає можливість банку надавати умови в будь-якій редакції та стверджувати, що зазначені умови погоджені з відповідачем. Зазначення в заяві на видачу кредиту про ознайомлення позичальника і відповідача з умовами надання кредиту без ідентифікації самих умов, як таких, що погоджені підписом позичальника, не може бути належним доказом ознайомлення та погодження позичальника, відповідача саме з тією редакцією умов, на якій наполягає банк. Таким чином, враховуючи, що за умовами договору, заяви-анкети позичальника, останній разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку складає між позичальником та банком договір про надання банківських послуг, а долучений позивачем до матеріалів позовної заяви витяг з Умов та правил надання банківських послуг, не містить підпису відповідача, а відтак позивачем не доведено, що під час підписання заяви-анкети позичальника відповідач був ознайомлений саме з цими умовами та правилами надання банківських послуг. Зазначає, що у переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «ПУМБ»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг АТ «ПУМБ», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Отже, на думку відповідача, в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин ч. 1 ст. 634 ЦК України, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, неодноразово змінювалися самим АТ «ПУМБ» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Вказує, що позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач підписала заяви від 16.09.2019 року та від 09.12.2021 року, згідно з якими отримала кредит, тим самим підтвердила свою згоду на те, що дані Заяви разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які розміщені на банківському сайті, складають, укладені між відповідачем та банком, договори про надання банківських послуг. Однак, як вважає відповідач, вказане твердження позивача не відповідає вимогам діючого законодавства України та судовій практиці, що склалася. Так, кредитний договір має бути укладений у письмовій формі у вигляді одного документа (що містить усі істотні умови), підписаного обома сторонами, або у вигляді декількох документів, якими сторони обмінялися. При цьому документи, якими сторони обмінюються, також мають містити підписи відправників. Між тим, аналіз документів, які, на думку позивача, є кредитним договором, про те, що такі підписи містяться лише в анкетах-заявах від 16.09.2019 року та від 09.12.2021 року, яка жодних істотних умов договору не містять. З позовної заяви вбачається, що на думку позивача, такі істотні умови сторони погодили у витягу з тарифів обслуговування кредитних карт та витягу з Умов та правил надання банківських послуг у Банку. Однак така позиція є безпідставною, оскільки позивач не надав належних, допустимих, достовірних й достатніх доказів, які б підтвердили, що відповідач при складанні заяви ознайомився з будь-якими Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам (як зазначено у заяві) та відповідними тарифами (зокрема, саме з тими, що надані позивачем). Також\~ до позовної заяви позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що позичальник підписуючи анкети-заяви, розумів саме ті тарифи обслуговування будь-яких кредитних карт і Умов та правил надання банківських послуг у цьому Банку, що надано позивачем до позову, до того ж зазначені Умови не містять підпису відповідача. Відтак, позивачем не надано належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладених між сторонами кредитних договорів і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяви позичальника, та відповідно, чи брав на себе зобов`язання позичальник, відповідач зі сплати винагороди та неустойки в разі порушення зобов`язання з повернення кредиту, а також проценти та комісії, які нараховані позивачем у позовній заяві. Щодо наданого позивачем розрахунку заборгованості зазначає, що розрахунок наданий ним до позовної заяви не є первинним документом, а виписка по рахунку має статус первинного документа. Така виписка оформлена з порушенням вимог документообігу, не засвідчена належним чином та не відповідає вимогам, які пред`являються до офіційного документу, а тому не може слугувати доказом у справі. З огляду на те, що така виписка оформлена з грубим порушенням вимог документообігу, не засвідчена належним чином та не відповідає вимогам, які пред`являються до офіційного документу, а тому не може слугувати доказом у справі. Враховуючи викладене, вважає,що позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявність заборгованості та її розмір згідно анкет-заяв про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 16.09.2019 року та від 09.12.2021 року. Щодо нікчемності положень про сплату позичальником щомісячної комісії зазначає, що умовами Заяви №1002041513401 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 09.12.2021 року встановлено розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 2,99 відсотків. Так, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин 1 та 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». У пункті 5 Заяви встановлено комісію за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2,99 відсотків, тобто, фактично встановлено плату позичальника за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо передбачена ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування». Оскільки відповідачу було встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за Законом повинні надаватись безоплатно, на думку відповідача, положення пункту 5 Заяви №1002041513401 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 09.12.2021 року між нею та АТ «ПУМБ» щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості, є нікчемним. За таких обставин, вважає, що позовні вимоги про стягнення з неї на користь позивача заборгованості за комісією за «кредитним договором», задоволенню не підлягають. Крім цього, зазначає, що згідно розрахунку суми заборгованості відповідача по комісії за «Кредитним договором» №1002041513401 від 09.12.2021 року, станом на 09.09.2024 року заборгованість по комісії становить 9966,60 грн. Разом з тим, оскільки умова щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемною, а така заборгованість стягненню з відповідача не підлягає, тому, на думку відповідача, необхідно відмо- вити позивачу у стягненні з неї заборгованості за комісією у розмірі 9966,60 грн. Також відповідач звертає увагу, що ЦПК України не передбачає можливості прийняття копій документів, які є нечитабельними і зміст яких неможливо порівняти з оригіналом, в якості доказів. Копії невідомого походження не є належними та допустимими доказами у справі. Копіями невідомого походження є будь-які копії документів, справжність яких неможливо перевірити шляхом співставленням із оригіналом. Зазначає, що позивач повинен надати суду докази, що стосуються предмета спору, разом із поданням позовної заяви до суду. Натомість позивач не зазначив докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою. Таким чином, враховуючи твердження позивача та сукупність наданих позивачем доказів, відповідач [PERSON] вважає позовні вимоги недоведеними та безпідставними, а тому прохає відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. 23 грудня 2024 року до суду надійшла відповідь на відзив, у якому представник АТ «ПУМБ» зазначила, що доводи відповідача, зазначені у відзиві на позовну заяву, є безпідставними та необґрунтованими, а також викладене не заслуговує на увагу з огляду на наступне. Так, 16.09.2019 року відповідач звернувся до Банку з метою отримання кредиту. Підтвердженням надання відповідачу кредиту є Заява на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №2018167479001 від 16.09.2019 року, яка була підписана відповідачем, а також\~ Паспорт споживчого кредиту від 16.09.2019 року, який також був підписаний відповідачем. Зазначає, що Банк належним чином виконав свої зобов`язання, а саме надав позивачу грошові кошти у повному обсязі. Ліміт кредитування становив 3000,00 грн, який був збільшений до 29400,00 грн. Відповідач погодився із запропонованими умовами кредитування, підписав Заяву, Паспорт споживчого кредиту та фактично отримав грошові кошти. Також відповідач, у розділі Заяви «Кредитна картка» зазначив про те, що прохає Банк встановити на його поточний рахунок у гривнях, відкритий за цією Заявою кредитний ліміт у сумі 3000 гривень. У Заяві було викладено умови надання та обслуговування кредитної картки, з якими відповідач, підписавши Заяву, беззастережно погодився. Жодних заперечень щодо умов Заяви відповідач Банку не висловлював. До того ж підписанням Заяви підтвердив, що приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування (надалі за текстом ДКБО), яка розміщена на сайті: pumb.ua в повному обсязі з урахуванням умов надання всіх послуг як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО так і послуг, що можуть бути надані в процес обслуговування. Протягом дії договору відповідач користувався кредитними коштами неодноразово здійснював операції покупки через термінал, отримував готівкові кошти, що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача, яка додавалася до позовної заяви. Щодо укладення кредитного договору також зазначає, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Між Банком і відповідачем було укладено у письмовій формі договір, згідно якого відповідач отримав кредит, зобов`язався сплатити проценти за користування кредитом та повернути кредити в порядку та строки, обумовлені договором. Кредит наданий, а договір укладений шляхом підписання Заяви, яка містить усі суттєві умові, притаманні кредитному договору, згідно ЦК України. Окрім того, відповідач, разом із Заявою, підписав Паспорт споживчого кредиту, який був підписаний до моменту підписання відповідачем Заяви. Мета підписання Паспорту - ознайомлення відповідача з детальними умовами кредитування з урахуванням побажань споживача, а саме: тип кредиту кредит; сума/ліміт кредиту; строк кредитування; мета отримання кредиту; спосіб та строк надання кредиту. У Паспорті споживчого кредиту зазначено детальну інформацію про кредитодавця, суму кредиту, строк кредитування; мета отримання кредиту; спосіб та строк надання кредиту; розмір реальної річної процентної ставки та інші умови. Після ознайомлення з інформацією про споживчий кредит, яка наведена у Паспорті споживчого кредиту, відповідач підписав Заяву. Також факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується наданими у якості доказів матеріалами заявою, платіжною інструкцією, виписками по рахунку, паспортом споживчого кредиту, розрахунком заборгованості, які є належними доказами. Копії платіжних інструкцій, наявних в матеріалах справи, є первинними документами, які підтверджують зарахування банком суми позики відповідачу. Також позивач наголошує на тому, що відповідач не надав суду жодного належного та допустимого доказу неотримання кредитних коштів, натомість з моменту укладення кредитного договору порушує умови та не повертає кредит в установлені договором строки та розміри. Також зазначає, що умовами договору передбачено сплату відсотків за користу- вання кредитом, а також комісії банку за обслуговування кредитної заборгованості. Застосуванню до спірних правовідносин підлягають положення ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції, що діяла на момент укладення кредитного договору), а саме, що цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції, що діяла на момент укладення кредитного договору). Вказує, що Законом України «Про споживче кредитування» визначено, що до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Натомість, у спірних правовідносинах у відповідності до пункту 5.7.3 положень ДКБО АТ «ПУМБ» комісія за обслуговування кредитної заборгованості за споживчим кредитом встановлюється за послуги Банку щодо списання та зара- хування коштів з метою повернення споживчого кредиту, розрахунково-касове обслуговування щодо споживчого кредиту, надання консультаційних та інформаційних послуг щодо споживчого кредиту. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості сплачується щомісячно в термін сплати процентів за користування споживчим кредитом за відповідний розрахунковий період у розмірі, вказаному в Заяві про приєднання до Договору, від початкової (наданої) суми споживчого кредиту (база розрахунку комісії). Комісія за обслуговування кредитної заборгованості за наданим споживчим кредитом розраховується за повний місяць, у якому відбувається повернення заборгованості. Під повним місяцем, у цій Частині 5 Розділу ІІ цього Договору, розуміється період, який визначається від попереднього до наступного терміну (дати) платежу згідно з Графіком платежів. Таким чином, з огляду на виконані Банком послуги, надання яких підтверджується серед іншого і випискою по рахунку щодо зарахування коштів на рахунок відповідача, списання коштів з рахунку для погашення заборгованості, нарахування відсотків та інших платежів тощо, умова про встановлення комісії за такі послуги не є нікчемною чи такою, що суперечить вимогам законодавства, оскільки за змістом як постанов Верховного Суду так і ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» перелічені операції не є послугами, що надаються безоплатно, а відтак, і позовні вимоги не підлягають задоволенню. Інформування клієнта про розмір та дату платежу, про залишок заборгованості не є послугами з розрахунково-касового обслуговування чи послугами з зарахування, нарахування та перерахування грошових коштів, а відтак, останні можуть надаватись за плату комісію, на підставі домовленості сторін договору. Отже, на думку позивача, відзив відповідача є безпідставним та необґрунтованими, а доводи, зазначені за його змістом, такими, що не заслуговують на увагу суду. За таких обставин, прохає відхилити доводи відповідача за змістом відзиву як безпідставні та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. 30 грудня 2024 року відповідач [PERSON] подала до суду заперечення на відповідь на відзив, у яких зазначає, що позивач продовжує стверджувати про укладення із відповідачем кредитних договорів шляхом підписання останнім Заяв на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та Паспортів споживчого кредиту. Разом з тим, Паспорт споживчого кредиту не є невід`ємною частиною кредитного договору, а є інформацією, з якою кредитодавець зобов`язаний ознайомити споживача до укладення договору. Вважає, що не можна розцінювати як погодження умов кредитного договору інформацію, зазначену в «Паспорті споживчого кредиту», з огляду на те, що до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до Закону України «Про споживче кредитування», у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію») із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті (ч. 2 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування»). Тобто інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (паспорт споживчого кредиту), є пропозицією до укладення кредитного договору (офертою). З огляду на ці норми закону паспорт споживчого кредиту є довідкою для споживача про умови кредитування, з якими банк зобов`язаний його ознайомити для прийняття споживачем усвідомленого рішення про наступне укладення кредитного договору. Вказує, що ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Отже, паспорт споживчого кредиту не є невід`ємною складовою частиною кредитного договору. Щодо нібито ознайомлення відповідача із Публічною пропозицією АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування, то надані позивачем роздруківки із сайту Банку не містять підпису відповідача, а в умови Публічної пропозиції позивач (Банк) може вносити і вносить зміни, а тому стверджувати про те, що відповідач ознайомився та розумів самі ті умови Публічних пропозицій, роздруківки яких надав позивач і які не містять підпису відповідача неможливо. Надані позивачем роздруківки публічних пропозицій АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, в редакціях, що діють відповідно з 12.06.2019 року та з 01.11.2021 року, не можуть бути належними доказами у справі, та не можуть бути прийняті до уваги судом, оскільки вказані «Публічні пропозиції» не містять підпису відповідача, при цьому, їх зміст повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Таким чином, застосовувати до даних кредитних правовідносин сторін можливо лише дійсно підписані сторонами Заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 16.09.2019 року та від 09.12.2021 року. Також відповідач звертає увагу на нікчемність умов про встановлення комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Так, умовами Заяви №1002041513401 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 09.12.2021 року встановлено розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 2,99 відсотків. Зазначає, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин 1 та 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». У пункті 5 Заяви встановлено комісію за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2,99 відсотків, тобто, фактично встановлено плату позичальника за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо передбачена ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування». За вищенаведених обставин, оскільки відповідачу було встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, відповідач вважає, що положення пункту 5 Заяви №1002041513401 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 09.12.2021 року між нею та АТ «ПУМБ» щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості, є нікчемним, а тому позовні вимоги про стягнення заборгованості за комісією за «кредитним договором», задоволенню не підлягають. Також зазначає, що згідно розрахунку суми заборгованості відповідача по комісії за «кредитним договором» №1002041513401 від 09.12.2021 року, станом на 09.09.2024 року заборгованість по комісії становить 9966,60 гривень. Оскільки умова щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемною, а тому така заборгованість за комісією стягненню не підлягає. Враховуючи вищевикладене, прохає відмовити у задоволенні позовних вимог. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 31 жовтня 2024 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача, АТ «ПУМБ», будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак зі змісту позовної заяви вбачається, що останній прохав розглянути справу без участі представника Банку. Відповідач, [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, однак 03.12.2024 року подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Проти позовних вимог заперечує у повному обсязі. Також зі змісту поданих заяв по суті вбачається, що остання прохає відмовити у задоволенні позовних вимог повністю та судові витрати прохає покласти на позивача. Суд, розглянувши та вивчивши матеріали справи, дійшов до таких висновків. Судом установлено, що 16 вересня 2019 року між [PERSON] та акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» укладено кредитний договір, шляхом підписання Заяви №2018167479001 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування\~ фізичних\~ осіб, на підставі якого Банк відкрив на ім`я відповідача поточний рахунок у гривнях та надав кредитну картку зі встановленим кредитним лімітом у сумі 3000 грн, розмір реальної річної процентної ставки складає 47,88 %, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у тому числі тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) 1257,86 грн (розрахунок здійснено за умови виникнення заборгованості у розмірі 1000 грн та наступним її погашенням зі строком 12 місяців рівними платежами). Розрахунковий день 30 число місяця, платіжна дата 30 число місяця. Строк дії кредитного ліміту, процентна ставка за користування кредитним лімітом, розмір мінімального платежу та інші умови надання та обслуговування кредитної картки встановлюються відповідно до умов ДКБО в залежності від типу кредитної картки (а.с. 9). Підписавши вказану заяву, позичальник беззастережно підтвердив, зокрема, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі ДКБО), яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ»: pumb.ua, у повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть йому бути надані в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погодився з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості Банку). Відповідно до частини 1 статті 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартним формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідач [PERSON] , проставлянням власноручного підпису (особистий підпис клієнта) підтвердила, що отримала від Банку примірник Заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування\~ фізичних\~ осіб № 2018167479001 від 16.09.2019 року, що чітко вбачається із колонки для проставляння підпису. Також, разом із Заявою № 2018167479001 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування\~ фізичних\~ осіб відповідачем було підписано паспорт споживчого кредиту в якому передбачена інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит. Згідно паспорту споживчого кредиту, відповідач [PERSON] під підпис ознайомилася з його умовами та підтвердила отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, що надані виходячи із обраними відповідачем умов кредитування. Відповідач підтвердила отримання нею всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до потреб відповідача та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг і певних наслідків, які вони можуть мати для відповідача, в тому числі у разі невиконання зобов`язань за договором (а.с. 9 зворот). Таким чином, паспорт споживчого кредиту є інформацією, з якою кредитодавець зобов`язаний ознайомити споживача до укладення договору. На виконання умов укладеного договору № 2018167479001 Банк встановив відповідачу кредитний ліміт у розмірі 3000,00 грн, який в період з 16.09.2019 року по 03.03.2022 року був збільшений до 29400,00 грн, що підтверджується довідкою про збільшення кредитного ліміту (а.с. 41). Також судом установлено, що 09 грудня 2021 року між [PERSON] та акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» укладено кредитний договір, шляхом підписання Заяви\~ № 1002041513401 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування\~ фізичних\~ осіб, на підставі якого відповідачу надано споживчий кредит шляхом переказу на рахунок [NUMBER] в АТ «ПУМБ», код отримувача 3236911622, отримувач [PERSON] на умовах, що кредит надається на загальні цілі - GP X-sell ВСЕЯСНО у розмірі 20000 грн на строк 24 місяці, розмір процентної ставки 0,01% річних, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 2,99% (а.с. 7-8). У вказаній заяві відповідач, при обранні способу надання споживчого кредиту на загальні споживчі цілі шляхом банківського переказу, підписуючи Заяву, уповноважила Банк здійснити переказ суми споживчого кредиту з цільовим призначенням на загальні споживчі цілі за реквізитами, визначеними при визначенні способу надання споживчого кредиту на загальні споживчі цілі. Відповідно до платіжної інструкції № ТR.54368197.59234.8810 від 09.12.2021 року, Банком здійснено переказ грошових коштів на дебет рах. № [NUMBER] , отримувач [PERSON] в сумі 20000 гривень (а.с. 41 зворот). Зі змісту договору вбачається, що між сторонами узгоджений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов кредитного договору, із визначенням платіжного періоду для здійснення платежів, часта сума кредиту, розміру комісії за обслуговування кредитної заборгованості, реальної річної процентної ставки, загальні витрати за споживчим кредитом, загальна вартість кредиту та ін. Позивачем також надано підписаний відповідачем паспорт споживчого кредиту, в якому передбачена інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, а також публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (нова редакція діє з 12.06.2019) та (нова редакція діє з 01.11.2021) містяться умови кредитування, до яких додано графік платежів, умови надання та обслуговування «Кредитної картки з пільговим періодом та сервісом оформлення покупок «У розстрочку». Згідно із розрахунком заборгованості по кредитним договорам станом на 09.09.2024 року, загальний розмір заборгованості [PERSON] перед АТ «ПУМБ» за кредитним договором № 2018167479001 від 16.09.2019 року складає 49058,09 грн, із яких: 29316,47 грн заборгованість за сумою кредиту, 19741,62 грн заборгованість за відсотками; та по кредитному договору\~ № 1002041513401 від 09.12.2021 року складає 28167,18 грн, із яких: 18196,33 грн заборгованість за сумою кредиту, 4,25 грн заборгованість за відсотками, 9966,6 грн заборгованість за комісією (а.с. 42-44). Із наданих Банком виписок по особовому рахунку [PERSON] за період з 16.09.2019 по 09.09.2024 року та з 09.12.2021 по 09.09.2024 року вбачається про рух коштів за рахунками, відкрити на ім`я [PERSON] , а саме: здійснення операції покупки через термінал, переказ коштів, отримання готівкових коштів (видача готівки), часткове погашення заборгованості по процентам тощо (а.с. 45-52). Відповідно до списку № 20241018 ПУМБ згрупованих відправлень рекомендованим листом, на адресу відповідача [PERSON] направлялась письмова вимога (повідомлення) від 09.09.2024 року про необхідність погашення заборгованості в загальному розмірі 77 225,27 грн (а.с. 37-39, 61-62), однак, за наявних письмових матеріалів справи, відповідач вимоги банку не виконала, заборгованість не погасила. Відповідно до вимог статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Статтею 629 ЦК зазначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 526 ЦК зобов`язання повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до умов договору. Цивільний кодекс, крім обов`язку належного виконання зобов`язання встановлює також принцип своєчасності його виконання: відповідно до п. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до п.1 ст.1050 Цивільного кодексу України та абз. 2 ч. 10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач як кредитодавець має право вимагати повернення усієї суми заборгованості, якщо відповідач як позичальник прострочив сплату чергових платежів понад 1 місяць. Позивач направив письмову вимогу (Повідомлення) Відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, тому Позивач виконав свій обов`язок щодо претензійної роботи належним чином. Цивільний кодекс, крім обов`язку належного виконання зобов`язання встановлює, також, принцип своєчасності його виконання: відповідно до п. 1 ст. 530 ЦК України, якщо зобов`язані встановлений строк (термін) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушення зобов`язання є його невиконанням або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстро- ченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а\~ в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові\~ у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Щодо правомірності стягнення комісії за кредитним договором суд зазначає таке. Згідно зі статтею 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються: комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. За пунктом 10 частини 1 статті 12 цього ж Закону визначено, що у кредитному договорі обов`язково визначається порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, власних комісій та інших платежів (за наявності), включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися). Умовами договору передбачено сплату відсотків за користування кредитом, а також комісію Банку за обслуговування кредитної заборгованості. Закон № 1734-VIII «Про споживче кредитування» не забороняє встановлення у договорі про споживчий кредит комісій та інших обов`язкових платежів за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності) (крім тих, які згідно із законом надаються безоплатно) для отримання, обслуговування і повернення кредиту....» Правові позиції Постанови Верховного Суду від 13 липня 2022 року №496/3134/19 та Постанови Верховного Суду від 17 серпня 2022 року №180/1434/20, на яку посилається відповідач, не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, оскільки у тих випадках комісійна винагорода встановлювалась за інформування щодо заборгованості. У спірних правовідносинах у відповідності до ДКБО АТ «ПУМБ» комісія за обслуговування кредитної заборгованості за Споживчим кредитом встановлюється за послуги Банку щодо списання та зарахування коштів з метою повернення Споживчого кредиту, розрахунково-касове обслуговування щодо споживчого кредиту, надання консультаційних та інформаційних послуг щодо Споживчого кредиту. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості сплачується щомісячно в термін сплати процентів за користування Споживчим кредитом за відповідний розрахунковий період у розмірі, вказаному в Заяві про приєднання до Договору, від початкової (наданої) суми Споживчого кредиту (база розрахунку комісії). Комісія за обслуговування кредитної заборгованості за наданим Споживчим кредитом розраховується за повний місяць (період, який визначається від попереднього до наступного терміну (дати) платежу згідно з Графіком платежів), у якому відбувається повернення заборгованості. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про платіжні послуги» до фінансових платіжних послуг належать такі послуги: 1) послуги із зарахування готівкових коштів на рахунки користувачів, а також усі послуги щодо відкриття, обслуговування та закриття рахунків (крім електронних гаманців); 2) послуги із зняття готівкових коштів з рахунків користувачів, а також усі послуги щодо відкриття, обслуговування та закриття рахунків (крім електронних гаманців); 3) послуги з виконання платіжних операцій із власними коштами користувача з рахунку/на рахунок користувача (крім платіжних операцій з електронними грошима), у тому числі: а) виконання кредитового переказу; б) виконання дебетового переказу; в) виконання іншої платіжної операції, у тому числі з використанням платіжних інструментів; 4) послуги з виконання платіжних операцій з рахунку/на рахунок користувача (крім платіжних операцій з електронними грошима), за умови що кошти для виконання платіжної операції надаються користувачу надавачем платіжних послуг на умовах кредиту, у тому числі: а) виконання кредитового переказу; б) виконання дебетового переказу; в) виконання іншої платіжної операції, у тому числі з використанням платіжних інструментів; 5) послуги з емісії платіжних інструментів та/або здійснення еквайрингу платіжних інструментів; 6) послуги з переказу коштів без відкриття рахунку; 7) послуги з випуску електронних грошей та виконання платіжних операцій з ними, у тому числі відкриття та обслуговування електронних гаманців. До нефінансових платіжних послуг належать: 1) послуги з ініціювання платіжної операції; 2) послуги з надання відомостей з рахунків. Таким чином, з огляду на виконані Банком послуги, надання яких підтверджується серед іншого і випискою по рахунку щодо зарахування коштів на рахунок відповідача, списання коштів з рахунку для погашення заборгованості, нарахування відсотків та інших платежів тощо, умова про встановлення комісії за такі послуги не є нікчемною чи такою, що суперечить вимогам законодавства, оскільки перелічені операції не є послугами, що надаються безоплатно, а відтак, і позовні вимоги не підлягають задоволенню. Інформування клієнта про розмір та дату платежу, про залишок заборгованості не є послугами з розрахунково-касового обслуговування чи послугами з зарахування, нарахування та перерахування грошових коштів, а відтак, останні можуть надаватись за плату комісію, на підставі домовленості сторін договору. За таких обставин, доводи відповідача [PERSON] про нікчемність умов про сплату позичальником щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості є безпідставними та такими, що не заслуговують на увагу. Відповідно до статтей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оскільки Банк свої зобов`язання за договором виконав і надав [PERSON] кредитні кошти, натомість відповідач взяті на себе зобов`язання по поверненню кредиту належним чином не виконала,\~ внаслідок чого утворилась заборгованість, яку на цей час добровільно не сплачено, доказів такої сплати заборгованості суду не надано, тому позовні вимоги необхідно задовольнити та стягнути із [PERSON] на користь АТ «ПУМБ» наявну заборгованість за кредитними договорами в сумі 77225,27 грн. Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому із [PERSON] на користь АТ «ПУМБ» необхідно стягнути сплачений за подання позовної заяви судовий збір у розмірі 2422,40 гривень згідно платіжної інструкції № 467 від 22 жовтня 2024 року.

Outcome: approved