Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-26 00:00:00

І. СУТЬ ПОЗОВУ 23.07.2024 [PERSON] звернулась до суду із позовом, за містом якого просить визнати [PERSON] , який помер [INFO] , батьком [PERSON] , народженої [INFO] , та зобов`язати Черняхівський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) виключити відомості про [PERSON] , [INFO] , як батька [PERSON] , [INFO] , з актового запису про народження №31 від 21.02.2018 року, складеного Черняхівський районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області та внести зміни до відповідного актового запису, вказавши батьком дитини [PERSON] , народженого [INFO] , громадянина України, змінивши по батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] », прізвище змінити з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Свої вимоги позивач мотивує тим, що перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] мала близькі відносини із [PERSON] , якого вважає біологічним батьком дитини - [PERSON] , [INFO] . Водночас у свідоцтві про народження дитини батьком зазначений відповідач [PERSON] , оскільки позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі. 30.04.2024 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. [PERSON] визнавав себе батьком дитини, та мав на меті у судовому порядку визнати своє батьківство відносно [PERSON] проте у зв`язку з призовом до лав Збройних Сил України та смертю (загибеллю), яка настала [INFO] , не встиг зареєструвати своє батьківство в органах РАЦС. ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.07.2024, справа №293/1110/24 передана на розгляд судді Збаражського О.М. 30.07.2024 ухвалою суду позовна заява [PERSON] залишена без руху. 08.08.2024 на виконання вимог ухвали суду від 30.07.2024 подано заяву про усунення недоліків. 08.08.2024 суд у порядку ч.6 ст. 187 ЦПК України звернувся до виконавчого органу Черняхівської селищної ради Житомирської області з метою отримання інформації щодо зареєстрованого місця проживання відповідача [PERSON] 14.08.2024 на адресу суду від Черняхівської селищної ради Житомирської області надійшов лист про відсутність даних про місце реєстрації відповідача. 13.09.2024 на адресу суду від Управління державної міграційної служби України в Житомирській області надійшов лист про відсутність відомостей про місце реєстрації відповідача. 17.09.2024 ухвалою суду позовна заява [PERSON] повторно залишена без руху. На виконання вимог ухвали суду від 17.09.2024, позивач [PERSON] подала 23.09.2024 заяву про усунення недоліків позовної заяви. 01.10.2024 ухвалою Черняхівського районного суду Житомирської області відкрито провадження по справі №293/1110/24, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Підготовче провадження призначено на 28.10.2024. 28.10.2024 ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання в порядку ч. 5 ст. 259 ЦПК України, суд постановив відкласти підготовче судове засідання на 26.11.2024. 26.11.2024 ухвалою суду підготовче провадження закрито, справу призначено до розгляду по суті на 24.12.2024. 24.12.2024 ухвалою суду, яка в порядку ч. 5 ст. 259 ЦПК України занесена до протоколу судового засідання, судове засідання відкладено на 27.01.2025. 27.01.2025 сторони в судове засідання не прибули, позивач згідно заяви від 24.12.2024 позов підтримала, просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач повторно не прибув у судове засідання, до суду повернулися конверти направлені на останню відому адресу проживання відповідача, з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 67,75). Відповідно до правової позиції викладеної в постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі №921/6/18, у разі, якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність (вибуття) адресата, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Слід зазначити, що Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника. Також повідомлення про розгляд справи завчасно розміщено на офіційному сайті судової влади. Інформація про дату, час та місце розгляду справи перебуває у відкритому доступі на офіційному веб порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки суду: https://cr.zt.court.gov.ua, а відтак сторони повинні були цікавитись долею справи, добросовісно користуватись наданими їм процесуальними правами. Черняхівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) представника в судове засідання не направив, згідно поданого до суду листа від 30.12.2024, просив розглянути справу без участі їх представника. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У судовому засіданні 27.01.2025, відповідно до ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ Рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 28.02.2024 у справі №293/120/24 шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , який 20.12.2008 зареєстрований виконавчим комітетом Краснополянської сільської ради Чорноморського району Автономної Республіки Крим за актовим записом №3, розірвано (а.с.10-12). 30.04.2024 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Черняхівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 30.04.2024 (а.с. 14). 18.04.2024 [PERSON] звернувся до медико-генетичного центру «Мама Папа» щодо проведення молекулярно-генетичного експертного дослідження. Відповідно до висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження №42582 від 20.05.2024 ймовірність того, що [PERSON] , [INFO] , є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , в рамках проведеного дослідження, складає 99,999999% (а.с.18-35). 11.06.2024 адвокатом Лук`янець Людмилою Олександрівною в інтересах [PERSON] подано до суду позов про визнання батьківства. Ухвалою Черняхівського районного суду Житомирської області від 18.06.2024 у справі №293/894/24 відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання батьківства з тієї підстави, що настала смерть фізичної особи, яка звернулася із позовною заявою (п. 6 ч. 1 ст.186 ЦПК України), що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] , сповіщенням сім`ї про загибель [PERSON] та копією ухвали Черняхівського районного суд Житомирської області від 18.06.2024 (а.с. 15, 16, 17). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] зазначенні [PERSON] та [PERSON] (а.с.13). ІV. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ, ОЦІНКА та МОТИВИ СУДУ Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Згідно із ч.1 ч.2, ч.3 ст. 138 цього Кодексу жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. Вимога матері про виключення запису про її чоловіка, як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. До вимоги матері про внесення змін до актового запису про народження дитини встановлюється позовна давність в один рік, яка починається від дня реєстрації народження дитини. За відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини (ч. ч.1,2,3 ст. 128 СК України). Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» оспорити батьківство має право жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК України), звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. При цьому відповідні вимоги жінки суд може задовольнити лише за умови подання іншою особою заяви про своє батьківство. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено, а для вимог жінки про виключення з цього запису відомостей про її чоловіка як батька позовна давність становить один рік і її перебіг починається з дня реєстрації дитини. Згідно із п.п. 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. З п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджені наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793, вбачається, що рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до п. 2.16.2 цих Правил за наявності рішення суду щодо оспорювання батьківства або материнства в актовому записі про народження дитини виправляються відомості, про які зазначено в рішенні суду. У пункті 2.16.7 Правил зазначається, що на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Зі змісту п. 2.8 Правил вбачається, що внесення змін до актового запису про народження дитини провадиться органом державної реєстрації актів цивільного стану України після вирішення судом питання щодо виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька. ЄСПЛ у рішенні від 07 травня 2009 року в справі "KALACHEVA v. RUSSIA", заява №3451/05, § 34, зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства. Згідно висновку судового експерта визначеного за результатами молекулярно-генетичного експертного дослідження №42582 від 20.05.2024, ймовірність того, що [PERSON] , [INFO] , є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , в рамках проведеного дослідження, складає 99,999999%. Як встановлено розглядом справи, за життя [PERSON] визнавав себе батьком дитини - [PERSON] , що підтверджується поданим ним позовом до Черняхівського районного суду Житомирської області про визнання батьківства, однак у зв`язку із загибеллю в результаті російської збройної агресії, не встиг оформити батьківство відносно [PERSON] документально. Таким чином, аналізуючи зібрані у справі та досліджені в судовому засіданні докази, оцінюючи їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність батьківства [PERSON] , який помер [INFO] , відносно малолітньої [PERSON] . Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2008 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). У відповідності до ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у ст. 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Зважаючи на те, що у свідоцтві про народження [PERSON] , [INFO] записано відповідача [PERSON] на підставі зі ст. 122 СК України, а також враховуючи доведеність біологічного батьківства [PERSON] , суд задовольняє вимоги позивача в частині виключення відомостей про батьківство відповідача та внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини щодо відомостей про батька дитини - [PERSON] . Щодо застосування строків позовної давності, суд зазначає наступне. Відповідно до статті 20 СК України, до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених частиною другою статті 72, частиною другою статті 129, частиною третьою статті 138, частиною третьою статті 139 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, позовна давність застосовується судом відповідно до Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), якщо інше не передбачено цим Кодексом. Зі змісту статті 138 СК України слідує, що оспорити батьківство може жінка, яка народила дитину у шлюбі, пред`явивши позов про оспорюванню батьківства свого чоловіка, пред`явивши позов до чоловіка з яким перебуває у шлюбі. До позовної вимоги про оспорювання батьківства згідно вимог ст. 138 СК України, застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня реєстрації народження дитини. Отже до правовідносин у даній справі підлягають застосуванню саме положення статті 138 СК України і, відповідно річна позовна давність до вимог про оспорювання батьківства. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (частина перша статті 256 Цивільного кодексу України). Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Згідно із частиною третьою статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (частини четверта та п`ята статті 267 ЦК України). Матеріали справи свідчать, що у цій справі відповідач не заявив про застосування наслідків спливу позовної давності. Таким чином, з урахуванням обставин справи, суд виходить з найкращих інтересів дитини, враховує практику ЄСПЛ, яка орієнтує на дотримання справедливого балансу між конкуруючими інтересами ймовірного біологічного батька та законного батька, та, забезпечуючи баланс між інтересами дитини та позивача щодо оспорювання батьківства, вбачає правові підстави для задоволення позову.

Outcome: approved