Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-21 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 03 вересня 2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Славутського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 200, так як з лютого 2022 року вони припинили спільне проживання, шлюбні відносини не підтримують, не розуміють один одного, живуть в стані постійних суперечок та конфліктів. В заяві до суду позивачка позовні вимоги підтримумала, просить розглянути справу за її відсутності . Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про розгляд справи у спрощеному провадженні без участі сторін, відзив на позов не подав. У заяві до суду відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, просить розглянути справу за його відсутності. Ознайомившись з позовною заявою, дослідивши письмові докази, суд знаходить, що позов слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 03 вересня 2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Славутського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 200, що стверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 03 вересня 2011 року (а.с.4); мають двоє неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 03 січня 2012 року (а.с.5) та свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 11 червня 2014 року (а.с.6). Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема, особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За змістом частини третьої статті 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Встановлено, що сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, відносини як чоловік і дружина не підтримують, втратили почуття любові і поваги один до одного, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивачки, тому суд знаходить, що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті немайнові та майнові права сторін та неповнолітніх дітей. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини розірвання шлюбу, обставини життя подружжя, суд вважає, що позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підялгає стягненню на користь позивачки сплачений судовий збір.

Outcome: approved