Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-28 00:00:00

Судом встановлено, що 10.03.2021 між ТОВ «УПРАВДОМ-ДНІПРО» та [PERSON] укладено Договір про надання послуги з Управління багатоквартирним будинком № 1000100. Відповідно до п. 1 Договору, управитель зобов`язався надавати співвласнику послугу з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS] , а Співвласник зобов`язався оплачувати Управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору. Згідно пункту 3 даного Договору, послуга з управління полягає у забезпеченні Управителем належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна будинку та його прибудинкової території. Відповідач не в повному обсязі та несвоєчасно сплачує квартирну плату та плату за надані послуги, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість. Відповідно до розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги заборгованість відповідача перед позивачем за період з лютого 2021 року по лютий 2022 року, які позивач надавав відповідачу, обумовило виникнення у останнього заборгованості в загальному розмірі 3523,93 грн, яка складається з: 1846,01 грн - сума основного боргу; 330,49 грн 3% річних; 1248,56 грн інфляційне збільшення заборгованості; 98,87 грн пеня. Згідно з ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до платіжної інструкції № 863 від 09.12.2024 [PERSON] сплачено на користь ТОВ «УПРАВДОМ-ДНІПРО» 3524,00 грн за надання послуг з управління багатоквартирним будинком згідно договору № 1000100 від 10.03.2021. Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи із змісту ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором позичальник зобов`язується повернути всю суму кредиту, яку він отримав від кредитора. Таким чином, основними вимогами банку за кредитним договором до боржника є повернення наданих кредитних коштів і ця умова є істотним фактором при наданні кредитних коштів. Дослідивши подані сторонами докази, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, та враховуючи те, що відповідач [PERSON] виконав зобов`язання щодо оплати послуг з управління та спожиті комунальні послуги, тому суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити. Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.9 ст.141 ЦПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Враховуючи викладене та те, що у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі в зв`язку з тим, що відповідачем суму боргу було сплачено 09.12.2024, тобто, вже після подачі позову (21.11.2024) внаслідок неправильних дій відповідача, то на підставі ч.9 ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним покласти судові витрати саме на відповідача.

Outcome: approved