Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 11.05.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено договір надання споживчого кредиту № 4139279. Відповідно до положень договору: сума кредиту (загальний розмір) складає: 5000,00 гривень, строк кредиту становить 30 днів, стандартна відсоткова ставка становить 1,9 в день та застосовується у межах строку кредиту; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою позичальника; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація. Згідно умов договору кошти кредиту надаються у безготівковій форм шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані позичальником Кредитодавцю з метою отримання кредиту. ТОВ «Авенсус Україна» свої зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту № 4139279\~ від 11.05.2021 виконав належним чином. 04.02.2022 було укладено договір № 04-02-02/2022 відповідно до якого ТОВ «Авенсус Україна» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» права вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором № 4139279. 10.03.2023\~було укладено\~договір №\~10-03-/2023/01\~відповідно до\~якого ТОВ «Вердикт капітал» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4139279. Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, в результаті чого станом на день формування позову загальний розмір заборгованості відповідно до розрахунку заборгованості, становить 16128,21 грн, з яких: -заборгованість за тілом кредиту\~- 5000,00 грн; -заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 11040,00 грн; -нараховані 3% річних\~- 8,21 грн; -інфляційні збитки\~- 80,00 грн. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 20.12.2024 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, згідно позову просить справу розглянути за його відсутності, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином, з заявами та клопотаннями не зверталась. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд дійшов наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 11.05.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір № 4139279\~ про надання споживчого кредиту (а.с.16). Відповідно до умов договору позики, надано кредит 5000,00 грн, строк кредиту 30 днів, стандартна процентна ставка становить 1,90 % в день (а.с.21). 04.02.2022 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 04-02-02/2022, відповідно умов якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором про надання споживчого рахунку № 4139279 від 11.05.2021,\~що укладений\~між ТОВ\~«Авентус Україна»\~та [PERSON] (а.с.29). 10.03.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено Договір № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлі-продаж) права вимоги за яким до ТОВ «Коллект Центр» перейшло право грошової вимоги за кредитними договорами в тому числі за договором про надання споживчого рахунку № 4139279 від 11.05.2021, що укладений між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] (а.с.35). Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів з користування кредитом, станом на 03.12.2024, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 16128,21 грн (а.с.28). Відповідно до\~ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять право первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлене договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. При цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно зі ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" такі електронні правочини, а також електронні правочини, щодо яких сторони домовилися про підписання, мають бути підписані за допомогою електронного підпису або електронного цифрового підпису, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису або іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову\~на відповідача. Відповідно до ч. 1, ч. 2\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно приписів п. 2 ч. 2\~ст. 137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Сторона позивача в позовній заяві зазначає, що попередня сума судових витрат, які поніс позивач у зв`язку з пред`явленням даного позову, складає, зокрема, 9000 грн витрат на правничу допомогу. В матеріалах справи наявний договір про надання правничої допомоги № 04/10/-2024 від 04.10.2024, укладений між ФОП [PERSON] та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР». Інформації, що [PERSON] є діючим адвокатом, матеріали справи не містять. З платіжної інструкції № 0476010002 від 19.11.2024 вбачається сплата коштів в сумі 144 000 гривень за надання правової допомоги згідно з договором № 04/10/-2024 від 04.10.2024 про надання правової допомоги, з якого не вбачається, що він стосується лише цієї справи. Поняття «надання професійної правничої допомоги» не тотожне поняттю «представництво особи в суді». Надання професійної правничої допомоги здійснюють лише адвокати, натомість представництво особи у суді може бути здійснене за вибором особи адвокатом або іншим суб`єктом . Витрати на юридичні послуги, надані стороні у справі іншою, ніж адвокат, особою, не належать до витрат на професійну правничу допомогу та не можуть бути відшкодовані у порядку ч. 4 ст. 137, ч. 7 ст. 139 та ч. 3 ст. 141ЦПК України (Постанова КЦС ВС від 11.09.2024 № 638/3288/16-ц (61-2648св24). Таким чином, підстави для стягнення з боржника на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ\~ЦЕНТР» 9000\~грн витрат\~на правову\~допомогу у\~даній справі\~відсутні. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом стягнення з відповідача заборгованості в сумі 16128,21 грн та 2422,40 грн судового збору.

Outcome: approved