Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до Першотравневого районного суду м. Чернівці із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , які діють в інтересах неповнолітніх : [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа: орган опіки та піклування Виконавчого комітету Чернівецької міської ради в особа Служби у справах дітей, приватний нотаріус Обухівського нотаріального округу Київської області Козлова Наталія Володимирівна про визнання заповіту недійсним та скасування свідоцтв про право власності. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 10.12.2024 року залишено без розгляду позовну заяву. Оскільки відповідач по справі поніс витрати на правову допомогу у зв`язку з розглядом даної справи, про які було заявлено у відзиві на позовну заяву, а саме: витрати на правову допомогу, які стосувалися опрацювання позовної заяви та доданих до неї матеріалів, опрацювання законодавчої бази, що регулюють спірні правовідносини, формулювання правової позиції, підготовка процесуальних документів по справі та відзиву на позовну заяву, відповідач поніс витрати в сумі 10 000 грн., що були передбачені договором про надання правової допомоги від 17.06.2024. Просив суд стягнути з позивача на його користь витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн. Представник позивача надала суду заперечення, в яких просила відмовити у задоволенні заяви про компенсацію витрат на правничу допомогу, у зв`язку із її безпідставністю та необґрунтованістю. Представник відповідача в судове засідання не з`явились, про день, час та місце слухання справи повідомлялись належним чином, подано клопотання про слухання справи у їх відсутність. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку. Відповідно дост. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановленихстаттею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду. Згідно з ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 10.12.2024 року задоволено заяву представника позивача про залишення позовної заяви без розгляду та залишено без розгляду позов. Згідно з договором про надання правової допомоги від 17.06.2024 адвокат Рндюк Л. І. взяла на себе зобов`язання надати правову допомогу відповідачу в межах захисту його прав і інтересів Відповідно до п. 3 договору вартість юридичних послуг, що надаються Адвокатом становить 20\~000гривень, на підтвердження виконання адвокатом Договору на вимогу клієнта складається акт виконаних робіт. Згідно з актом виконаних робіт вартість наданих юридичних послуг становить 10000 гривень. Відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача. Згідно з ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Розглядаючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані до заяви документи на предмет належності, допустимості й достовірності відображеної у них інформації. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір\~обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Оцінюючи співмірність, реальність та пропорційність судових витрат, які просить стягнути сторона відповідача, а також те, що зазначена категорія справ є справою незначної складності, що в свою чергу не потребувало додаткових зусиль та знань, а також враховуючи, що позивач заперечував щодо розміру цих витрат, суд вважає, що визначений та сплачений відповідачем розмір витрат на правничу допомогу не відповідає зазначеним критеріям. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). Отже, дослідивши заяву про стягнення судових витрат та додані до неї документи, враховуючи складність справи, тривалість судових засідань та обсяг виконаної роботи, суд вважає, що розмір заявлених відповідачем витрат на правничу допомогу в сумі 10 000 грн. не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, такі витрати не мають характеру необхідних і неспівмірні із виконаною роботою в суді. Ураховуючи наведене, оцінивши подані докази на підтвердження понесених витрат, виходячи з вищенаведених критеріїв та обставин даної справи, суд доходить висновку, що витрати на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом цієї справи в суді, підлягають зменшенню до 5 000 гривень.

Outcome: partial