Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

20.01.2025 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті, заінтересована особа Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Одеса). В заяві зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON] , [INFO] . Документами, що підтверджують факт смерті померлого на території непідконтрольній державній владі України, це свідоцтво про смерть видане 30.08.2023 року, медичне свідоцтво про смерть від 28.08.2023, що видані окупаційною владою. Заявниця просить суд встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , місце смерті - Україна, Запорізька область, Кам`янко-Дніпровський район, с. Велика Знам`янка, з метою подальшої реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного свідоцтва про смерть. В судове засідання заявник та заінтересована особа не з`явилися. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надані докази, оцінивши їх у сукупності, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у Запорізька область, Кам`янко-Дніпровський район, с. Велика Знам`янка, що підтверджується свідоцтвом про смерть, довідкою про смерть, що видані окупаційною владою. На час подачі цієї заяви частина Запорізької області, зокрема територія с. Велика Знам`янка входить до переліку територій України, які окуповані Російською Федерацією внаслідок військової агресії останньої відносно держави України, такий перелік окупованих населених пунктів визначено Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року № 75 та зареєстрованого в МЮ 25 квітня 2022 р. за № 453/37789. Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості отримати, відновити втрачені або знищені документи про це. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності з ч. ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Частиною першою статті 317 ЦПК України визначено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Порядок державної реєстрації смерті регулюється Законом України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" № 2398-VI від 01.07.2010 року та Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 18.10.2000 року, зареєстрованого в Міністерства юстиції України 18.10.2000 року за № 719/4940. Відповідно до п.2 ч.1 ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Згідно п.ґ ч. 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні однією із підстав для державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Відповідно до частин 1-3 статті 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15.04.2014р. № 1207- VIІ, державні органи і органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та Законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсними і не створює правових наслідків. З огляду на практику Європейського суду з прав людини, документи, видані органами та установами (зокрема лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованих територіях України, визнаних Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватися разом з іншими документами і їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку ст. 317 ЦПК України. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту смерті [PERSON] для здійснення державної реєстрації смерті особи і отримання свідоцтва про смерть.

Outcome: approved