Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-20 00:00:00

Адвокат Пустовойтова Лідія Юріївна звернулася до Снятинського районного суду Івано-Франківської області в інтересах [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] із позовною заявою до Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування. В обґрунтування заявлених вимог представник позивача [PERSON] зазначає, що [INFO] помер [PERSON] , який є дідом позивачів. 15.02.2024 позивач [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] . Однак приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Григорцем М.Ф. йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок по [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, при цьому нотаріус видав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,4457 га, що розташована на території Підвисоцької сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, кадастровий номер 2625283900:03:006:0318. Спірний житловий будинок відносився до суспільної групи «колгоспний двір», станом на 15.04.1991 в господарстві були зареєстровані та проживали: [PERSON] - голова колгоспного двору, [PERSON] , 1958 р.н., [PERSON] , 1980 р.н., [PERSON] , 1985 р.н. Відповідно кожному члену колгоспного двору належало по 1/4 частці. Частки в майні колгоспного двору не визначені, а тому позивачі просять визнати за ними право власності за кожним по 1/4 частці у житловому будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, представник позивачів [PERSON] подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити. Представник відповідача Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області Кушик В. в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та ухвалити рішення на розсуд суду. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. Згідно з довідкою № 397 від 06.03.2024, виданою Старостинським округом № 9 с. Підвисоке Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області [PERSON] , 1974 року народження, про те, що станом на 15.04.1991 в господарстві в [ADDRESS] , були зареєстровані: голова сім`ї [PERSON] , дружина [PERSON] , дочка [PERSON] , син [PERSON] . Господарство відносилося до суспільної групи колгоспний двір. Згідно з\~копією свідоцтва\~про укладення\~шлюбу серії\~ [NUMBER] ,\~виданого 19.10.1996 Підвисоцькою сільською Радою Снятинського району Івано-Франківській області, [PERSON] та [PERSON] 19 жовтня 1996 року зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 16. Прізвище чоловіка після реєстрації шлюбу [PERSON] ,\~прізвище дружини\~ [PERSON] . Згідно з копією заповіту від 13 листопада 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Снятинського районного нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 884, [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів [PERSON] . Згідно з копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 38885576 від 13.11.2014, за № 56767480 зареєстрований заповіт [PERSON] . Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 14 листопада 2014 року виконкомом Підвисоцької сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, [PERSON] помер [INFO] , актовий запис № 34. Згідно з довідкою про право власності, що видається у зв`язку оформленням спадщини № [NUMBER] від 19.02.2024, виданою Старостинським округом № 9 Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області [PERSON] , 1974 року народження, про те, що на день смерті батько його дружини [PERSON] , 1956 р.н., який помер [INFO] , був зареєстрований в [ADDRESS] , також були зареєстровані та проживали: дружина [PERSON] , зять [PERSON] , дочка [PERSON] , онука [PERSON] , онук [PERSON] . Заборона на відчуження на майно померлого сільською радою не накладалася. Заповіт від імені померлого [PERSON] не посвідчувався в Підвисоцькій сільській раді. Згідно з копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 39283087 від 25.12.2014, за № 56952795 зареєстрована спадкова справа після смерті [PERSON] . Згідно з копією заяви до приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Григорця М.Ф. від 15.12.2014, [PERSON] , [INFO] , звернувся до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька дружини [PERSON] . На день його смерті залишилось спадкове майно. Спадщину він прийняв, оскільки постійно проживав та був зареєстрований з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Крім нього, спадкоємцем, яка прийняла спадщину, є його дружина [PERSON] [INFO] . Згідно з копією заяви до приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Григорця М.Ф. від 15.12.2014, [PERSON] , [INFO] , звернулася до приватного нотаріуса з заявою про відмову від належної їй частки в спадщині на користь [PERSON] , [INFO] , що проживає за адресою: [ADDRESS] . Згідно з копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим 15.02.2024 приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Григорцем М.Ф., спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] є [PERSON] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,4457 га (у тому числі за земельними угіддями: рілля 0,4457 га), що розташована на території Підвисоцької сільської ради Коломийського району (колишній Снятинський район) Івано-Франківської області, кадастровий номер земельної ділянки: 2625283900:03:006:0318. Згідно з копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 75842933 від 15.02.2024, за № 72006325 зареєстроване свідоцтво про право на спадщину. Згідно з копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.02.2024 приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Григорцем М.Ф. відмовлено у здійсненні нотаріальної дії [PERSON] , жителю с. Підвисоке Коломийського району Івано-Франківської області, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з належними господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на спадковий житловий будинок, виданий на ім`я [PERSON] з державною реєстрацією права власності за померлим. Отже, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачами свого права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, правовстановлюючий документ на який відсутній. Вказані правовідносини регулюються нормами Конституції України, Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~п.\~6\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~20\~від 22.12.1995\~«Про судову\~практику у\~справах за\~позовами про\~захист права\~приватної власності» роз`яснено судам, що положення статей 17, 18 Закону «Про власність»\~щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося; в) у випадках, коли за рахунок майна колгоспного двору було внесено вклад у кредитну установу на ім`я члена двору, його частка має бути зменшена на суму вкладу, а якщо вклад перевищує належну цьому члену частку, з нього стягуються відповідні грошові суми на користь інших членів колгоспного двору; г) згідно зі\~ст. 4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність»\~загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Розгляд позову про право на майно колишнього колгоспного двору не залежить від вирішення питань землекористування. Відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі (п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»). Тому спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за одержанням свідоцтва в будь-який час після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Неодержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину не позбавляє його права на спадкування. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~7\~від 30.05.2008\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Водночас, згідно з наведеною Постановою при розгляді справ даної категорії слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи, наявність в матеріалах спадкової справи повідомлення нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1\~ст.\~1236\~ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Частинами 1, 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З наведених матеріалів справи судом встановлено, що позивач [PERSON] , відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] . Спадщину позивач прийняв відповідно до вимог закону, оскільки подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини протягом строку, встановленого ч. 1 ст. 1270 ЦК України та не заявляв про відмову від неї. Однак позивач отримав від нотаріуса відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірний житловий будинок у зв`язку з тим, що у нього відсутній правовстановлюючий документ на цей спадковий житловий будинок, а тому не оформив у встановленому законом порядку своїх спадкових прав та позбавлений можливості захистити своє право власності у позасудовому порядку. Проте, суд вважає, що право позивача, у зв`язку з тим, що останній вчинив усі передбачені законом дії для прийняття спадщини, підлягає захисту, а тому позивач має право на звернення до суду з позовом про визнання за ним права власності на майно в порядку спадкування. Як встановлено у судовому засіданні спадковий житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , належав до суспільної групи «колгоспний двір», в якому станом на 15.04.1991 були зареєстровані позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та спадкодавець [PERSON] , а отже, їх частки у цьому майні були рівні та складали по 1/4 у кожного співвласника. Після смерті спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем за заповітом його частки у колгоспному дворі став позивач [PERSON] , який має право на спадкування 1/4 частки колгоспного двору, яка належала спадкодавцю на момент смерті, але не була оформлена у встановленому законом порядку. Таким чином, позивач має право успадкувати після смерті [PERSON] його 1/4 частку житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , який належав до суспільної групи «колгоспний двір», а інші позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] мають право власності на 1/4 частку колгоспного двору кожен, яке належить їм ще з 15.04.1991, але не було оформлено у встановленому законом порядку. На думку суду, без визнання права власності за цими позивачами на їх 1/4 частку колгоспного двору у судовому порядку не дозволить позивачу [PERSON] оформити свою спадщину за заповітом. Отже, в судовому засіданні встановлено, що доводи, викладені позивачами у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог є достовірними, підтверджені належними та допустимими доказами, сумніву у суду не викликають, у зв`язку з чим позовні вимоги адвоката Пустовойтової Лідії Юріївни в інтересах [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що даний спір виник виключно внаслідок дій позивачів, якими судових витрат до відшкодування заявлено не було. Отже, стягнення судових витрат з відповідача на користь позивачів в даному випадку буде несправедливим.

Outcome: approved