Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-28 00:00:00

В Рівненський міський суд Рівненської області із заявою видачу обмежувального припису, заінтересована особа [PERSON] , Рівненське районне управління поліції ГУНП в Рівненській області, звернулась представник заявниці адвокат Соломон Ольга Миколаївна, в якій просить суд: видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , [INFO] , строком на шість місяців, яким визначити такі тимчасові обмеження його прав: 1) заборонити перебувати в місці проживання [PERSON] , що по [ADDRESS] ; 2) заборонити наближатися на відстань 100 м до місця проживання [PERSON] та роботи (Управління освіти виконавчого комітету Рівненської міської ради, вул. Соборна, 30, м. Рівне, 33028); 3) заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися із заявницею. Заяву мотивує тим, що заявниця познайомилася з [PERSON] у 2017 році, із серпня 2020 року вони фактично проживали разом однією сім`єю: у них був спільний побут, бюджет, вони поділяли сімейні права та обов`язки. Відтоді вони живуть у квартирі по [ADDRESS] , що належить заявниці на праві приватної власності. У серпні 2022 року вони уклали шлюб. На жаль, на початку 2024 року, поведінка чоловіка змінилася, він почав усе частіше підіймати на заявницю руку, погрожувати фізичною розправою, ображати й навіть виганяти з її квартири. Такі дії [PERSON] викликають у заявниці страх і тривогу за її життя, здоров`я (як фізичне, так і психічне) та майно. На прохання заявниці змінити таку поведінку він залишає поза увагою, а інколи це спричиняє у нього спалах агресії. В судовому засіданні представник заявника адвокат Соломон О.М. підтримала подану заяву про видачу обмежувального припису з мотивів викладених у ній та просила заяву задовольнити. В судове засідання заінтересована особа [PERSON] не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. В судовому засіданні представник заінтересованої особи Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області Воробей М.О. не заперечувала щодо задоволення заяви, зазначила, що на адресу ГУНП в Рівненській області неодноразово зверталася заявниця із заявами про вчинення домашнього насильства та невиконання термінового забороненого припису. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд встановив наступне. Згідно з положеннями ст. 350-7 ЦПК України, за заявою осіб, визначених статтею 350-2 цього Кодексу, обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого рішенням суду згідно з частиною другою статті 350-6 цього Кодексу. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 02.08.2022 року заявниця [PERSON] та заінтересована особа [PERSON] зареєстрували шлюб 02.08.2022 року. Заявниця вказує, що з початку 2024 року, поведінка чоловіка [PERSON] змінилася, він почав усе частіше підіймати на заявницю руку, погрожувати фізичною розправою, ображати й навіть виганяти з її квартири. Такі дії [PERSON] викликають у заявниці страх і тривогу за її життя, здоров`я (як фізичне, так і психічне) та майно. З матеріалі справи слідує, що [PERSON] неодноразово притягали до адміністративної відповідальності. Так із змісту постанов у справах про адміністративні правопорушення від 10.05.2024, 20.09.2024, 04.10.2024 (справи №569/8494/24, №569/17564/24, №569/18463/24, слідує, що [PERSON] визнаний винним у вчиненні щодо [PERSON] домашнього насильства у різних його формах: фізичного, психологічного та економічного. Також 08.11.2024 працівники поліції зареєстровано повідомлення органу охорони здоров`я про те, що 08.11.2024 р. за адресою [ADDRESS] , ШМД надавали допомогу [PERSON] , діагноз ЗЧМТ, навколоорбітальна гематома зліва, гостра реакція на стрес, тілесні ушкодження наніс чоловік, госпіталізована в ЦМЛ, приймальне відділення. Зареєстровано в ЄРДР за №12024181010002574 від 09.11.2024 р. З огляду на викладене вбачається, що [PERSON] продовжує вчиняти насильство щодо заявниці (образи, погрози фізичною розправою, штовхання) та є такими, що порушують психологічну та фізичну недоторканість заявниці. Таким чином, діяння [PERSON] порушують права на життя в безпечному середовищі для [PERSON] , та на переконання суду, є і надалі великий ризик продовження вчинення домашнього насильства від її чоловіка, і можливість настання невідворотних наслідків для її стану здоров`я, з огляду на сукупність багатьох факторів: [PERSON] вчиняв і продовжує вчиняти насильство багаторазово, його дії носять системний характер, останній неодноразово погрожував фізичною розправою. За приписами ч.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 №2229-VIII (далі - Закон) домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Згідно з положеннями п.4 ч.2 ст.3 Закону, дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб, зокрема, мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя). Положеннями ст.21 Закону передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства. Відповідно до п.2 ч.1 ст.24 та п.1 ч.1 ст.26 Закону, до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа. Частинами 2, 3, 4 ст.26 Закону визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Статтею 350-6 ЦПК України, передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. Згідно з положеннями ст. 350-7 ЦПК України, за заявою осіб, визначених статтею 350-2 цього Кодексу, обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого рішенням суду згідно з частиною другою статті 350-6 цього Кодексу. З наданих заявницею до суду доказів судом встановлено, що [PERSON] продовжує вчиняти домашнє насильство щодо заявниці, його дії мають ознаки психологічного та фізичного домашнього насильства (образи, погрози фізичною розправою, штовхання, тілесні ушкодження) та є такими, що порушують її психологічну та фізичну недоторканість. Враховуючи викладені обставини у їх сукупності, та те що [PERSON] продовжує вчиняти домашнє насильство щодо заявниці, його дії мають ознаки психологічного домашнього насильства (образи, погрози фізичною розправою, штовхання, тілесні ушкодження та ін.) та є такими, що порушують її психологічну недоторканість. Згідно з положеннями ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Outcome: approved