Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-21 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до ГУ ДПС у Вінницькій області, за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про звільнення майна з під арешту. Позов мотивовано\~тим,\~що на виконанні у Першому ВДВС у м. Вінниці перебував виконавчий лист №802/482/17 від 04.07.2017р. щодо стягнення з [PERSON] на користь ГУ ДПС у Вінницькій області 1192556,95 грн. податкового боргу (ВП №54368344). В рамках ВП №54368344 на належне все майно позивача було накладено арешт на підставі Постанови від 25.07.2017р. Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 21.01.2019р. припинено підприємницьку діяльність Фізичної особи - підприємця [PERSON] , припинено дію мораторію, введеного ухвалою господарського суду Вінницької області від 11.12.2017 року у справі № 902/1001/17 та закрито провадження у справі про банкрутство. В зв`язку із цим, Постановою Першого ВДВС у м. Вінниці від 20.02.2019р. ВП №54368344 закінчено виконавче провадження на підставі п.8 ч.1 ст.39 «Про виконавче провадження». Однак, згідно відомостей реєстру речових прав на нерухоме майно наявний арешт номер запису про обтяження 21549095, накладений постановою про арешт майна боржника ВП №54368344. Так, позивач звернувся із заявою до Першого ВДВС у м. Вінниці щодо скасування вищезазначеного обтяження. Однак, листом від 04.12.2024р. №189079, Перший ВДВС м. Вінниці повідомлено, що заява про зняття арешту задоволенню не підлягає, оскільки ст.ст.40,95 ЗУ «Про виконавче провадження» визначає вичерпний перелік підстав для зняття арешту з майна, де відсутня така підстава як визнання боржника банкрутом. Просив суд, скасувати арешт нерухомого майна [PERSON] , реєстраційний номер обтяження 21549095, накладений постановою про арешт майна боржника від 25.07.2017 року (ВП № 54368344) Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). В судове засідання представник позивача Грабік М.С. не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав за обставин викладених в справі, просив суд їх задовольнити. Представник відповідача ГУДПС у Вінницькій області в судове засідання не з`явились, надали суду відзив на позовну заяву, у якому вказано, що гідно даних інформаційно-телекомунікаційних систем ДПС у Вінницькій області станом на 02.05.2025 року за гр. [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), відсутня заборгованість з податків, зборів, платежі, недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи. Наявність записів про обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів рухомого та нерухомого майна станом на 02.01.2025 року перевірити неможливо по причині-їх неробочого стану. Ознайомившись з позовною заявою, можна дійти висновку, що позовних вимог до ГУ ДПС у Вінницькій області немає, а отже ГУ ДПС у Вінницькій області є неналежним відповідачем по даній справі, а може бути виключно третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог по даній справі. Просили суд, відмовити в задоволені позову. Представник третьої особи Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, надав відзив на позовну заяву у якому вказано, що позов безпідставний, необґрунтований, та такий що не підлягає задоволенню. Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність сторін, на підставі наявних в справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. На виконанні у Першому ВДВС у м. Вінниці перебував виконавчий лист №802/482/17 від 04.07.2017р. щодо стягнення з [PERSON] на користь ГУ ДПС у Вінницькій області 1192556,95 грн. податкового боргу (ВП №54368344). В рамках ВП №54368344 на належне все майно позивача було накладено арешт на підставі Постанови від 25.07.2017р. Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 21.01.2019р. припинено підприємницьку діяльність Фізичної особи - підприємця [PERSON] , припинено дію мораторію, введеного ухвалою господарського суду Вінницької області від 11.12.2017 року у справі № 902/1001/17 та закрито провадження у справі про банкрутство. В зв`язку із цим, Постановою Першого ВДВС у м. Вінниці від 20.02.2019р. ВП №54368344 закінчено виконавче провадження на підставі п.8 ч.1 ст.39 «Про виконавче провадження». Однак, згідно відомостей реєстру речових прав на нерухоме майно наявний арешт номер запису про обтяження 21549095, накладений постановою про арешт майна боржника ВП №54368344. Так, позивач звернувся із заявою до Першого ВДВС у м. Вінниці щодо скасування вищезазначеного обтяження. Однак, листом від 04.12.2024р. №189079, Перший ВДВС м. Вінниці повідомлено, що заява про зняття арешту задоволенню не підлягає, оскільки ст.ст.40,95 ЗУ «Про виконавче провадження» визначає вичерпний перелік підстав для зняття арешту з майна, де відсутня така підстава як визнання боржника банкрутом. Відповідно до вимог ст.40 ЗУ «Про виконавче провадження», наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа. У разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом. У разі якщо після повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених частиною першою статті 37 цього Закону, встановлено, що виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди, арешти з майна боржника знімаються, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті під час примусового виконання рішення заходи, про що виконавець виносить постанову, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, виконавець вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. Відповідно до вимог ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження», Зняття арешту з майна. Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника та/або з електронних грошей, які знаходяться на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку, небанківських надавачів платіжних послуг документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 та підпунктом 2 пункту 10-4 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності". У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Ст. 77 ЦПК України, встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Ч.1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що - кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають до задоволення, оскільки підстави для зняття арешту відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed