Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (по тексту рішення - ТОВ ФК «ЄАПБ», позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (по тексту рішення - [PERSON] , відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором №101311409 від 21.01.2022 в загальній сумі, що складає 10950, 58 грн. В обґрунтування позову позивач зазначив, що між товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (первісний кредитор) та відповідачем 21.01.2022 було укладено кредитний договір №101311409, відповідно до умов якого позичальник отримав кредит. У подальшому 16.07.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу №16072024, відповідно до умов якого право грошової вимоги до боржників перейшло до ТОВ ФК «ЄАПБ». Відповідно до реєстру боржників від 16.07.2024 до договору факторингу №16072024 від 16.07.2024 позивач набув права грошової вимоги до [PERSON] у сумі 10950, 58 грн, яка складається з: 9700, 00 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 950, 58 грн - заборгованість за відсотками; 300, 00 грн - заборгованість за комісією. У зв`язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору, що стало підставою для утворення заборгованості, ТОВ ФК «ЄАПБ» просить стягнути з боржника заборгованість у загальному розмірі 10950, 58 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, просила суд здійснювати розгляд справи за відсутності представника. Відповідач у судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без участі, позовні вимоги визнав повністю. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення із наступних підстав. Як встановлено судом, між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] 21.01.2022 було укладено договір про споживчий кредит №101311409, відповідно до умов якого позичальник отримав кредит на суму 10000, 00 грн. Пунктом 1.3. цього договору передбачено надання кредиту строком на 30 днів з 21.01.2022 року (дата надання кредиту). Відповідно до п. 1.4. договору позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 20.02.2022. Підпунктом 1.5.1. договору встановлена комісія за надання кредиту: 300,00 грн, яка нараховується за ставкою 3,00 % від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом: 1140, 00 грн, які нараховуються за ставкою 0, 38 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п.п. 1.5.2. договору). Відповідно до п. 2.1. Кредитного договору, кредитні кошти надаються ТОВ «Мілоан» позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Відповідно до п.п. 3.3.2. договору кредиту позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі, передбачені цим договором у порядку, строки та терміни передбачені п.п 1.1. - 1.6. та п. 2.4. договору. 16.07.2024 між ТОВ «Мілоан» та позивачем ТОВ ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №16072024, згідно якого ТОВ «Мілоан» передало ТОВ ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 16072024 від 16.07.2024 позивач набув права грошової вимоги до [PERSON] у сумі 10950,58 грн, яка складається з: 9700, 00 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 950,58 грн - заборгованість за відсотками; 300, 00 грн - заборгованість за комісією. Наявність заборгованості за кредитним договором №101311409 від 21.01.2022 в сумі 10950, 58 грн підтверджується розрахунком заборгованості за період з 16.07.2024 по 30.11.2024, наявним у матеріалах справи. Вказана обставина підтверджується також і самим визнанням відповідачем заявлених позовних вимог. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а в ч. 1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групі доказів). Належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст.77-78 ЦПК України, на підтвердження погашення заборгованості, відповідачем не надано. В той же час, процесуальні обов`язки відповідача полягають, зокрема, у здійсненні ним активних процесуальних дій, наданні доводів та доказів, що стосуються існування цивільних прав позивача як кредитора у зобов`язанні. Така правова позиція міститься у п. 6.8. постанови ВП ВС від 15.06.2021 у справі № 904/5726/19. Як вбачається із наявних по справі доказів, [PERSON] не здійснив погашення заборгованості на користь ТОВ ФК «ЄАПБ». За вказаних обставин, позов підлягає до задоволення у повному обсязі. Судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 3 028, 00 грн відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 509, 512, 514, 516, 517, 526, 1077, 1078 ЦК України,

Outcome: approved