Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-27 00:00:00

29.11.2024р. [PERSON] (далі - позивач) звернувся з позовом до [PERSON] (далі - відповідачка) про розірвання шлюбу, у якому, після подання 17.01.2025р. заяви про уточнення позовних вимог, просить розірвати шлюб зареєстрований між сторонами 28.02.1998р. у відділі реєстрації актів громадянського стану Врадіївського району Миколаївської області, актовий запис № 10. Також позивач просив залишити судові витрати за ним. Позов обґрунтований тим, що спільне життя з відповідачкою не склалося, шлюбні відносини фактично припинені та вони не підтримують шлюбні стосунки біля 5 років. Подальше спільне життя та збереження шлюбу між сторонами неможливе, тому у наданні строку на примирення немає сенсу. Зазначає, що від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають, та що відповідачка розривати шлюб добровільно не бажає. Позивач в судові засідання 20.01.2025р. та 28.01.2025р. не з`явився, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-131 ЦПК України, повідомлений про час, дату та місце судового розгляду, про причини неявки не повідомив. Водночас, 17.01.2025р. позивач, звернувся з заявою про розгляд справи у його відсутність, у якій позовні вимоги підтримує, наполягає на задоволенні позову з уточненнями. Відповідачка в судові засідання 20.01.2025р. та 28.01.2025р. не з`явилася, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-131 ЦПК України, повідомлена про час, дату та місце судового розгляду шляхом направлення поштовим зв`язком судових повісток за адресою реєстрації місця проживання, безпосереднього вручення судової повістки під розпис та через розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про виклик відповідача до суду. Відповідачка про причини неявки суд не повідомила, а також не подала до суду відзив на позовну заяву та заяви про розгляд справи за її відсутності чи відкладення розгляду справи. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на приписи ст.ст. 211 та 223 ЦПК України суд визнав за можливе розглянути справу по суті без учасників сторін за наявними у справі доказами. Дослідив матеріали справи, судом встановлено таке. Так, як вбачається з матеріалів справи, 28.02.1998р. Відділом реєстрації актів громадянського стану Врадіївського району Миколаївській області було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 10, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданим 28.02.1998р. Відділом реєстрації актів громадянського стану Врадіївського району Миколаївській області Україна. Прізвище після реєстрації шлюбу дружини з дошлюбного [PERSON] було змінено на [PERSON] . Згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого на ім`я [PERSON] , у графі особливі відмітки наявні записи наступного змісту: Діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Неповнолітніх дітей сторони не мають. Фактично сторони припинили шлюбні відносини та не підтримують їх біля 5 років. Згідно ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану (ст. 21 СК України). У відповідності до ч. 2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частинами 1 та 2 ст. 110 СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За вимогами ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. На підставі викладеного та враховуючи те, що під час судового розгляду не встановлено обставини передбачені ч. 2 ст. 110 СК України, які перешкоджають пред`явленню позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. На підставі ст. 141 ЦПК України, з урахуванням думки позивача, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1 211 грн. 20 коп. слід залишити за позивачем.

Outcome: approved