Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-26 00:00:00

07 жовтня 2024 року Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області (далі-Управління) через систему «Електронний суд» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення надміру виплачених коштів допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа. 14 листопада 2023 року він подав до Управління заяву про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, підписав яку, засвідчив, що проінформований про те, що допомога не призначається у разі відповідності критеріям, встановленим пунктами 7 і 8 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 №332 ( далі-Порядок №332). Рішенням про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 21.11.2023 на підставі зазначених в заяві відомостей була призначена грошова допомога з 01.11.2023 по 30.04.2024 у розмірі 2 000,00 грн на місяць. У березні 2024 року Управління отримало повідомлення в Єдиній системі про виявлені невідповідності щодо отримувача [PERSON] , а саме: «внутрішньо переміщена особа, яка вперше звертається за призначенням допомоги на проживання, починаючи з 01.08.2023, протягом трьох місяців перед зверненням здійснила на суму, що перевищує 100 тис. грн, купівлю земельної ділянки, квартири ( будинку)». 10 квітня 2024 року Управління призупинило виплату допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі [PERSON] до з`ясування. На вимогу Управління [PERSON] надав копію договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 14.11.2023 приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Малашенко О.І., згідно з яким було встановлено, що 14 листопада 2023 року ( в день подання заяви про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам) [PERSON] набув право власності на квартиру [ADDRESS] , яку придбав за 400 000,00 гривень. Розпорядженням Управління від 10.04.2024 №6 визначено, що відповідно до підпункту 2 пункту 7 Порядку №332 [PERSON] не має права на виплату допомоги на проживання з 01.12.2023, та розмір виплачених сум за період з 01.12.2023 по 29.02.2024 складає 6 000,00 гривень. Всупереч вимогам пунктів 7,9 Порядку № 332 [PERSON] неправомірно отримував грошову допомогу з 01.12.2023 по 29.02.2024 на загальну суму 6 000,00 гривень. Про незаконно отриману суму допомоги [PERSON] був повідомлений неодноразово листами від 12.04.2024 №04-14/390, від 17.05.2024 №04-14/506 та від 21.06.2024 №04-14/616 із пропозицією повернути переплачені кошти допомоги в розмірі 6 000,00 гривень, однак не повернув переплачені суми допомоги. Посилаючись на вказані обставини, статті 1166, 1212 ЦК України, Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області просить стягнути з [PERSON] на свою користь надміру виплачені кошти допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам у розмірі 6 000,00 грн та судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3 028,00 грн. Ухвалою судді від 18 жовтня 2024 року в порядку частин 6-8 статті 187, частини 7 статті 81 ЦПК України зобов`язано Міністерство соціальної політики України надати суду інформацію з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб відносно відповідача [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді від 11 листопада 2024 року, з урахуванням ухвали від 11 листопада 2024 року про виправлення описки, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 10 грудня 2024 року. 10 грудня 2024 року цивільну справу знято з розгляду у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному, підготовче засідання призначено на 20 грудня 2024 року. 20 грудня 2024 року за клопотанням позивача витребувано в АТ «Універсал Банк» завірену належним чином виписку про рух коштів по рахунку [NUMBER] , відкритому на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за період з 18.11.2023 по 16.02.2024, оголошено перерву в підготовчому засіданні до 13 січня 2025 року на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 198 ЦПК України. 13 січня 2025 року від АТ «Універсал Банк» до суду надійшли матеріали на виконання вимог ухвали суду від 20 грудня 2024 року: виписка про рух коштів по рахунку [NUMBER] [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за період з 18.11.2023 по 16.02.2024 із супровідним листом №БТ/77 від 02.01.2025, які підлягають приєднанню до матеріалів справи за правилами статей 83-84 ЦПК України. Позивач свого представника в призначене підготовче засідання не направив, про дату, час і місце підготовчого засідання повідомлений належним чином ( а.с.96-97). Представник позивача Качан В.М. подала до суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача ( а.с.98). Відповідач у призначене підготовче засідання не прибув, про дату, час і місце підготовчого засідання повідомлений належним чином ( а.с. 81). Подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав ( а.с.99). Через неявку в підготовче засідання всіх учасників справи відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з висновком, викладеним у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05.09.2022 у справі №1519/2-5034/11 та частинами четвертою, п`ятою статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до частини третьої статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено з матеріалів справи, що 14 листопада 2023 року [PERSON] було взято на облік як внутрішньо переміщену особу в Управлінні соціального захисту населення Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області (а.с. 11). Цього ж дня відповідач також звернувся до Управління з письмовою заявою про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам ( а.с. 16-17). Управлінням на підставі вказаної заяви та відповідно до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 №332 21 листопада 2023 року було винесено рішення №1442575005-2023-1 про призначення допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам з 01.11.2023 по 30.04.2024 в розмірі 2000,00 гривень на місяць, з урахуванням виплачених сум, шляхом перерахування на рахунок [PERSON] [NUMBER] , відкритий в АТ «Універсал Банк» ( а.с.24). Згідно з випискою про рух коштів за період з 18.11.2023 по 16.02.2024 по рахунку [NUMBER] , відкритому в АТ «Універсал Банк» на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , за вказаний період на цей рахунок надійшло грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам: 18.11.2023 в сумі 2 000,00 гривень; 17.12.2023 в сумі 2 000,00 гривень; 16.01.2024 - 2 000,00 гривень; 16.02.2024 - 2 000,00 гривень ( а.с. 84-94). Відповідно до договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 14.11.2023 приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Малашенко О.І., зареєстрованого в реєстрі за № 1234, укладеного між [PERSON] ( продавець) та [PERSON] ( покупець), за цим договором продавець передає у власність покупцю, а покупець приймає (купує) від продавця квартиру за номером [ADDRESS] , і оплачує її вартість за ціною та у порядку, передбаченому цим Договором ( п.1). Продаж квартири, що є предметом цього Договору, вчинюється за узгодженою між сторонами ціною і становить 400 000 гривень 00 копійок, які продавець одержав повністю від покупця до підписання цього Договору ( п.3). Згідно з роздруківкою даних верифікації з Мінфіном Єдиної інформаційної системи соціальної сфери 22.03.2024 Управлінням отримано повідомлення про невідповідності щодо [PERSON] такого змісту: « Внутрішньо переміщена особа, яка вперше звертається за призначенням допомоги на проживання, починаючи з 01.08.2023, протягом трьох місяців перед зверненням здійснила на суму, що перевищує 100 тис. гривень купівлю земельної ділянки, квартири (будинку)» ( а.с. 9-10). Управлінням розпорядженням №6 від 10.04.2024 про надміру виплачені суми допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам визначено, що відповідно до підпункту 2 пункту 7 Порядку № 332 [PERSON] не мав права на виплату допомоги на проживання з 01.12.2023 та розмір виплачених сум за період з 01.12.2023 по 29.02.2024 складає 6 000,00 гривень (а.с.25). Про переплачені кошти допомоги [PERSON] був повідомлений неодноразово листами від 12.04.2024 №04-14/390, від 17.05.2024 №04-14/506 та від 21.06.2024 №04-14/616 із пропозицією повернути переплачені кошти допомоги в розмірі 6 000,00 гривень (а.с. 19-21). Оскільки [PERSON] не повернув Управлінню соціального захисту населення Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області надміру виплачені кошти допомоги внутрішньо переміщеним особам в розмірі 6 000,00 гривень, останнє звернулось до суду з вказаним позовом. Вирішуючи даний спір суд виходить із такого. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Механізм взяття на облік внутрішньо переміщених осіб встановлено Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №509 « Про облік внутрішньо переміщених осіб» ( далі-Порядок №509). Згідно з пунктом 21 Порядку №509 заява про взяття на облік може бути подана в електронній формі з використанням мобільного додатка Єдиного державного веб-порталу електронних послуг повнолітньою або неповнолітньою внутрішньо переміщеною особою, якій присвоєно реєстраційний номер облікової картки платника податків. Призначення та виплата допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам регулюється Порядком надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 №332 «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам» (далі-Порядок №332). Відповідно до пункту 2 Порядку №332 з 1 серпня 2023 року допомога призначається на шість місяців внутрішньо переміщеній особі, яка вперше звернулася за призначенням допомоги, та виплачується щомісяця внутрішньо переміщеній особі у такому розмірі: для осіб з інвалідністю та дітей- 3000 гривень; для інших осіб -2000 гривень. Допомога призначається на кожну внутрішньо переміщену особу ( далі-отримувач), відомості про якого включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб. Допомога призначається за повний місяць, у якому уповноважена особа звернулася за її наданням, незалежно від такого звернення. Пунктом 4 Порядку №332 передбачено, що для призначення допомоги внутрішньо переміщена особа або уповноважена особа подає заяву про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам за формою згідно з додатком №1 ( далі-заява). Така заява подається структурному підрозділу з питань соціального захисту населення районної, районної у місті ( у разі її утворення) ради ( далі-орган соціального захисту населення) або уповноваженій особі виконавчого органу сільської, селищної, міської ради чи центру надання адміністративних послуг за місцем обліку внутрішньо переміщеної особи із використанням функціоналу Єдиної інформаційної системи соціальної сфери ( за технічної можливості) та електронних систем Мінсоцполітики. За наявності технічної можливості заява може подаватися в електронній формі за наявності реєстраційного номера облікової картки платника податків засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг ( далі-Портал Дія), зокрема, з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія), у довільній формі, придатній для сприйняття її змісту, відповідно до пункту 20 цього Порядку. Згідно з пунктом 7 Порядку №332 допомога не призначається / не виплачується внутрішньо переміщеній особі, яка вперше звертається за її призначенням, починаючи з 1 серпня 2023 року, якщо протягом трьох місяців перед зверненням або під час її отримання внутрішньо переміщеною особою, яка звертається за допомогою на проживання або є отримувачем допомоги, здійснено на суму, що перевищу 100 тис. гривень, купівлю земельної ділянки, квартири ( будинку) ( крім житла, розташованого на територіях, щодо яких не визначено дати завершення бойових дій ( припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації, якщо купівля була здійснена до дати включення до переліку територій активних бойових дій, можливих бойових дій або тимчасової окупації, або житла, яке зруйноване), іншого нерухомого майна, цінних паперів та інших фінансових інструментів, віртуальних активів ( у значенні, наведеному в Законі України «Про запобігання та протидію легалізації ( відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення»), оплачено (одноразово) інші товари довгострокового вжитку ( крім автомобілів, будівельних матеріалів, якщо в особи пошкоджено/знищено житло) або оплачено ( одноразово) будь-які роботи або послуги ( крім будівельних, якщо в особи пошкоджено/знищено житло, медичних, освітніх та житлово-комунальних послуг із соціальною нормою житла). Уповноважена особа зобов`язана протягом 14 календарних днів після виникнення змін, які впливають на визначення права на отримання допомоги, поінформувати про це засобами поштового/електронного зв`язку ( за технічної можливості з накладенням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису) орган соціального захисту населення, уповноважену особу виконавчого органу сільської, селищної, міської ради або центр надання адміністративних послуг ( пункт 9 Порядку №332). Пунктом 22 Порядку №332 передбачено, що з метою встановлення права на призначення/продовження виплати допомоги уповноважені особі/отримувачу Мінсоцполітики передає Мінфіну відповідну інформацію для здійснення верифікації відповідно до Закону України « Про верифікацію та моніторинг державних виплат». Верифікація здійснюється шляхом перевірки інформації, наданої уповноваженою особою, з урахуванням даних, що обробляються стосовно них в інформаційно-аналітичній платформі електронної верифікації та моніторингу, на відповідність вимогам, визначеним у Порядку №332. За результатами верифікації Мінфіну інформації щодо осіб Мінфіном передаються рекомендації Мінсоцполітики для подальшого завантаження до електронних систем Мінсоцполітики. У разі успішного проходження верифікації інформації отримувачів допомога продовжується автоматично із використанням функціоналу Єдиної системи. У разі виявлення невідповідності вимогам цього Порядку за результатами верифікації та відомостей, відображених в Єдиній системі, в Єдиній системі формується відповідний статус із зазначенням критеріїв, наведених у пунктах 7, 7-1 і 8 цього Порядку, які порушено. За наявності технічної можливості інформація про підстави відмови у призначенні/ продовженні виплати допомоги та порядок оскарження рішення повідомляється уповноваженій особі або отримувачам із застосуванням засобів електронного сповіщення Єдиної системи, засобами мобільного зв`язку або органу соціального захисту населення, який призначає допомогу на проживання, шляхом надсилання повідомлення з використанням засобів поштового/електронного зв`язку. У разі надання Мінфіном за результатами верифікації рекомендацій щодо уточнення окремих даних для визначення права внутрішньо переміщеної особи на призначення/продовження виплати допомоги відповідні рекомендації засобами Єдиної системи передаються органу соціального захисту населення, який призначив допомогу. Орган соціального захисту населення опрацьовує рекомендації, надані за результатами верифікації засобами електронних систем Мінсоцполітики, та у разі виявлення відповідності отримувачів будь-якому з критеріїв, визначених пунктами 7, 7-1 і 8 цього Порядку, припиняє виплату з місяця, що настає за місяцем виникнення обставин, що впливають на право отримання допомоги ( пункт 24 Порядку № 332). Відповідно до пункту 29 Порядку №332 у разі неправомірної або повторної виплати отримувачу допомоги за певний період суми такої допомоги повертаються отримувачем добровільно або за вимогою органу соціального захисту населення. Орган соціального захисту населення з моменту виявлення факту надміру перерахованої (виплаченої) допомоги визначає обсяг неправомірно або повторно отриманих коштів та протягом 30 робочих днів повідомляє про це уповноваженій особі або отримувачу шляхом надсилання повідомлення з використанням засобів поштового/електронного зв`язку ( із застуванням засобів електронного сповіщення Єдиної системи ( за технічної можливості)/засобами мобільного зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику. Орган соціального захисту населення має право здійснити перерахунок надміру виплачених коштів допомоги отримувачу за рахунок наступних виплат. У разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки орган соціального захисту населення вирішує питання про їх стягнення в судовому порядку. Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України, зокрема статтею 1212 ЦК України. Відповідно до положень частин першої - третьої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Згідно із статтею 1212 ЦК України передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали (постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі № 320/5877/17 (провадження № 14-32цс19), від 14 грудня 2021 року у справі № 643/21744/19 (провадження № 14-175цс21)). Предметом регулювання Глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права (постанова Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18)). Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в незаборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків, зокрема внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України. У той же час сама лише наявність укладеного між сторонами договору не є достатньою підставою для віднесення до договірних будь-яких правовідносин, що виникають між цими особами. Для визнання відповідних зобов`язань між сторонами договірними необхідним є встановлення факту їх виникнення саме на підставі умов та на виконання відповідного договору. Сплата однією стороною грошових коштів другій стороні поза межами платежів, передбачених договором чи договорами, зокрема переплата понад визначену в договорі (договорах) суму, не може бути визнана такою, що здійснена на підставі відповідного договору. Аналогічний висновок міститься у пункті 43 постанови Верховного Суду від 20 грудня 2018 року у справі № 920/169/18. Відповідно до статті 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Для застосування зазначеної норми необхідно, по-перше, щоб одна особа набула (зберегла) майно за рахунок іншої. Збільшення або збереження в попередньому розмірі майна однієї сторони є результатом відповідного зменшення майна у іншої сторони. По-друге, необхідно, щоб набуття майна однією особою за рахунок іншої відбулося без достатньої правової підстави, передбаченої законом або угодою. Безпідставно набуте майно повертається тому, за рахунок кого було набуте. Вирішуючи питання про застосування/незастосування статей 1212, 1213 ЦК України, суд має встановити, зокрема, наявність/відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за результатами дослідження на підставі належних та допустимих доказів у справі, та встановити безпосередньо сам факт набуття або збереження майна відповідачем за рахунок позивача. Аналогічні висновки містяться в постанові Верховного Суду від 24 листопада 2021 року у справі № 658/2337/20 (провадження № 61-14339св21). Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи ( частина перша статті 76 ЦПК України). Згідно з частиною першою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Як було встановлено судом та не заперечується відповідачем, 14 листопада 2023 року [PERSON] отримав статус внутрішньо переміщеної особи та в цей же день звернувся до Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області із заявою про надання йому допомоги на проживання як внутрішньо переміщеній особі відповідно до Порядку №332. На підставі вказаної заяви Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області рішенням №1442575005-2023-1 від 21.11.2023 призначило йому допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам згідно з Порядком №332 з 01.11.2023 по 30.04.2024 у розмірі 2000,00 гривень щомісяця. Водночас 14 листопада 2023 року, тобто в день звернення із заявою про надання допомоги внутрішньо переміщеним особам, [PERSON] на підставі договору-купівлі продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Малашенко О.І., зареєстрованого в реєстрі за №1234, придбав у власність квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , за ціною 400 000,00 гривень. Таким чином, [PERSON] здійснив на суму, що перевищує 100 тис. гривень, купівлю квартири у період, починаючи з 01 серпня 2023 року протягом трьох місяців перед зверненням або під час її отримання, що відповідно до пункту 7 Порядку №332 є підставою для не призначення/ не виплати допомоги внутрішньо переміщеній особі, яка вперше звертається за її призначенням. Проте, [PERSON] не повідомив Управління відповідно до пункту 9 Порядку №332 про виникнення змін, які впливають на визначення його права на отримання допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі, внаслідок чого неправомірно отримав грошову допомогу з 01.12.2023 по 29.02.2024 на загальну суму 6000,00 гривень. Отримання відповідачем допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі за період з 01.12.2023 по 29.02.2024 на загальну суму 6000,00 гривень підтверджується випискою про рух коштів за період з 18.11.2023 по 16.02.2024 по рахунку [NUMBER] , відкритому в АТ «Універсал Банк» на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] . Оскільки відповідач не повернув у добровільному порядку в установлені строки надміру виплачені кошти допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам в розмірі 6000,00 гривень, тому такі кошти підлягають стягненню з нього в судовому порядку на підставі частини першої статті 1212 ЦК України як такі, що збережені без достатньої правової підстави. З урахуванням викладеного, позов необхідно задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області надміру виплачені кошти допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам у розмірі 6000,00 гривень. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити судові витрати між сторонами. Згідно з частиною першою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною першою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За подання до суду юридичною особою позовної заяви майнового характеру встановлена ставка судового збору - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб ( підпункт 1 підпункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»). Згідно із статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2024 року становить 3 028 гривень. Частиною третьою статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі- застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Позивач звернувся до суду з позовом майнового характеру про стягнення надміру виплачених коштів допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам у розмірі 6000,00 гривень в системі «Електронний суд» 07 жовтня 2024 року. Тому за подання позовної заяви майнового характеру в електронній формі повинен був сплатити судовий збір у розмірі 2 422,40 гривень, тобто із застосуванням коефіцієнту 0,8 для пониження розміру ставки судового збору, передбаченої підпунктом 1 підпункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір». Натомість позивач сплатив судовий збір відповідно до платіжної інструкції №241 від 07.10.2021 у сумі 3 028,00 гривень, яка зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України ( а.с.1,2), тобто у більшому розмірі, ніж встановлено законом. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, зокрема, у разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. За змістом частини першої статті 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то на користь позивача підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору в розмірі 1 211,20 гривень, сплаченого при поданні позову, інша частина судового збору в розмірі 1 211,20 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Судовий збір в сумі 605,60 гривень, який був внесений позивачем в більшому розмірі, ніж встановлено законом, за клопотанням позивача повертається йому ухвалою суду відповідно до частини другої статті 7 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: approved