Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-22 00:00:00

У червні 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що у Бородянському відділі державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) знаходиться на виконанні виконавчі листи від 12.12.2023 року видані Ірпінським міським судом Київської області по справі № 367/2771/21: 1) про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16.04.2021 і до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] , номер виконавчого провадження 73619298; 2) про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16.04.2021 і до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] , номер виконавчого провадження 73619223. Позивачка зазначала, що [PERSON] проживала з відповідачем однією сім`єю без реєстрації шлюбу з квітня 2013 року по лютий 2021 року. Під час спільного проживання однією сім`єю у них народилися: донька [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] . За спільними заявами, поданими до органу реєстрації, на підставі п.1 ч. 2. ст. 125 Сімейного кодексу України відповідач визнав себе батьком [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить запис про батька у Свідоцтвах про народження дітей, проте, спільне життя з відповідачем не склалося, та у лютому 2021 року відповідач залишив позивача з малолітніми дітьми і почав проживати з іншою жінкою, спільне господарство не ведеться. Спільні малолітні діти проживають разом з позивачем у квартирі за адресою: [ADDRESS] . Усі обов`язки щодо утримання та виховання дітей позивач несе самостійно, діти повністю перебувають на її матеріальному утриманні. Відповідач ухиляється від надання будь-якої матеріальної допомоги, необхідної для утримання та виховання їхніх дітей, а також від виконання своїх батьківських обов`язків щодо їхнього виховання, при цьому діти постійно потребують нормального здорового харчування, одягу, витрат на забезпечення фізичного та духовного розвитку, необхідного лікування. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Договір щодо здійснення батьківських прав та виконання батьківських обов`язків між ними не укладався. З 2021 року відповідач не виконує свої батьківські зобов`язання, із дитиною не спілкується, участь в його утриманні та вихованні не приймає, з його вини діти не отримує рівень життя, достатній для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, зокрема, через несплату аліментів. Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 12.04.2023 року у справі № 367/2771/21 було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16.04.2021 і до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] та на утримання [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16.04.2021 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] . Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 12.04.2023 року у справі № 367/2771/21 відповідач добровільно не виконує, внаслідок чого станом на 01.05.2024 року утворилася заборгованість: за ВП № 73619298 в сумі 61 475,19 грн. за період з 16.04.2021 року по 01.05.2024 року, що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментах № 6900/24.13-43 від 27.05.2024 року; за ВП № 73619223 в сумі 64 856,44 грн. за період з 16.04.2021 року по 01.05.2024 року, що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментах № 6708/24.13-43 від 22.05.2024 року. Цей розмір заборгованості було вирахувано начальником відділу Бородянського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) І.Л. Ободзінською. За даними наведеного розрахунку боржник: за ВП № 73619223 за період з 16.04.2021 року по 01.05.2024 року боржник сплатив аліменти тільки двічі у травні 2022 року - 2512,56 грн. , у квітні 2024 року - 5631,00 грн.; за ВП № 73619298 за період з 16.04.2021 року по 01.05.2024 року боржник сплатив аліменти тільки три рази у липні 2022 року - 5524,86 грн., у січні 2024 року - 4000,00 грн., у лютому 2024 року 2000,00 грн. Посилаючись на вимоги статті 196 СК України, яка передбачає відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати, а також постанову Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц, провадження № 14-616цс18, щодо порядку обчислення неустойки (пені), позивач уважала, що наявні підстави для стягнення з відповідача пені за прострочення сплати аліментів за період з 16.04.2021 року по 01.05.2024 року за ВП № 73619298 в сумі 61 475,19 грн. та ВП № 73619223 в сумі 64 856,44 грн., всього 126 331,63 грн., розрахунок якої додано до позовної заяви. З урахуванням наведеного, позивачка просила суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 12.04.2023 року у справі № 367/2771/21 з 16.04.2021 року по 01.05.2024 року за ВП № 73619298 в сумі 61 475,19 грн. та ВП № 73619223 в сумі 64 856,44 грн., всього 126 331,63 грн. До суду від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що позовні вимоги [PERSON] не визнаються з тих підстав, що обґрунтування позовної заяви не відповідає дійсності, відсутній розрахунок пені по місячно. І загалом, заборгованість утворилась не з вини [PERSON] . Тому, що аліменти з нього були стягнуті Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 12.04.2023 року у справі 367/2771/21. Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 12.04.2023 року у справі № 367/2771/21 було оскаржено до Київського апеляційного суду. Постановою Київського апеляційного суду від 23 жовтня 2023 року апеляційна скарга [PERSON] була залишена без задоволення. Отже рішення суду набуло законної сили лише 23.10.2023р. Вважає, що до 23.10.2023 року у [PERSON] вина за несплату аліментів була відсутня, оскільки не було визначено суму, яку необхідно платити. Оскільки, [PERSON] заперечував, щодо суми аліментів, просив 50 відсотків прожиткового мінімуму, бо він вже сплачує аліменти на чотирьох дітей. Тобто заборгованість яка утворилась до 23.10.2023 року не може враховуватись в обрахування пені. Крім того, вказано, що [PERSON] має скрутне становище. Внаслідок збройного нападу російської федерації [PERSON] втратив будинок та все нажите ним майно. Має на утриманні шістьох дітей. З початку російської агрессії пішов захищати Україну, спочатку добровольцем, а потім мобілізованим. Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 13 вересня 2021 року з нього на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07 червня 2021 року до досягнення дітьми повноліття. У зв`язку з тим, що на теперішній час відрахування на оплату аліментів перевищують 50% доходу [PERSON] , що ставить його в скрутне матеріальне становище, [PERSON] звертався до суду з позовом про зменшення розмір аліментів, в задоволенні якого було відмовлено та в подальшому було подано апеляційну скаргу. Питання вирішується. Узв`язку із наведеним, просили відмовити у задоволенні позову. Крім того, вказали, що витрати, які відповідач очікує понести складають 6000 грн., відповідні докази будуть надані суду відповідно до ст. 141 ЦПК України. До суду від представника позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив, у якій надали розрахунок пені помісячно за ВП № 73619298 та за ВП № 73619223. Вказали, що в наданому відповідачем до суду акті про пожежу від 06 червня 2022 року зазначено, що 26 березня 2022 року в гаражному кооперативі «Будівельний», за адресою: Київська обл., Бучанський р-н. м. Ірпінь вул. Багірова, 35, виникла пожежа та були порушені цілісність зовнішніх несучих стін та воріт гаражів, в тому числі і гараж № [NUMBER] , власником або орендарем якого є [PERSON] . Жодного документу про право власності на гараж або будинок відповідач до суду не надав. Будинок відповідача знаходиться в іншому місці за адресою: [ADDRESS] . Будь які докази щодо пошкодження будинку та втрати всього майна відповідач до суду не надав. Натомість намагається ввести суд в оману, надаючи документи про пошкодження гаража. Також вважають, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей, так як він знаходиться у працездатному віці не має інвалідності. Будь-яких інших підстав, які б вказували на об`єктивні, непереборні обставини, які не залежали від волі боржника та впливали на реальну неможливість виконання зобов`язання, що призвели до виникнення заборгованості зі сплати аліментів, та які при вирішенні питання відсутності вини боржника зі сплати аліментів на утримання дитини повинні мати надзвичайний характер, відповідач не зазначає. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просили його задовольнити. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином, про причини неяви суд не повідомляли. Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи‚ суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бучанського міського управління юстиції у Київській області 27 листопада 2014 року, [PERSON] народилася [INFO] , батьками зазначені: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Згідно із копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Бучанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області 10 жовтня 2017 року, [PERSON] народилася [INFO] , батьками зазначені: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Як вказує позивачка, Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 12.04.2023 року у справі № 367/2771/21 було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16.04.2021 і до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] та на утримання [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16.04.2021 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] . Вказане рішення до матеріалів справи долучено не було. Як вказав відповідач, Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 12.04.2023 року у справі № 367/2771/21 було оскаржено до Київського апеляційного суду. Постановою Київського апеляційного суду від 23 жовтня 2023 року апеляційна скарга [PERSON] була залишена без задоволення. На виконання Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 12.04.2023 року по справі № 367/2771/21 Ірпінським міським судом Київської області 12.12.2023 року було видано виконавчі листи. Дані виконавчі листи перебувають на примусовому виконанні у Бородянському відділі державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Так, постановою начальника відділу Бородянського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) І.Л. Ободзінської від 18.12.2023 року було відкрито виконавче провадження № 73619223 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16.04.2021 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] . Також постановою начальника відділу Бородянського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) І.Л. Ободзінської від 18.12.2023 року було відкрито виконавче провадження № 73619298 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16.04.2021 і до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] . Згідно з розрахунком заборгованості від 22 травня 2024 року, складеного начальником відділу Бородянського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) І.Л. Ободзінською, у ВП № 73619223 за період з 16.04.2021 року по 01.05.2024 року рахується заборгованість в сумі 64 856,44 грн., що підтверджується Розрахунком заборгованості по аліментах № 6708/24.13-43 від 22.05.2024 року. Згідно з розрахунком заборгованості від 27 травня 2024 року, складеного начальником відділу Бородянського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) І.Л. Ободзінською, у ВП № 73619298 за період з 16.04.2021 року по 01.05.2024 року рахується заборгованість в сумі 61 475,19 грн., що підтверджується Розрахунком заборгованості по аліментах № 6900/24.13-43 від 27.05.2024 року. Згідно інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень, рішенням Бородянського районного суду Київської області у справі № 939/1273/21 позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задоволено частково, та стягнуто з [PERSON] , [INFO] , уродженця селища Пісківка Бородянського району Київської області, зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , ІПН [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , ІПН [NUMBER] , аліменти на утримання малолітніх дітей: синів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 07 червня 2021 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за рішенням Бородянського районного суду Київської області у справі № 939/1273/21, заборгованість [PERSON] за ВП № 67312337 за період з 07 червня 2021 року по 01 червня 2024 року складає 101 404,54 грн. Згідно довідки-розрахунку №75338519/25219 від 22.08.2024 року та довідки-розрахунку №75338786/25224 від 22.08.2024 року, складених приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Говоровим П.В., станом на 01.08.2024 року у [PERSON] у ВП № 73619298 та ВП № 73619223 - заборгованість відсутня. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно із частиною четвертою статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України). Абзацом першим частини першої статті 196 СК України встановлено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів (частина друга статті 196 СК України). Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19 (провадження № 61-16670сво19) вказано, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів. Тобто відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. При цьому стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що [PERSON] на підставі рішення Ірпінського міського суду Київської області від 12.04.2023 року у справі № 367/2771/21, яке залишено без змін Постановою Київського апеляційного суду від 23 жовтня 2023 року, має сплачувати на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16.04.2021 і до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] та на утримання [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16.04.2021 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] . З розрахунку заборгованості від 22 травня 2024 року, складеного начальником відділу Бородянського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) І.Л. Ободзінською, вбачається, що у ВП № 73619223 за період з 16.04.2021 року по 01.05.2024 року існує заборгованість в сумі 64 856,44 грн. З даного розрахунку вбачається також, що боржник сплатив аліменти у травні 2022 року - 2512,56 грн. , у квітні 2024 року - 5631,00 грн.; З розрахунку заборгованості від 27 травня 2024 року, складеного начальником відділу Бородянського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) І.Л. Ободзінською, вбачається, що у ВП № 73619298 за період з 16.04.2021 року по 01.05.2024 року існує заборгованість в сумі 61 475,19 грн. З даного розрахунку вбачається також, що боржник сплатив аліменти у липні 2022 року - 5524,86 грн., у січні 2024 року - 4000,00 грн., у лютому 2024 року 2000,00 грн. Правовідносини щодо утримання батьками дитини або дітей до їх повноліття регулюється главою 15 СК України, яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, у визначений за домовленістю між ними спосіб або ж за рішенням суду з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України (статті 180, 181, 183, 184, 189 СК України). Так, частиною першою статті 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Тлумачення статті 191 СК України дає підстави для висновку, що юридичне значення для визначення часу, з якого присуджуються аліменти на дитину, має час звернення до суду іншого з батьків з позовом або заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів. Виключення із цього правила стосуються стягнення аліментів за минулий час (до пред`явлення позову). Судовим рішення, яким стягнуто аліменти з [PERSON] , визначено, що аліменти стягуються з 16.04.2021 року, тобто з дня пред`явлення позову до суду. Разом із цим, для застосування зазначеної вище санкції (стягнення неустойки) до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою статті 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості. При цьому суд вказує, що у відповідача відсутня вина у виникненні заборгованості зі сплати аліментів до 12.04.2023 року (день проголошення судового рішення про стягнення з [PERSON] аліментів), оскільки відповідачеві стало відомо про необхідність негайної сплати аліментів на користь позивача лише цього самого дня. При цьому вірно, що розмір заборгованості обчислено з дня подачі позову про стягнення аліментів до суду (квітень 2021 року). Суд не знаходить підстав для нарахування пені за прострочення сплати аліментів за період з 16.04.2021 року року по 12.04.2023 року (день ухвалення рішення про стягнення аліментів), оскільки до ухвалення рішення Ірпінського міського суду Київської області у цивільній справі №367/2771/21, у відповідача був відсутній законодавчий обов`язок сплачувати аліменти, оскільки ще не був визначений їх точний розмір. Лише з 12.04.2023 року день ухвалення рішення про стягнення аліментів, у відповідача з`явився обов`язок виконати рішення суду та сплачувати аліменти позивачу. Визначаючи цей день саме днем ухвалення рішення, а не днем набрання рішенням законної сили, суд виходить з того, що рішення було допущено до негайного виконання в межах суми платежу за один місяця, при його проголошенні був присутній представник відповідача, а отже стороні відповідача саме 12.04.2023 року стало відомо про необхідність негайної сплати аліментів на користь позивача. До цього часу (12.04.2023 року) суд не може вважати, що прострочення сплати аліментів сталося саме з вини відповідача, як це передбачено приписами ч.1 ст.196 СК України. Доказів того, що позивач скористалась своїм правом звернути рішення суду до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць, а саме отримала відповідний виконавчий лист (для негайного виконання) та пред`явила його до виконання, матеріали справи не містять. У зв`язку з цим суд вважає, що наявні підстави для нарахування відповідачу пені за прострочення сплати аліментів за період з 12 квітня 2023 року до 01 травня 2024 року (останній день розрахунку позивача), яка судом розраховується таким чином. Розрахунок пені за ВП № 73619223: квітень 2023 року - 2 000,00 (сума аліментів) ? 1% ? 355 (кількість днів прострочення) = 7 100,00 грн.; травень 2023 року - 2 000,00 (сума аліментів) ? 1% ? 336 (кількість днів прострочення) = 6 720,00 грн.; червень 2023 року - 2 000,00 (сума аліментів) ? 1% ? 305 (кількість днів прострочення) = 6 100,00 грн.; липень 2023 року - 2 000,00 (сума аліментів) ? 1% ? 275 (кількість днів прострочення) = 5 500,00 грн.; серпень 2023 року - 2 000,00 (сума аліментів) ? 1% ? 244 (кількість днів прострочення) = 4 880,00 грн.; вересень 2023 року - 2 000,00 (сума аліментів) ? 1% ? 213 (кількість днів прострочення) = 4 260,00 грн.; жовтень 2023 року - 2 000,00 (сума аліментів) ? 1% ? 183 (кількість днів прострочення) = 3 660,00 грн.; листопад 2023 року - 2 000,00 (сума аліментів) ? 1% ? 152 (кількість днів прострочення) = 3 040,00 грн.; грудень 2023 року - 2 000,00 (сума аліментів) ? 1% ? 122 (кількість днів прострочення) = 2 440,00 грн.; січень 2024 року - 2 000,00 (сума аліментів) ? 1% ? 91 (кількість днів прострочення) = 1 820,00 грн.; лютий 2024 року - 2 000,00 (сума аліментів) ? 1% ? 60 (кількість днів прострочення) = 1 200,00 грн.; березень 2024 року - 2 000,00 (сума аліментів) ? 1% ? 31 (кількість днів прострочення) = 620,00 грн. Всього 47 340,00 грн. Розрахунок пені за ВП № 73619298: квітень 2023 року - 2 000,00 (сума аліментів) ? 1% ? 264 (кількість днів прострочення) = 5 280,00 грн.; травень 2023 року - 2 000,00 (сума аліментів) ? 1% ? 245 (кількість днів прострочення) = 4 900,00 грн.; червень 2023 року - 2 000,00 (сума аліментів) ? 1% ? 214 (кількість днів прострочення) = 4 280,00 грн.; липень 2023 року - 2 000,00 (сума аліментів) ? 1% ? 184 (кількість днів прострочення) = 3 680,00 грн.; серпень 2023 року - 2 000,00 (сума аліментів) ? 1% ? 153 (кількість днів прострочення) = 3 060,00 грн.; вересень 2023 року - 2 000,00 (сума аліментів) ? 1% ? 122 (кількість днів прострочення) = 2 440,00 грн.; жовтень 2023 року - 2 000,00 (сума аліментів) ? 1% ? 92 (кількість днів прострочення) = 1 840,00 грн.; листопад 2023 року - 2 000,00 (сума аліментів) ? 1% ? 61 (кількість днів прострочення) = 1 220,00 грн.; грудень 2023 року - 2 000,00 (сума аліментів) ? 1% ? 31 (кількість днів прострочення) = 620,00 грн.; березень 2024 року - 2 000,00 (сума аліментів) ? 1% ? 61 (кількість днів прострочення) = 1 220,00 грн.; квітень 2024 року - 2 000,00 (сума аліментів) ? 1% ? 30 (кількість днів прострочення) = 600,00 грн. (у січні 2024 року відповідачем сплачено 4000,00 грн., у лютому 2024 року сплачено - 2000,00 грн.). Всього 29 140,00 грн. Загальний розмір пені за прострочення сплати аліментів у ВП № 73619223 за період з 12 квітня 2023 року по 01 травня 2024 року становить 47 340,00 грн., а у ВП № 73619298 за період з 12 квітня 2023 року року по 01 травня 2024 року- 29 140,00 грн. Саме цей розмір пені зі сплати аліментів суд вважає обґрунтованими та належним, оскільки здійснений за правилами, які наведені у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року №333/6020/16, а також, враховуючи часткову сплату аліментів відповідачем. Суд відхиляє доводи сторони відповідача про те, що в нього скрутне матеріальне становище, оскільки на підтвердження даного твердження суду не надано доказів. В наданому відповідачем до суду акті про пожежу від 06 червня 2022 року зазначено, що 26 березня 2022 року в гаражному кооперативі «Будівельний», за адресою: Київська обл., Бучанський р-н. м. Ірпінь вул. Багірова, 35, виникла пожежа та були порушені цілісність зовнішніх несучих стін та воріт гаражів, в тому числі і гараж № [NUMBER] , власником якого є [PERSON] . Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за ВП № 67312337 заборгованість [PERSON] за період з 07 червня 2021 року по 01 червня 2024 року складає 101 404,54 грн. Тобто відповідач систематично не сплачує аліменти, хоча працює, отримує заробітну плату. З наведеного вбачається, що що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей, так як є працездатним, інвалідності не має. Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 12.04.2023 року у справі № 367/2771/21 з 12.04.2023 року по 01.05.2024 року за ВП № 73619298 в сумі 29 140,00 грн.. та ВП № 73619223 в сумі 47 340,00 грн., всього 76\~480,00 грн. Підстав зменшувати цю суму на підставі ч. 2 ст. 196 СК України суд не знаходить, оскільки доказів того, що матеріальний стан відповідача не дозволяв йому вчасно сплачувати аліменти, він також не надав. Згідно з ч.6 ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави також підлягає судовий збір. Оскільки при зверненні до суду позивач не сплачувала судового збору, як особа звільнена від його сплати, то з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 764,53 грн. (пропорційно розміру задоволених позовних вимог).

Outcome: partial