Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-16 00:00:00

В квітні 2024 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить визначити додатковий строк для подачі до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за законом після смерті її чоловіка - громадянина Великої Британії [PERSON] ( [PERSON] ) терміном в три місяці після набрання рішенням законної сили. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 17 жовтня 2003 року між громадянкою України [PERSON] та громадянином Великої Британії [PERSON] було укладено шлюб. [INFO] [PERSON] ( [INFO] ) помер. Протягом шлюбу [PERSON] та [PERSON] придбали у м. Києві квартиру [ADDRESS] , по 1/2 частині кожному.Позивач зазначає, що за час шлюбу дітей подружжя не мало, а тому позивач є єдиним спадкоємцем померлого, інших спадкоємців за заповітом чи за законом немає. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить 1/2 частина вказаної квартири [ADDRESS] . 10 липня 2023 року [PERSON] подала до приватного нотаріуса КМНО Кравченко О.В. заяву про прийняття спадщини, підпис на якій посвідчено приватним нотаріусом КМНО Кравченко О.В. за реєстровим номером 1016.У відповідь на заяву від 10.07.2023 р.приватним нотаріусом КМНО Кравченко О.В. повідомлено [PERSON] про пропуск строку у шість місяців з часу відкриття спадщини, встановленого ч. 1 ст. 1270 ЦК України оскільки заява про прийняття спадщини подана лише 10.07.2023 р.Також нотаріусом роз`яснено, що пропущений термін для подачі заяви про прийняття спадщини можливо додатково визначити в судовому порядку відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Також позивач вважає поважними причинами для пропуску строку на прийняття спадщини також той факт, що вона зараз постійно проживає за межами України і має пострах для повернення у Київ у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України. 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан. Режим воєнного стану триває і до цього часу. На всій території України ведуться активні бойові дії. Громадяни України в свою чергу, позбавлені можливості в повній мірі реалізовувати свої права, передбачені законом. Таким чином, держава і законодавство у певний період часу також передбачало можливість для зупинення перебігу строків і хоча ця норма вже не є чинною, вважаємо, що додатковий строк на прийняття спадщини також може бути наданий у судовому порядку. Окрім того, у якості поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини є той факт, що догляд за хворим чоловіком та його смерть (за місяць до агресії) призвели до вкрай глибокого та тривалого психічного розладу, що зумовило проведення тривалого лікування позивачки у Сполучених Штатах Америки у доктора [PERSON] ліцензія А 054424, ідентифікаційний номер постачальника медичних послуг № [NUMBER] , місцезнаходження якої 2186 Гірі Болевард, офіс 104, Сан-Франциско, Каліфорнія, 94115. [PERSON] проходила лікування з 28.02.2022 по 15.06.2023. Наявність тривалою хвороби є поважною причиною для подання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Також фактом поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини є той факт, що [PERSON] після лікування та повернення в СШАдо Великої Британії почала збирати відповідні довідки. Виданий позивачу примірник нотаріального запису по смерть [PERSON] [INFO] , а сам реєстраційний запис про смерть вчинений лише 17.06.2022 р. Сам факт видачі документа 21.06.2023 р. позивачу свідчить про об`єктивну неможливість їх подати нотаріусу у межах шестимісячного строку. З дати смерті, оскільки їх у позивача не було. Оригінал нотаріально засвідченого запису про реєстрацію шлюбу також видано 21.06.2023 р. Отже, відразу після отримання відповідних документів [PERSON] звернулась до нотаріуса. Умисного зволікання з її боку не було. Таким чином вважає поважними причини пропуску для прийняття спадщини і наявність права для надання додаткового строку для її прийняття. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 19квітня 2024 року відкрито провадження в справі та призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 30 липня 2024 року закрито підготовче провадження в справі та призначено розгляд справи до судового розгляду. Представник позивача в судовому позов підтримав у повному обсязі, просив задовільнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач, будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи належним чином, в судові засідання не з`являвся, про причини неявки суд не повідомляв, не подав відзив на позовну заяву, в зв`язку з чим відповідно до вимог ст.ст.223 ч.4, 280 ЦПК України розгляд даної справи проведений в заочному порядку. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що між громадянкою України [PERSON] та громадянином Великої Британії [PERSON] було укладено шлюб, про що 17.10.2003 року зроблено реєстраційний запис відповідно до Закону про реєстрацію шлюбу від 1949 року, реєстратором актів народження, смерті та шлюбу Графства Кент. Від даного шлюбу сторони малолітніх та неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до запису про смерть № 156 зареєстрованого 17.06.2022, відповідно до закону про реєстрацію актів цивільного стану від 1953 року, зробленого заступником реєстратора Графства Кент, встановлено, що [PERSON] ( [INFO] ) помер [INFO] . Відповідно до Договору купівлі-продажу квартири від 13.08.2004, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С. В. за реєстровим № 9803 та зареєстрованого у Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна за № 4485 від 19.08.2004 у реєстровій книзі № д.68-150 протягом шлюбу, [PERSON] та [PERSON] придбали у м. Києві квартиру [ADDRESS] , у рівних долях кожен. Як вбачається з матеріалів справи, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої входить 1/2 частина квартири [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. 10 липня 2023 року [PERSON] подала до приватного нотаріуса КМНО Кравченко О.В. заяву про прийняття спадщини, підпис на якій посвідчено приватним нотаріусом КМНО Кравченко О. В. за реєстровим номером 1016. Згідно листа № 133/01-16 від 18.07.2023 р. приватного нотаріуса КМНО Кравченко О.В. повідомлено [PERSON] про пропуск строку у шість місяців з часу відкриття спадщини встановленого ч. 1 ст. 1270 ЦК України, оскільки заява про прийняття спадщини подана лише 10.07.2023 та роз`яснено, що пропущений термін для подачі заяви про прийняття спадщини можливо додатково визначити в судовому порядку відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, крім того відповідно до п. 3.16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/2 ст. 1272 Цивільного кодексу України суд може визначити спадкоємцю, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин додатковий строк достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно листа № 121/01-16 від 05.06.2024 р. приватного нотаріуса КМНО Кравченко О.В., то вбачається, що [PERSON] звернулась до неї через 16 місяців з дня смерті її чоловіка, спільного зареєстрованого місця проживання на території України подружжя не мало, а тому відповідно до п. 3.16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/2 ст. 1272 Цивільного кодексу України суд може визначити спадкоємцю, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин додатковий строк достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Також нотаріус зазначила, що інші особи крім [PERSON] , щодо відкриття спадщини не звертались, а у зв`язку із пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини спадкова справа після смерті гр. Великої Британії [PERSON] , який помер [INFO] не була відкрита і не була зареєстрована. Як вбачається, [PERSON] є єдиним спадкоємцем померлого, інших спадкоємців за заповітом чи за законом немає. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Також, статтею 1221 ЦК України визначено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Частина 3 ст. 1270 ЦК України визначає що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До складу спадщини позивач вказує частину квартири [ADDRESS] , яка належала померлому на праві спільної часткової власності спільно з позивачкою. Крім того, інша частина квартири за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] на праві приватної власності, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 13.08.2004, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С. В. за реєстровим № 9803. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Відповідно до правових висновків висловлених Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61?21447св19) поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, тобто можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту, тощо. Щодо поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, то позивачка постійно проживала з померлим чоловіком у Графстві Кент, Уельс, Великобританія, що підтверджується як записом про укладення шлюбу так і записом про реєстрацію смерті її чоловіка [PERSON] , а тому в порядку ч. 3 ст. 1268 вважається такою, що прийняла спадщину,пропуск строку також зумовлений тривалим доглядом за хворим чоловіком та те, що його була внаслідок ускладнення хвороби, зазначеної у записі про реєстрацію смерті, а тому призвела до вкрай глибокого та тривалого психічного розладу позивачки. Позивачка проходила лікування у Сполучених Штатах Америки,з 28.02.2022 по 15.06.2023, що підтверджується медичними документами, які наявні в матеріалах справи. Крім того, поважними причинами для пропуску строку на прийняття спадщини той факт, що позивачка постійно проживає за межами України (Сполучені Штати Америки) і у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України має як ускладнений доступ до реалізації своїх прав власності в Україні так і об`єктивний пострах щодо власної безпеки у зв`язку із військовим станом. Постановою Кабінету Міністрів України №164 від 28.02.2022 року «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» встановлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. 19 червня 2023 року, набрав чинності підпункт 2 пункту 3 постанови КМУ від 09 травня 2023 року № 469 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату, державної реєстрації та функціонування державних електронних інформаційних ресурсів в умовах воєнного стану». Було виключено пункт 3 постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», яким було встановлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 місяці. Також у якості поважності пропуску строку вбачається те, що всі нотаріально засвідчені виписки з реєстрів актів цивільного стану щодо шлюбу, і щодо смерті її чоловіка видані реєстраторами та апостильовані, у червні 2023 року, а вже у липні 2023 року ці документи подані для підтвердження фактів при прийнятті спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, крім випадків, установлених ст.82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню повністю, оскільки є заснованими на законі, обґрунтованими та знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду. Відповідно до ст. 141 ЦПК України позивач просив судові витрати щодо сплаченого судового збору за подання позовної заяви залишити за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved