Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаною позовною заявою до відповідачів, в якій просить суд визнати за ним право власності на 1/3 ідеальну частку житлового будинку, що за адресою: [ADDRESS] , у порядку набувальної давності. В обгрунтування позову вказує, що він на підставі договорів купівлі продажу від 08.09.2012 року та від 21.02.2019 року є власником 2/3 частин житлового будинку, що за адресою: [ADDRESS] . Власником іншої 1/3 частини будинку був [PERSON] , який помер [INFO] . Вказує, що з 2012 року позивач фактично користується усім будинком, що є також його з дружиною місцем реєстрації. Зазначає, більше 21 року(станом на дату звернення до суду) доглядає, утримує весь будинок. Тобто відкрито, добросовісно та безперервно користується даною нерухомістю, сплачує комунальні послуги. У позові пояснив, що після смерті іншого співласника [PERSON] право вланості на 1/3 частку померлого не було оформлено спадкоємцями, відомості про таких відсутні. Вказав, що до нього не зверталися жодні спадкоємці з приводу володіння ним чужим майном(1/3 частки) чи її виділу(поділу). У зв`язку з чим з метою захисту своїх прав просить визнати за ним право власності за набувальною давністю на належну [PERSON] 1/3 частку будинку. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити з наведених у ньому підстав. Пояснював, що проживає у будинку тривалий час, доглядає, проводив ремонт, обробляв земельну ділянку. Представник відповідача Коростишівської міської ради в судове засідання не з`явився про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без їх участі щодо позову покладається на розсуд суду. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в судове засідання не з`явилися про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті суду, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надходило, а тому суд розглянув справу без їх участі. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи та надані докази на засадах змагальності, в межах позовних вимог, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником 2/3 часток житлового будинку, що за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу 1/3 частки вказаного вище житлового будинку від 08.09.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Коростишівського нотаріального округу Мошковською З.І., реєстровий №1521, а також договором купівлі-продажу 1/3 частки вказаного вище житлового будинку від 21.02.2019 року посвідченого приватним нотаріусом Коростишівського нотаріального округу Мошковським О.С. реєстровий №152. Частка іншого співвласника [PERSON] у праві спільної часткової власності на вказаний будинок складає 1/3, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.12.2023 року (а.с. 18-20). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Відповідно до відомостей будинкової книги у житловому будинку, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований позивач [PERSON] та його дружина [PERSON] .. Інші записи відсутні. З акту депутата Коростишівської міської ради Познякова П.М. від 17.11.2023 №2144 слідує, що позивач [PERSON] зареєстрований та постійно з 08.09.2012 року проживає разом із дружиною [PERSON] в будинку, що за адресою: [ADDRESS] . Відкрито добросовісно користується усім будинком, здійснював ремонт у будинку, обробляв земельну ділянку. Відповідно до витягу з спадкового реєстру від 13.05.2024 року №76929314 від 13.05.2024 року слідує, що після смерті [PERSON] , за заявою [PERSON] , Першою Чернівецькою нотаріальною конторою заведено спадкову справу №1404/2007 (номер у спадковому реєстрі №43536796). (а.с 62) З матеріалів спадкової справи до майна померлого [PERSON] вбачається, що спадщину після його смерті звернувшись до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини за законом прийняв його син [PERSON] (а.с 85), донька [PERSON] (а.с. 90), донька [PERSON] . Крім того у матеріалах спадкової справи №1404/2007 міститься запит завідувача Першої Чернівецької державної нотаріальної контори від 22.12.2012 року до Житомирського обласного міжміського БТІ Житомирської обласної ради з приводу надання відомостей про житловий будинок, що за адресою: [ADDRESS] , що є предметом спору у цій справі. Статтею 328 Цивільного кодексу України визначено, що право власності набувається на підставах,що незаборонені законом,зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Частина перша та четверта статті 344 Цивільного кодексу України, вказує, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій\~статті 344 Цивільного кодексу України\~, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація). Набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх указаних умов у сукупності. Аналізуючи поняття добросовісності заволодіння майном як підстави для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до\~статті 344 Цивільного кодексу України, слід виходити із того, що добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того, позивач як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи, і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього. Звідси, йдеться про добросовісне, але неправомірне, в тому числі безтитульне, заволодіння майном особою, яка в подальшому претендуватиме на набуття цього майна у власність за набувальною давністю. Підставою добросовісного заволодіння майном не може бути, зокрема, будь-який договір, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність. Володіння майном за договором, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність, виключає можливість набуття майна у власність за набувальною давністю, адже у цьому разі володілець володіє майном не як власник. Якщо володілець знає або повинен знати про неправомірність заволодіння чужим майном (у тому числі і про підстави для визнання договору про його відчуження недійсним), то, незважаючи на будь-який строк безперервного володіння чужим майном, він не може його задавнити, оскільки відсутня безумовна умова набуття права власності\~добросовісність заволодіння майном. Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.05.2019 року у справі № 910/17274/17 (провадження №12-291гс18). Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до положень ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Як зазначено у ч. 1,2, 3 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Таким чином з матеріалів справи вбачається, що позивач є співласником 2/3 частин житлового будинку, що за адересою: [ADDRESS] . Інша 1/3 частка на даний час зареєстрована за померлим [INFO] [PERSON] . Тобто позивач не міг не знати, що частина будинку належить іншій особі, отже власник цієї частини будинку позивачу був відомий, тому не можна вважати володіння позивачем частиною будинку, яка залишилась після смерті [PERSON] , добросовісним. При цьому як встановлено судом у ході розгляду справи, частка померлого [PERSON] успадкована його дітьми. Видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена. Таким чимом з урахуванням положень ст 1296 ЦК України, на це майно(1/3 частку) претендують інші особи, які звернулися у шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті батька. Відкритість і безперервність користування житловим будинком(його часткою) не є достатніми підставами для набуття права власності на це майно за правилами ст. 344 ЦК України. Враховуючи викладене вище, суд дійшов до висновку, що відсутні підстави для визнання за позивачем [PERSON] права власності на 1/3 ідеальну частку житлового будинку, що за адересою: [ADDRESS] , за набувальною давністю у порядку\~статті 344 Цивільного кодексу України, а тому суд відмовляє у задоволенні позову. Враховуючи положення\~статті 141 ЦПК України\~та висновки суду про відмову в задоволенні позовних вимог, судові витрати понесені позивачем розподілу не підлягають. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 12,\~13,\~81, 141, 258, 259,\~263-265,\~268, 354 ЦПК України, суд,

Outcome: dismissed