Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська з позовом про розірвання шлюбу укладеного з [PERSON] , посилаючись на те, що між ними було укладено шлюб 10 травня 2014 року у Красногвардійському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 372, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 10 травня 2014 року. Від сумісного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 05 лютого 2015 року. Сімейні стосунки не склалися через різність характерів та поглядів на життя у зв?язку з чим між ними виникали суперечки та сварки. Протягом тривалого часу вони намагались налагодити відносини та примиритись, однак зробити цього не вдалось. 3 грудня 2023 року шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Сім?я розпалася та поновлена бути не може. Примирення неможливе. Спір про поділ майна на теперішній час відсутній. Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати з відповідачем. Підстав для збереження шлюбу з відповідачем позивач не вбачає та не бажає. На підставі викладеного просив шлюб розірвати. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.12.2024 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач в судове засідання не з`явився. У своїй позовній заяві просить справу розглядати без участі позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовільнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явилася. 25.12.2024 від її представника- адвоката Кандрашина Костянтина Валентиновича через систему «Електронний суд» до суду надійшов відзив, у якому зазначив, що позовні вимоги відповідач визнає у повному обсязі та просить задовільнити, справу просить розглядати без участі відповідача. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2\~ст.114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3\~ст.115 Сімейного кодексу України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб 10 травня 2014 року у Красногвардійському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 372, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 10 травня 2014 року. Від сумісного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 05 лютого 2015 року. Спору щодо розділу майна, що є спільною сумісною власністю, наразі не виникає. Шлюбні відносини між сторонами припинені, проживають окремо, а також мають розбіжності у поглядах на сімейне життя. Відновлювати стосунки сторони наміру не мають, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно з ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved