Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-26 00:00:00

10.04.2024 в провадження Заводського районного суду м. Запоріжжя із Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, в порядку ст. 31 ЦПК України, надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до Гуляйпільської міської Військової адміністрації Пологівського району Запорізької області, третя особа: Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Лебідь Олена Андріївна про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [INFO] померла матір позивача - [PERSON] . Після її смерті відкрився спадок у вигляді земельної ділянки площею 6,1419 га, розташованої на території Гуляйпільської міської ради Гуляйпільського району Запорізької області, кадастровий номер: 2321810100:36:010:0034 та земельної ділянки площею 8,5102 га, розташованої на території Гуляйпільської міської ради Гуляйпільського району Запорізької області, кадастровий номер: 2321810100:30:002:0015. Позивач є спадкоємцем першої черги після смерті матері. У встановлений законом строк, позивач звернулася до нотаріальної контори з приводу отримання спадку за законом, але в оформлені спадкових прав було відмовлено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про нотаріат», оскільки за життя мати спадкоємиці склала заповіт на її імя, який вона не може надати нотаріусу, через відсутність доступу до документації Дорожнянської сільської ради, бо с. Дорожнянка з 05.03.2022 перебуває у тимчасовій окупації у зв`язку з військовою агресією рф та нотаріусом рекомендовано звернутися до суду за визнанням права власності на спадкове майно. Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 12.04.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне провадження по справі, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 21.08.2024 витребувано у Приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Лебідь Олени Андріївни належним чином завірену копію спадкової справи №5/2023, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Оголошено перерву у підготовчому засіданні до 20.11.2024. 13.09.2024, на виконання ухвали Заводського районного суду м. Запоріжжя від 21.08.2024, від Приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Лебідь Олени Андріївни надійшла копія спадкової справи №5/2023, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 20.11.2024 закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача - адвокат Іващенко М.В., до початку судового засідання, подала заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача у судове засідання не з`явився повторно, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому процесуальним законом порядку, заяв та клопотань до суду не надходило. Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Лебідь О.А. у засідання не з`явилася, засобом поштового зв`язку направила заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України. Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про розгляд справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що відповідач відзив на позов не подав, суд вважає за можливе ухвалити по справі судове рішення на підставі письмових доказів, які наявні у справі. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] ( Позивач), батьками якої є: [PERSON] та [PERSON] , даний факт підтверджується свідоцтвом про народження від 09.05.1963, серія [NUMBER] ( а.с. 9). 04.03.1982 позивач уклала шлюб з [PERSON] , після укладення шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище « [PERSON] », даний факт підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 04.03.1982, серія [NUMBER] ( а.с. 10 ). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, від 15.11.2022, серія [NUMBER] ( а.с. 8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається зземельної ділянки площею 8,5102 га, кадастровий номер: 2321810100:30:002:0015, розташованої на території Гуляйпільської міської ради, Гуляйпільського району, Запорізької області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку, від 28.01.2004, серія ЗП №060901 ( а.с. 11-12) та земельної ділянки площею 6,1419 га, кадастровий номер: 2321810100:36:010:0034, розташованої на території Гуляйпільської міської ради, Гуляйпільського району, Запорізької області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку, від 31.03.2008, серія ЗП №266689 ( а.с. 13-14). Спадкоємицею за законом першої черги після смерті [PERSON] є її донька - [PERSON] . За життя, [PERSON] склала заповіт, посвідчений Дорожнянською сільською радою Гуляйпільського району Запорізької області від 01.09.2008 за р. №102, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру ( заповіти/спадкові договори) від 18.01.2023 №71193991 ( а.с. 78 - зворотна сторона). 18.01.2023 позивач звернулася до Приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Лебідь О.А. з заявою про прийняття спадщини за законом ( а.с. 52). 26.02.2024 позивач звернулася до Приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Лебідь О.А. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом ( а.с. 100 - зворотна сторона). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.02.2024 №99/02-31 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 8,5102 га, кадастровий номер: 2321810100:30:002:0015, розташовану на території Гуляйпільської міської ради, Гуляйпільського району, Запорізької області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та земельну ділянку площею 6,1419 га, кадастровий номер: 2321810100:36:010:0034, розташовану на території Гуляйпільської міської ради, Гуляйпільського району, Запорізької області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва після померлої [INFO] [PERSON] на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «про нотаріат», оскільки померла [PERSON] залишила заповіт, посвідчений Дорожнянською сільською радою Гуляйпільського району Запорізької області від 01.09.2008 за р. №102, який спадкоємцем нотаріусу наданий не був та, зміст якого невідомий. Нотаріусом було зроблено запит про надання копії заповіту до Гуляйпільської міської військової адміністрації Пологівського району Запорізької області від 23.01.2024 за №34/02-14. У відповіді на запит від 24.01.2024 за №0105/01-35 Гуляйпільська міська військова адміністрація Пологівського району Запорізької області повідомила про неможливість надання копії даного заповіту через відсутність доступу до документації Дорожнянської сільської ради, у зв`язку з тим, що с. Дорожнянка перебуває у тимчасовій окупації та доступ відсутній з 05.03.2022, у зв`язку з чим було рекомендовано вирішити питання в судовому порядку ( а.с. 106-107). Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Частиною 1 ст. 1298 ЦК України встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Згідно п.п. 1.2. глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Згідно п.п. 4.14. глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» також роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом встановлено, що [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку кадастровий номер: 2321810100:30:002:0015, площею 8,5102 га, розташованої на території Гуляйпільської міської ради, Гуляйпільського району, Запорізької області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та земельну ділянку кадастровий номер: 2321810100:36:010:0034, площею 6,1419 га, розташованої на території Гуляйпільської міської ради, Гуляйпільського району, Запорізької області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва після померлої [INFO] [PERSON] на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «про нотаріат», оскільки померла [PERSON] залишила заповіт, посвідчений Дорожнянською сільською радою Гуляйпільського району Запорізької області від 01.09.2008 за р. №102, який спадкоємцем нотаріусу наданий не був та зміст якого невідомий. Нотаріусом було зроблено запит про надання копії заповіту до Гуляйпільської міської військової адміністрації Пологівського району Запорізької області від 23.01.2024 за №34/02-14. У відповіді на запит від 24.01.2024 за №0105/01-35 Гуляйпільська міська військова адміністрація Пологівського району Запорізької області повідомила про неможливість надання копії даного заповіту через відсутність доступу до документації Дорожнянської сільської ради, у зв`язку з тим, що с. Дорожнянка перебуває у тимчасовій окупації та доступ відсутній з 05.03.2022, у зв`язку з чим було рекомендовано вирішити питання в судовому порядку. У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022), затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, та змінами внесеними указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який наступними Указами Президента України неодноразово подовжувався та триває і на даний час. Пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія тимчасово окупованих рф територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях. Село Дорожнянка Гуляйпільської міської територіальної громади з 03.03.2022 є тимчасово окупованою територією відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих рф, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року за № 309 зі змінами і доповненнями. Відтак, станом на сьогоднішній день, нотаріус позбавлена можливості отримати заповіт, залишений[PERSON] , який посвідчений Дорожнянською сільською радою Гуляйпільського району Запорізької області від 01.09.2008 за р. №102, задля встановлення кола спадкоємців, які мають право на спадщину, через відсутність доступу до документації Дорожнянської сільської ради, у зв`язку з тим, що с. Дорожнянка перебуває з 03.03.2022 у тимчасовій окупації та доступ відсутній, а отже позивач позбавлена можливості в позасудовому порядку оформити свої спадкові права. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1258 ЦК України Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Тобто, дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, чітко визначені у частинах третій, четвертій статті 1268, статтях 1269, 1270 ЦК України. У справі, що розглядається, встановлено, що спадкоємицею першої черги за законом після смерті [PERSON] є її донька - [PERSON] , інших спадкоємців, які прийняли спадщину згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, шляхом подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини немає. [PERSON] , [INFO] , який, згідно Довідки №01-08/592, виданої Гуляйпільською міською військовою адміністрацією Пологівського району Запорізької області від 04.12.2023, який був зареєстрований на день смерті з [PERSON] не є спадкоємцем за законом після її смерті, з огляду на наявність спадкоємця першої черги. Зважаючи на вищенаведене, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] законні, тому підлягають задоволенню. Питання про відшкодування судових витрат позивачем не заявлено, тому судом не вирішується.

Outcome: approved