Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-20 00:00:00

16.12.2024 [PERSON] звернувся до Балаклійського районного суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON] , у якій просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на його утримання у розмірі 1/4 всіх видів доходу відповідача, щомісячно, з дня пред`явлення позову і до закінчення ним навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23-х років. Обґрунтовує позовні вимоги тим, що відповідач є його батьком. З 01.09.2022 навчається у Зміївському професійному енергетичному ліцеї на неповному державному забезпеченні, проживає разом з матір`ю. Відповідач добровільно не надає йому матеріальну допомогу, що і є причиною звернення до суду із вказаною позовною заявою. Ухвалою судді Балаклійського районного суду Харківської області від 23.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 02.01.2025 відповідачем подано відзив на позовну заяву, у якому визнав позов частково та просив призначити аліменти у твердій грошовій сумі 1550, 00 грн. Зазначив, що має на утриманні малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , від іншого шлюбу. У зв`язку з непридатністю житла до проживання винаймає житло для родини. Дружина не має змоги працювати у зв`язку з навчанням дитини у першому класі за дистанційною формою навчання. Вказав, що позивач навчається на неповному державному утриманні та отримує державну стипендію, також заклад працює за дистанційною формою навчання, тому витрати на проїзд, харчування та сплату за проживання відсутні. Крім того, він має незадовільний стан здоров`я. Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити. Долучив до матеріалів справи медичні довідки про стан здоров`я матері [PERSON] . Відповідач до суду не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , його батьками є: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] . Відповідно до довідки № 256, виданої 12.11.2024 Зміївським професійним енергетичним ліцеєм, [PERSON] є учнем групи С-12, денної форми навчання, знаходиться на неповному державному забезпеченні. Термін навчання: 01.09.2022 - 30.06.2025. Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина, що продовжують навчання, є одним із способів захисту їх інтересів, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для життєдіяльності, оскільки на період навчання вони не мають самостійного заробітку та потребують матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд, зокрема, враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дочки, сина суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 червня 2019 року, справа № 199/9339/16-ц, провадження № 61-32330св18. У випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу (утримання дитини, яка продовжує навчання). Такі висновки щодо застосування статті 185 СК України висловлені в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року № 6-1296цс15, у постановах Верховного Суду від 29 січня 2018 року у справі № 622/373/16-ц, провадження № 61-1717 св 18, від 25 лютого 2020 року у справі № 521/4397/17, провадження № 61-39201св18. Також судом встановлено, що [PERSON] не досяг 23 років, продовжує навчання, не працює, у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Навчання на денній формі позбавляє його можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв`язку з чим він потребує матеріальної допомоги. Щодо матеріального стану відповідача [PERSON] , як платника аліментів, то такої інформації матеріали справи не містять. Відповідач має на утриманні малолітню дитину, працює у АТ «Укргазвидобування». Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує, що [PERSON] є студентом денної форми навчання Зміївського професійного енергетичного ліцею, знаходиться на неповному державному забезпеченні. Крім того, мати позивача - [PERSON] також не позбавлена обов`язку приймати участь в утриманні сина [PERSON] . Обов`язок утримувати свою повнолітню дитину, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття, незалежно від форми навчання, покладається на обох батьків. Також суд враховує наявність у відповідача малолітньої дитини, яка теж потребує матеріальної допомоги. Таким чином, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, враховуючи майновий стан відповідача та наявність у нього на утриманні малолітньої дитини. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають до стягнення, суд враховує, що відповідач має можливість надавати допомогу повнолітній дитині, яка продовжує навчання, оскільки є фізично здоровим, працездатним, жодних доказів, які б свідчили про неможливість надавати матеріальну допомогу повнолітній дитині, яка продовжує навчання і потребує такої допомоги відповідачем не надано, з урахуванням наявності у відповідача малолітньої дитини, а також те, що утримання дитини на належному рівні законодавцем покладається на обох батьків, мають бути враховані при визначені розміру аліментів, з урахуванням потреб дитини та можливостей батька, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання у розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку платника аліментів щомісячно. Відповідно до положень ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial