Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-27 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу. Обґрунтовуючи вимоги поданого позову вказує на те, що 20.12.2019 року о 19 год. 10 хв. водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2106», д/н [NUMBER] по вул. Молодіжна у с. Ліски, Лиманського р-ну, Одеської області, не впорався з керуванням, не врахував природніх умов, внаслідок чого виїхав на зустрічну смугу та допустив зіткнення із автомобілем марки «Ford», д/н [NUMBER] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Комінтернівського районного суду Одеської області від 06.08.2020 року за результатами розгляду справи № 504/2265/20 адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст. 124 КпАП України було закрито на підставі ст. 38 КпАП України у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення. В результаті\~зазначеної дорожньо\~ транспортної\~пригоди було\~пошкоджено автомобіль\~марки «Ford»,\~д/н\~ [NUMBER] ,\~яким керував\~ [PERSON] ,\~та власником\~якого є\~ТОВ «Грінлайн\~Трансшипмент». Даний автомобіль був застрахований у ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на підставі Комплексного договору № 06/107-76-000102/19 добровільного страхування транспортного засобу (КАСКО), водія та пасажирів від нещасних випадків. Вартість матеріального збитку даного автомобіля становила 510388,67 грн. Позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування на виконання умов вказаного вище договору в розмірі 510388,67 грн. Цивільно правова відповідальність власника автомобіля марки «ВАЗ 2106», д/н [NUMBER] була застрахована у ТДВ «СГ «Ю.Ес.Ай» на підставі полісу № ЕР/132373542 обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, із визначенням страхового ліміту 130000,00 грн. за заподіяну шкоду майну. У визначений ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» строк позивач звернувся до ТДВ «СГ «Ю.Ес.Ай» із заявою про відшкодування коштів в порядку регресу. Однак, 02.10.2020 року ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» отримало від ТДВ «СГ «Ю.Ес.Ай» відмову у виплаті страхового відшкодування, у зв`язку з тим, що відсутній документ, який підтверджує вину [PERSON] у скоєнні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди. Так, 07.10.2020 року позивач звернувся до ТОВ «Експертна компанія ІНДЕКС» щодо проведення експертизи механізму та обставин дорожньо-транспортної пригоди за участі автомобілів «Ford» д/н [NUMBER] та «ВАЗ 2106» д/н [NUMBER] . Згідно Висновку експерта № 0417 за результатами дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди за участі автомобілів «Ford» д/н [NUMBER] та «ВАЗ 2106» д/н [NUMBER] від 20.10.2020 року в даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля «ВАЗ 2106» д/н [NUMBER] [PERSON] вбачаються невідповідності вимогам п. 12.1 ПДР і вказані невідповідності\~його дій\~з технічної\~точки зору\~знаходились в\~причинному зв`язку\~виникненням даної\~ДТП. Рішенням Господарського суду м. Києва у господарській справі № 910/11877/21 від 01.10.2021 року стягнуто із ТДВ «СГ «Ю.Ес.Ай» на користь ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» страхове відшкодування у розмірі 128000,00 грн. Проте, сплаченого страхового відшкодування фактично не вистачає для покриття в повному обсязі завданих матеріальних збитків ТОВ «Грінлайн Трансшипмент». Таким чином, відповідач [PERSON] , повинен відшкодувати позивачу різницю між фактичним розміром заподіяної шкоди (510388,67 грн.) та страховою виплатою (128000,00 грн.), що складає 382388,62 грн. У зв`язку з цим, просить суд задовольнити даний позов та ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» суму страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 382388,62 грн., а також сплачений позивачем судовий збір у розмірі 5735,83 грн. Ухвалою судді про прийняття цивільної справи до свого провадження від 21.08.2024 року було постановлено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 02.12.2024 року було постановлено закрити підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» - Сергутін В.А. в судове засідання не з`явився. Однак, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд проводити розгляд справи за відсутності сторони позивача, та проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився без поважних причин. Про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, направлялось повідомлення за місцем реєстрації відповідача, однак, згідно поштового повідомлення, адресат за вказаною адресою відсутній, що вказує на вручення судової повістки належним чином (п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК). Відзив у визначений судом строк відповідач не подав. А тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справи за відсутності відповідача згідно вимог ч. 3 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК та ухвалює заочне рішення. Згідно приписів до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до норм ст.ст. 11, 629 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договір, який є обов`язковим для виконання, акти цивільного законодавства, а також завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі. По справі встановлено, що 20.12.2019 року о 19 год. 10 хв. водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2106», д/н [NUMBER] по вул. Молодіжна у с. Ліски, Лиманського р-ну, Одеської області, не впорався з керуванням, не врахував природніх умов, внаслідок чого виїхав на зустрічну смугу та допустив зіткнення із автомобілем марки «Ford», д/н [NUMBER] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Згідно ч. 6\~ст. 82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Постановою Комінтернівського районного суду Одеської області від 06.08.2020 року за результатами розгляду справи № 504/2265/20 адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст. 124 КпАП України було закрито на підставі ст. 38 КпАП України у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення. Даний факт підтверджується наявною в матеріалах справи копію вказаної постанови. В результаті зазначеної дорожньо транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль марки «Ford», д/н [NUMBER] , яким керував [PERSON] , та власником якого є ТОВ «Грінлайн Трансшипмент», що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Серії [NUMBER] від 08.10.2019 року. Даний автомобіль був застрахований у ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на підставі Комплексного договору № 06/107-76-000102/19 добровільного страхування транспортного засобу (КАСКО), водія та пасажирів від нещасних випадків, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією вищевказаного документа. З наявних в матеріалах справи Заяви-погодження на виплату страхового відшкодування від 03.03.2020 року, Заяви-погодження на виплату страхового відшкодування від 27.05.2020 року, Заяви-погодження на виплату страхового відшкодування від 09.07.2020 року вбачається, що потерпілий, з метою відшкодування заподіяної шкоди звернувся до ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» із відповідними заявами. В матеріалах справи наявні Рахунку-фактури № МГ-00000036 від 19.02.2020 року, Рахунку-фактури № МГ-00001030 від 21.05.2020 року, Рахунку-фактури № МГ-00001400 від 06.07.2020 року з яких вбачається, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «Ford», д/н [NUMBER] становила 510388,67 грн. Вартість матеріального збитку даного автомобіля становила 510388,67 грн. Позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування на виконання умов вказаного вище договору в розмірі 510388,67 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи Платіжним дорученням № 3Р027880 від 16.03.2020 року, Платіжним дорученням № 3Р052820 від 27.05.2020 року, Платіжним дорученням № 3Р071227 від 16.07.2020 року. Цивільно правова відповідальність власника автомобіля марки «ВАЗ 2106», д/н [NUMBER] була застрахована у ТДВ «СГ «Ю.Ес.Ай» на підставі полісу № ЕР/132373542 обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, із визначенням страхового ліміту 130000,00 грн. за заподіяну шкоду майну. У визначений ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» строк позивач звернувся до ТДВ «СГ «Ю.Ес.Ай» із заявою про відшкодування коштів в порядку регресу. Однак, 02.10.2020 року ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» отримало від ТДВ «СГ «Ю.Ес.Ай» відмову у виплаті страхового відшкодування, у зв`язку з тим, що відсутній документ, який підтверджує вину [PERSON] у скоєнні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди. Однак, суд зазначає, що закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП. Даний висновок викладений у постанові ВП ВС у постанові від 29.04.2020 року з розгляду справи № 686/4557/18, яку суд вважає за необхідним застосувати при розгляді даної справи. Згідно вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові ВС від 04.03.2020 року в справі № 641/2795/16-ц зазначено, що "не притягнення водіїв до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху не може бути підставою для звільнення володільця джерела підвищеної небезпеки від цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду, оскільки вину особи в ДТП може бути підтверджено чи спростовано іншими належними доказами, зокрема, висновком судової експертизи тощо". Так, 07.10.2020 року позивач звернувся до ТОВ «Експертна компанія ІНДЕКС» щодо проведення експертизи механізму та обставин дорожньо-транспортної пригоди за участі автомобілів «Ford» д/н [NUMBER] та «ВАЗ 2106» д/н [NUMBER] . Згідно Висновку експерта № 0417 за результатами дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди за участі автомобілів «Ford» д/н [NUMBER] та «ВАЗ 2106» д/н [NUMBER] від 20.10.2020 року в даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля «ВАЗ 2106» д/н [NUMBER] [PERSON] вбачаються невідповідності вимогам п. 12.1 ПДР і вказані невідповідності його дій з технічної точки зору знаходились в причинному зв`язку виникненням даної ДТП, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією вищевказаного Висновку. У подальшому, ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» звернулось до суду із позовною заявою до ТДВ «СГ «Ю.Ес.Ай» про стягнення страхового відшкодування. Рішенням Господарського суду м. Києва у господарській справі № 910/11877/21 від 01.10.2021 року із ТДВ «СГ «Ю.Ес.Ай» було стягнуто на користь ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» страхове відшкодування у розмірі 128000,00 грн. Окрім іншого, вищевказаним рішенням також встановлено, що за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів (Поліс № ЕР/132373542) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, становить 130000,0 грн., франшиза 2000,00 грн. Згідно приписів ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Проте, сплаченого страхового відшкодування у розмірі 128000,00 грн. фактично не вистачило для покриття в повному обсязі завданих матеріальних збитків ТОВ «Грінлайн Трансшипмент». Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно приписів ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 27 ЗУ «Про страхування», що також кореспондується із приписами ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Частиною 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З огляду на вищевикладене, беручи до уваги те, що вартість матеріального збитку автомобіля марки «Ford», д/н [NUMBER] становила 510388,67 грн., а сума страхового відшкодування ТДВ «СГ «Ю.Ес.Ай» склала 128000,00 грн. в межах ліміту відповідальності страховика, суд доходить висновку, що з відповідача [PERSON] підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) у розмірі 382388,62 грн. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Вимогами ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно приписів ст. 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Нормою ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Виходячи зі встановлених, на підставі належним чином оцінених доказів, обставин та з підстав, передбачених вищевказаними нормами матеріального права, суд дійшов висновку про доведеність позивачем викладених в позові обставин належними, достовірними та допустимими доказами, які в своїй сукупності є достатніми для часткового задоволені позовних вимог та захисту порушеного права позивача в судовому порядку. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного,

Outcome: approved