Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що між нею та відповідачем у справі 18.03.2019 року було укладено шлюб, актовий запис № 630. Від шлюбу у подружжя є дитина [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що на протязі останнього року подружжя втратило один до одного почуття любові та пошани, наявність різних поглядів на життя та відсутність інтересу зробили не можливим перебування у шлюбу. На підставі викладеного позивач просить: розірвати шлюб укладений між сторонами 18 березня 2019 року, актовий запис № 630. Після надходження та реєстрації зазначеного позову, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до вимог ст.ст. 14, 33 ЦПК України. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 08 листопада 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам надіслано копію ухвали суду, відповідачу роз`яснено про право на подання відзиву на позовну заяву. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, на адресу суду через систему «Електронний суд» 27.11.2024 року (вх. № 39333) надійшла заява за підписом позивача згідно якої остання зазначила, що просить розгляд справи провести за її відсутності, та ухвали судове рішення (а.с.26-27). Відповідач [PERSON] , до суду також не з`явився, на адресу суду через систему «Електронний суд» 21.11.2024 (вх. № 38665) надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач зазначив, що позовні вимоги визнає, та не має заперечень щодо розірвання шлюбу (а.с.23-24). Таким чином, судом встановлено, що сторони про час та місце слухання справи повідомлені, звернулись на адресу суду з заявами про можливість слухання справи за їх відсутності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані позивачем письмові докази в їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню враховуючи таке. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 18 березня 2019 року Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 630. Після державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Свідоцтво про шлюб видане 18.03.2019 року, серія [NUMBER] (а.с.5). Згідно копії свідоцтва про народження, сторони є батьками - [PERSON] , [INFO] (а.с.15). Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Як передбачено ст. 12 Європейської Конвенції по правам людини, чоловіки та жінки, які досягли шлюбного віку, мають право вступати в шлюб і створювати сім`ю у відповідності з національним законодавством, яке регулює здійснення цього права. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права та обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Нормами Сімейного Кодексу України передбачена добровільність шлюбу. Так, згідно ст. 24 СК України - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. З урахуванням того, що позивач та відповідач звернулись на адресу суду з заявами про підтримку та визнання позовних вимог, за таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, а тому шлюб підлягає розірванню. Спорів з приводу розподілу спільного майна подружжя та визначення місця проживання дитини, під час розгляду справи, заявлено не було. В силу положення ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення понесені судові витрати у розмірі: 1 211, 20 гривень.

Outcome: approved