Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-20 00:00:00

ПАТ ПК «Поділля» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про визнання додаткової угоди до договору оренди землі укладеною, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] є власницею земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,4096 га з кадастровим номером 0523986800:02:000:0203 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим 09 грудня 2022 року приватним нотаріусом Тульчинського районного нотаріального округу Вінницької області Іськовою Н.М. за реєстром № 1190. Право власності на земельну ділянку зареєстровано за відповідачкою в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Дана земельна ділянка була успадкована відповідачкою після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 16 червня 2017 року ПАТ «ПК «Поділля» та [PERSON] було укладено договір оренди землі. У зв`язку з переходом права власності на земельну ділянку до [PERSON] між позивачем та відповідачкою було укладено 12 грудня 2022 року додаткову угоду до договору оренди про внесення до нього змін в частині зміни орендодавця. Решта умов договору оренди землі було залишено без змін. Протягом дії договору оренди ПрАТ «ПК «Поділля» належно виконувало обов`язки орендаря за цим договором, зокрема щодо виплати орендної плати. Позивач продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди. Позивач листом - повідомлення від 10 травня 2024 року, додавши до нього проект відповідної додаткової угоди звернувся до відповідачки з пропозицією поновити договір оренди. Відповідачка ні до закінчення строку дії договору, ні протягом місяця після його закінчення не повідомила письмово позивача про наявність заперечення у поновленні договору оренди. З часу закінчення строку дії договору оренди спливло більше одного місяця, але між сторонами добровільно додаткова угода про поновлення договору оренди не підписана. Позивач продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення договору оренди. Оскільки переважне право позивача на поновлення договору оренди невизнане відповідачкою, тому ПАТ «ПК «Поділля» вимушене звернутися до суду з вимогою визнати додаткову угоду укладеною. Ухвалою суду від 02 серпня 2024 року провадження у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження Ухвалою суду від 29 жовтня 2024 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду. Представник позивача Хитрук І.С. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, пояснив, що відповідачка 09 грудня 2022 року набула право власності на земельну ділянку, яку вона успадкувала після смерті [PERSON] . З 16 червня 2017 року земельна ділянка перебуває в оренді позивача на підставі договору оренди, який діяв до 16 червня 2024 року, але не раніше збору врожаю, що вирощувався орендарем на даній ділянці у 2024 році. Протягом дії договору оренди ПрАТ «ПК Поділля» належно виконувало обов`язки орендаря за цим договором, зокрема щодо виплати орендної плати. Позивач листом - повідомлення звернувся до відповідачки з пропозицією поновити договір оренди. Відповідачка ні до закінчення строку дії договору оренди, ні протягом місяця після його закінчення не повідомила письмово позивача про наявність заперечення у поновленні договору оренди, тому це кваліфікується як «мовчазна згода» на його поновлення. З часу закінчення строку дії договору оренди сплинуло більше одного місяця, але між сторонами добровільно додаткова угода про поновлення договору оренди не підписана. Позивач продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення договору оренди. Просить визнати додаткову угоду до договору оренди землі від 16 червня 2017 року, що укладений між [PERSON] та ПАТ «Продовольча компанія «Поділля» укладеною. Судовий збір просить залишити за позивачем. Віповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечує проти укладення додаткової угоди. Пояснила, що листи- повідомлення отримувала, помилилась в якому місяці закінчився договір. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідачку, дослідивши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За правилами ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Судом встановлено, що 16 червня 2017 року між [PERSON] та ПрАТ «ПК Поділля» було укладено договір оренди землі, предметом оренди стала земельна ділянка площею 2,4096 га, що знаходиться на території Яланецької сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 0520523986800:02:000:0203, пунктом 8 Договору оренди було визначено, що договір укладено на 7 років, з переважним правом Орендаря на поновлення Договору на новий строк (а.с.8-10). 12 грудня 2022 року було укладено угоду про заміну сторони у договорі оренди землі від 16 червня 2017 року, де орендодавцем стала [PERSON] (відповідачка по справі) (а.с.19). Як вбачається з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 13 квітня 2023 року , індекс номер витягу 329111951, на земельну ділянку з кадастровим номером 0523986800:02:000:0203, площею 2, 4096 га з цільовим призначенням «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», адреса: Вінницька обл., Томашпільський район, с/рада, Яланецька , є така інформація: вид іншого речового права «право оренди земельної ділянки», підстава виникнення іншого речового права «договір оренди землі, серія та номер: б/н виданий 16.06.2017, видавник: ПРАТ «ПК «Поділля», угода про заміну сторони, серія та номер: б/н, виданий 12.12.2022, видавник: узгоджено між, відомості про суб`єкта іншого речового права: «Орендодавець: [PERSON] , орендар : ПАТ «Продовольча Компанія « Поділля», опис об`єкта іншого речового права: кадастровий номер земельної ділянки :0523986800:02:000:0203 (а.с.20). 10 травня 2024 року представник ПАТ «Продовольча компанія «Поділля» надіслав [PERSON] лист - повідомлення про підписання додаткової угоди щодо поновлення договору оренди землі від 16 червня 2017 року (а.с.32). Лист - повідомлення з проектом додаткової угоди було отримано відповідачкою 28 травня 2024 року, що підтверджується поставленням її підпису на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с.34). З платіжної інструкції за переказ готівки №Р21220072 від 22 грудня 2022 року вбачається, що платник ПАТ «Поділля» оплатив орендну плату за землю за 2022 рік в сумі 11430,67 грн; з актів приймання -передачі орендної плати до договору оренди землі видно, що відповідчка отримала орендну плату за землю (а.с. 24). Наведені факти свідчать, що між сторонами склалися орендні правовідносини, які регулюються такими правовими нормами. Згідно ст.1,2 ЗУ «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Частиною 3 ст. 792 ЦК України встановлено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. ЗК України визначає основні засади регулювання земельних відносин, зокрема, порядок передачі земельних ділянок в оренду(стаття 124). Проте саме ЗУ «Про оренду землі» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, врегульовано відносини, що виникають між власником земельної ділянки та іншими особами в зв`язку із передачею її у користування та володіння, в тому числі конкретизовано та деталізовано особливості та порядок укладення договору оренди землі, його істотні умови, основні права та обов`язки його сторін, порядок зміни, припинення та поновлення такого договору. Стаття 33 ЗУ «Про оренду землі» передбачає, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніш як за один місяць до закінчення строку дії договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом одного місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку. До листа-повідомлення про укладення договору оренди землі на новий строк орендар додає проект договору. При укладенні договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний строк розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом договору оренди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і в разі відсутності заперечень укладає договір оренди. У разі оренди земель державної та комунальної власності укладення договору здійснюється на підставі рішення органу, уповноваженого здійснювати передачу земельних ділянок у власність або користування згідно із ст. 122 ЗК України. За наявності заперечень орендодавця щодо укладення договору оренди землі на новий строк орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. У разі смерті орендодавця перебіг строків, визначених частинами другою і п`ятою цієї статті, зупиняється до моменту повідомлення орендаря про перехід права власності на земельну ділянку. Якщо орендодавець не пізніше ніж у 30-денний строк до закінчення строку дії договору з орендарем, який є інвестором із значними інвестиціями, з яким укладено спеціальний інвестиційний договір відповідно до ЗУ "Про державну підтримку інвестиційних проектів із значними інвестиціями", не повідомив відповідним листом-повідомленням про непродовження дії договору та за умови, що орендар має намір продовжити користуватися земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк на умовах, передбачених договором оренди землі, крім розміру орендної плати. Зміна розміру орендної плати оформлюється додатковим договором (угодою) до договору оренди землі. З дня, коли орендарю стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку до спадкоємця або територіальної громади, перебіг зазначених строків продовжується з урахуванням строку, що минув до їх зупинення. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні нового договору оренди землі можуть бути оскаржені в суді. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» було визначено алгоритм дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі та визначено певні правові запобіжники для захисту орендаря, як більш уразливої сторони в цих правовідносинах, від умисного й безпідставного ухилення орендодавця від продовження орендних правовідносин за відсутності для цього підстав та за наявності добросовісної поведінки орендаря. При цьому законодавець ототожнив поняття «переважне право на укладення договору оренди землі на новийстрок`та «поновлення договору оренди землі», використовуючи конструкцію«поновлення договоруоренди землі» як для підстави такого поновлення, передбаченої частинами першою-п`ятою, так і для підстави, передбаченої частиною шостою цієї статті, що свідчить про їх логічну послідовність. Так, дійсний орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин. Маючи такий намір, він (орендар) зобов`язаний до закінчення строку оренди землі (у строки, визначені частиною другоюстатті 33 вказаного Закону) повідомити про це орендаря та надіслати проект додаткової угоди. Мета такого повідомлення - запобігання укладення орендодавцем договору оренди з іншою особою у зв`язку з відсутністю в нього інформації про наявність наміру в дійсного орендаря продовжувати орендні правовідносини. При цьому таке завчасне повідомлення з надсиланням проекту додаткової угоди є передумовою для зміни сторонами умов договору оренди під час його поновлення (укладення на новий строк). Орендодавець, розглянувши у місячний термін таке повідомлення і проект додаткової угоди, за необхідності узгодивши з орендарем істотні умови, зобов`язаний або укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, або повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень щодо поновлення договору оренди землі шляхом надсилання листа-повідомлення про прийняте рішення (ч.1 - 5 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі»). У разі, якщо орендодавець протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі не надіслав орендареві такого листа-повідомлення про наявність заперечень щодо поновленнядоговору, про яке йшлося вище, а орендар продовжував користуватися земельною ділянкою після його закінчення, то такий договір вважатиметься поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, без можливості внесення змін до умов договору оренди (частина шостастатті 33 Закону України «Про оренду землі»). При цьому додаткова угода про поновлення договору оренди землі має бути укладена в обов`язковому порядку, а за наявності відмови чи ухилення орендодавця від її укладення після дотримання усіх перелічених вище умов - орендар може оскаржити такі дії орендодавця в судовому порядку. Верховний Суд у п. 5.13 постанови від 21.09.2022 у справі № 926/2720/21 зазначає, що якщо орендодавець відмовляється укласти чи ухиляється від укладення додаткової угоди до договору оренди землі, обов`язковість якої визначена у частині восьмій статті 33 «Про оренду землі», то належним способом захисту порушеного права є визнання укладеною такої угоди з викладенням її змісту урезолютивній частині судового рішення. У постановах Верховного Суду від 20.05.2020 у справі № 905/650/19, від 15.05.2019 у справі № 912/1984/17, від 15.05.2019 у справі № 912/3810/16 суд касаційної інстанції акцентував увагу на необхідності врахування під час розгляду спорів у подібних правовідносинах презумпції добросовісності та чесності учасників цивільних правовідносин. Суд зауважував, що оскільки відповідно до статті 3 ЦК України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права. При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що, зокрема, підтверджується змістом ч. 3 ст. 509 цього Кодексу. Отже, законодавець, задекларувавши у тексті ЦК України зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Саме тому у конкретних правовідносинах, зокрема щодо поновлення договору оренди землі на підставі ст. 33 ЗУ «Про оренду землі», добросовісність орендодавця по суті становить гарантію дотримання прав менш захищеної сторони, якою у даних спірних правовідносинах є орендар. Згідно ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Висновок про належний спосіб захисту при вирішенні правовідносин щодо поновлення договору оренди землі Велика Палата Верховного Суду дійшла, зокрема у справі №908/299/18, вказавши у постанові від 26 травня 2020 року, що при вирішенні правовідносин щодо поновлення договору оренди шляхом укладення додаткової угоди до договору оренди землі, обов`язковість укладення якої передбачена ч. 8 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі», належним способом захисту порушеного права є визнання укладеною додаткової угоди саме з викладенням її змісту. З огляду на вищенаведене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved