Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-15 00:00:00

30 вересня 2024 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області через систему «Електронний суд» від представника позивача Новоселецької О.А. надійшла вищезазначена позовна заява (а. с. 2-7), з проханням : визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 28402, вчинений 23 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем про стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» заборгованості в розмірі 21446 грн. Позовні вимоги обґрунтовано наступним. 23 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. вчинено виконавчий напис №28402, яким запропоновано звернути стягнення на користь ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» заборгованість в розмірі 22096,00 грн. 00 коп., боржником за яким є [PERSON] 13 жовтня 2021 року на підставі заяви ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Крегул І.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 67142125, а 19 грудня 2021 року постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Позивач вважає вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» спірними, так як жодних договорів з ним він не укладав. Від ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» чи приватного нотаріуса Бригіди В.О. повідомлення про погашення заборгованості позивач не отримував, тому був позбавлений можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості. Оскільки нотаріус при вчиненні виконавчого напису не пересвідчився у безспірності заборгованості [PERSON] перед відповідачем, виконавчий напис вчинено із грубим порушенням Порядку вчинення нотаріальних дій та Закону України «Про нотаріат». Ухвалою від 08 жовтня 2024 року позовну заяву було залишено без руху ( а.с. 22). Ухвалою від 24 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження ( а. с. 28-29). Ухвалою від 03 грудня 2024 року витребувано у\~приватного виконавця\~виконавчого округу\~Київської області\~ Крегула І.І. належним чином засвідчену копію виконавчого напису № 28402, вчиненого 23 вересня 2021 року приватним виконавцем Бригідою В.О., про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмежено відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» заборгованості в розмірі 21446 грн. Витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» належним чином засвідчену копію Кредитного договору № AGAG647180 від 17.01.2020, на підставі якого приватним виконавцем Бригідою В.О. було вчинено виконавчий напис № 28402 від 23 вересня 2021 року, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмежено відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» заборгованості в розмірі 21446 грн. ( а.с. 40-41). У судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивача Новоселецької О.А. надійшла заява з проханням розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити ( а.с. 53). Причина неявки відповідача та третіх осіб суду не відома, заяв та клопотань, а також відзив відповідачем до суду не подано. Відповідно до вимог ст. ст. 223, 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У судовому засіданні встановлено, що 23 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. видано виконавчий напис № 28402 за яким стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» заборгованість за період з 06 березня 2020 року по 06 серпня 2021 року у розмірі 21446 гривень за кредитним договором № AG3647180 від 17 січня 2020 року укладеним з ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро», ця обставина підтверджується постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Крегула І.І. від 13 жовтня 2021 року, якою на підставі оспорюваного виконавчого напису відкрито виконавче провадження №67142125 (а. с. 10-11). Також встановлено, що постановою приватного виконавця Крегула І.І. від 15 жовтня 2021 року звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] (а.с. 12-13). І хоча на виконання ухвали суду про витребування доказів ані відповідачем ані третьою особою витребувані докази надані не були, суд, дотримуючись вимог ст.ст.12,13, 81 ЦПК України дійшов наступник висновків. Так, в силу вимог ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно із п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»\~виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняється нотаріусами. Порядок вчинення\~нотаріальних дій\~нотаріусами та\~посадовими особами\~органів місцевого\~самоврядування встановлюється Законом України\~«Про нотаріат» та іншими актами законодавства України, що визначено ч. 1 ст. 39 Закону «Про нотаріат». Таким актом\~є,\~зокрема,\~Порядок вчинення\~нотаріальних дій\~нотаріусами України,\~затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5. Відповідно до ст.\~87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88\~Закону України\~«Про нотаріат» визначено умови\~вчинення виконавчих\~написів.\~Відповідно до\~приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Аналогічні правила і умови вчинення виконавчого напису містяться у пунктах 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку. Згідно із підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Вчинення виконавчого\~напису в\~разі порушення\~основного зобов`язання\~та (або)\~умов іпотечного\~договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем. З урахуванням\~приписів статей 15, 16, 18 ЦК України,\~статей 50, 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» захист цивільних\~прав шляхом\~вчинення нотаріусом\~виконавчого напису\~полягає в\~тому,\~що нотаріус\~підтверджує наявне\~у стягувача\~право на\~стягнення грошових\~сум або\~витребування від\~боржника майна.\~Це право\~існує,\~поки суд\~не встановить\~зворотного.\~Тобто боржник,\~який так\~само має\~право на\~захист свого\~цивільного права,\~в судовому\~порядку може\~оспорювати вчинений\~нотаріусом виконавчий\~напис:\~як з\~підстав порушення\~нотаріусом процедури\~вчинення виконавчого\~напису,\~так і\~з підстав\~неправомірності вимог\~стягувача (повністю\~чи в\~частині розміру\~заборгованості або\~спливу строків давності\~за вимогами в повному обсязі\~\~чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, зокрема неповідомлення боржника про вимогу кредитора, так і необґрунтованість вимог до боржника. Відповідно до\~п.\~п.\~3.1,\~3.2,\~3.5,\~п.3\~Глави 16\~Розділу II\~Порядку вчинення\~нотаріальних дій\~нотаріусами України,\~затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року,\~нотаріус вчиняє\~виконавчі написи,\~якщо подані\~документи підтверджують\~безспірність заборгованості\~або іншої\~відповідальності боржника\~перед стягувачем.\~Безспірність заборгованості\~підтверджують документи,\~передбачені Переліком\~документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~проводиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів,\~затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів. Водночас, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017р. у справі №826/20084/14, про визнання нечинним і скасування п.1 та п.2 Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014р., визнано незаконним та нечинним розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин». Отже, чинна редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, не містить окремого розділу щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, а виключно за нотаріально посвідченими договорами. Отже, згідно із п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису по нотаріально посвідченим угодам, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Так, жодних належних і допустимих доказів на підтвердження того, що виконавчий напис було вчинено на підставі нотаріально посвідченого договору, суду надано не було. Як і не надано доказів укладення кредитного договору № AG3647180 від 17 січня 2020 року. Також не надано доказів направлення стягувачем (ТОВ «Фінансова компанія «ДІНЕРО») повідомлення боржнику [PERSON] про необхідність погашення заборгованості. Крім того, будь-яких належних і допустимих доказів того, що приватному нотаріусу, були подані відомості про безспірність зазначеної у виконавчому написі суми заборгованості суду не надано. Наприклад, виписки по рахунку, з якого здійснювалося зняття кредитних коштів та зарахування здійснених в рахунок погашення кредиту, сплати процентів та інших платежів кошти. Водночас, ця обставина мала бути перевірена приватним нотаріусом перед вчиненням виконавчого напису в силу вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Відповідно до висновків Верховного Суду, наведених у Постанові від 23.01.2018 в справі № 310/9293/15ц, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Оскільки відповідачем не доведено, що у приватного виконавця були визначені чинним законодавством підстави для вчинення оспорюваного виконавчого напису, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає викнанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати у розмірі 1211,20 гривень що підтверджується квитанцією № 3718-7101-0250-5910 від 27 вересня 2024 року ( а.с. 1), слід стягнути на його користь з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved