Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-26 00:00:00

АТ «А-Банк» звернулося до Верховинського районного суду Івано-Франківської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 21.05.2023 року в розмірі 33222,7 гривень станом на 06.10.2024 року. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 21.05.2023 року [PERSON] приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. 21.05.2023 року відповідачем підписано заяву щодо встановлення кредитного ліміту, на підставі якої йому відкрито поточний рахунок, встановлено на нього відповідний кредитний ліміт та видано платіжну картку, як засіб доступу до рахунку. Вказані документи містять всі суттєві умови кредитування, строк, розмір процентів, максимальний розмір кредиту, тощо. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідно до п. 2.1.1.1.3 Умов та Правил, клієнт погоджується з тим, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним анкети-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та правилами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. На суму фактично використаного кредитного ліміту (кредиту) банк нараховує відсотки за кожен календарний день використання кредитного ліміту за процентними ставками, зазначеними у тарифах, що підтверджується п. 2.1.4.3.2 умовами та правилами надання банківських послуг. Надалі АТ «А-Банк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов договору. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, відповідач не виконав зобов`язання за договором, у зв`язку з чим відповідач станом на 06.10.2024 року має заборгованість у розмірі 33222,70 гривень, яка складається з 29366,77 гривень заборгованості за кредитом, 3855,93 гривень заборгованість за відсотками. Ухвалою суду від 30.10.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання не з?явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 60,61), разом з позовною заявою представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності та не заперчував щодо заочного розгляду справи (а.с. 40 зворот). Такі дії не суперечать вимогам\~ст. 211 ЦПК України, згідно якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з?явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений двічі належним чином шляхом, зокрема судову повістку на 28.11.2024 року, копію ухвали від 30.10.2024 року та копію позовної заяви отримав 20.11.2024 року (а.с.54). Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси вважається днем вручення судової повістки. В подальшому судова повістка на 20.12.2024 року повернулася до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 63-65), судова повістка на 24.01.2024 року згідно з списком розсилки поштових відправлень в поштовому відідленні (а.с. 66). Судом вжито заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи двічі шляхом опублікування оголошення на офіційному сайті судової влади України на 20.12.2024 року та 24.01.2025 року (а.с. 55,67). Згідно з ч.1\~ ст.223 ЦПК України\~ неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. У ч. 2 ст. 247 ЦПК України закріплено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата його складання. Оскільки сторони в судове засідання, призначене на 24.01.2025 року не з`явилися, суд, з дотриманням положень ч. 6 ст. 259 ЦПК України і ч. 5 ст. 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання 27.01.2025 року і на виконання вимог ч. 4ст. 268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення. У ч. 1 ст.\~280\~ЦПК України закріплено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи той факт, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився та не повідомив причин неявки, відзив на позов не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд постановив провести заочний розгляд цієї справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Враховуючи вищевказане, вивчивши матеріали даної справи, суд приходить до такого висновку. Відповідно до\~вимог ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1ст.1054ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитор/ зобов`язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. У ч.2 ст.1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК України). Згідно зі ч.1 ст.633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку Акціонерне товариство"Акцент-Банк"). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст.633,634ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. ст.527,530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним сторонами і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Судом встановлено, що 21.05.2023 року [PERSON] підписав анкету-заяву (а.с. 7), в якій погодився, що він ознайомився з актуальними умовами та правилами надання банківських послуг в А-Банку, тарифами, паспортом споживчого кредиту та згідний з тим, що ця анкета-заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг АТ « А-Банк» між ним та банком становлять договір про надання банківських послуг умови якого зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Також 21.05.2023 року [PERSON] підписав паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна карта «Вигода» (а.с. 8-9). Із заяви щодо встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком від 21.05.2023 року (а.с.17-18) вбачається, що [PERSON] відкрито поточний рахунок та встановлено кредитний ліміт; вид кредиту кредитний ліміт на поточний рахунок; тип кредиту кредитування рахунку; мета отримання кредиту споживчі цілі; пільговий період за користування кредитним лімітом становить 62 дні за ставкою 0,000001%. У разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,4% на місяць. Строк кредитування (строк дії кредитної лінії) 240 місяців. При невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту застосовується ставка у розмірі 6,8% на місяць, яка нараховується на суму загальної заборгованості. Згідно з довідкою АТ «А-Банк» за картами (а.с. 15) [PERSON] відкрито рахунок № [NUMBER] та видано чотири карти строком дії до грудня 2031 року. Відповідно до довідки за лімітами (а.с.16) вбачається, що АТ «А-Банк», за період з 21.05.2023 року до 06.10.2024 року [PERSON] 21.05.2023 року встановлено ліміт 17000 гривень, 25.04.2024 року зменшено до 13990 гривень, 25.04.2024 року збільшено до 29400 гривень. Факт отримання коштів [PERSON] та користування ними підтверджується випискою по картці за період з 21.05.2023-06.10.2024 року (а.с.10-14), з якої вбачається, сума заборгованості становить 33\~124,51 гривень. Із розрахунку заборгованості за договором від 21.05.2023 року, укладеного між позивачем та [PERSON] (а.с. 5 зворот 6) вбачається, що загальний розмір заборгованості за період з 21.05.2023 року до 03.10.2024 року становить 33\~222,70 гривень, з яких 29\~366,77 гривень залишок заборгованості за тілом кредиту, 3\~855,93 гривень заборгованість за відсотками. Також до матеріалів справи долучено витяг умов та правил надання банківських послуг в А-Банку» (а.с. 20-26). Отже, позивачем доведено факт перерахунку коштів та невиконання відповідачем умов укладеного договору, за яким виникла заборгованість, що підтверджується випискою по картковому рахунку, що узгоджується з позицією Верховного Суду висловленою в постанові від 16.09.2020 року у справі №200/5647/18. Таким чином, суд приходить до переконання про задоволення позову та стягнення із відповідача на користь позивача станом на 06.10.2024 року заборгованості за кредитним договором №б/н від 21.05.2023 року в розмірі 33 222,7 гривень, яка складається з 29 366,77 гривень залишок заборгованості за тілом кредиту, 3 855,93 гривень заборгованість за відсотками. Питання судових витрат суд вирішує за правилами\~ст. 141 ЦПК України, при цьому враховує, що судові витрати, які позивач поніс у зв`язку з розглядом цієї справи, складаються зі судового збору в розмірі 3028 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №6005315446632 від 06.10.2024 року (а. с. 39). Враховуючи, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, то згідно з ч. 1 ст.141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 3028 гривень.

Outcome: approved