Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-27 00:00:00

У травні 2024 року від Управління соціального захисту населення Стятошинської районної у місті Києві державної адміністрації (перейменовано на Управління соціальної та ветеранської політики Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації) до Святошинського районного суду міста Києва надійшла позовна заява до [PERSON] , третя особа - Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, з вимогами: - стягнути з [PERSON] надміру виплачені суми державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям в сумі 30 045 (тридцять тисяч сорок п`ять) грн 96 к. на рахунок Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, код ЄДРПОУ 22886300, Держказначейська служба України м. Києва на рахунок UA198201720343170029000054086, КПКВ 2501540 КЕКВ 2730; - стягнути з [PERSON] на користь Управління соціальної та ветеранської політики Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації витрати по сплаті судового збору 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 к. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 26.11.2020 [PERSON] звернулася до Управління соціального захисту населення Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації із заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. Згідно рішення позивача від 05.01.2021 було призначено допомогу відповідачу у період з 01.11.2020 по 30.04.2021, включно. Відповідно до заяви та декларації [PERSON] 05.05.2021 вищезазначену грошову допомогу рішенням від 27.05.2021 призначено на наступний період з 01.05.2021 по 31.10.2021 включно. 13.10.2021 [PERSON] звернулася із заявою та декларацією для призначення соціальної допомоги на наступний строк і рішенням від 08.11.2021 було призначено допомогу на період з 01.10.2021 по 31.03.2022, включно. Умови призначення і виплати державної соціальної допомоги регулюються визначено Порядком призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям (далі - Порядок), затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 24.02.2003 року № 250. Відповідно до п. 10 вищевказаного Порядку державна соціальна допомога не призначається, якщо особи, які входять до складу малозабезпеченої сім`ї, протягом 12 місяців перед місяцем звернення за призначенням державної соціальної допомоги здійснили на суму, яка на дату проведення операції перевищує 50 тис. гривень: купівлю земельної ділянки, квартири (будинку) (крім житла, отриманого або придбаного за рахунок державного чи місцевого бюджету), іншого нерухомого майна, транспортного засобу (механізму), цінних паперів та інших фінансових інструментів, віртуальних активів (у значенні, наведеному в Законі України Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення), будівельних матеріалів, інших товарів довгострокового вжитку або оплатили (одноразово) будь-які роботи або послуги (крім медичних, освітніх та житлово-комунальних послуг згідно із соціальною нормою житла та соціальними нормативами житлово-комунального обслуговування). Під час перевірок, проведених Головним управлінням Національної соціальної сервісної служби у м. Києві та Київській області, виявлені порушення по особових справах, зокрема по справі [PERSON] , про що був складений відповідний акт про переплату державної соціальної допомоги з 01.10.2021 по 31.03.2022 у розмірі 30045, 96 грн. Переплата виникла у зв`язку з тим, що чоловік заявниці, який входить до складу малозабезпеченої сім`ї здійснив покупку будинку та земельної ділянки на суму, яка на дату проведення операції перевищує 50 тис. грн Відповідачу було надіслано повідомлення про наявність переплати та можливість добровільно її погасити, проте, припинення надання та повернення надміру виплачених коштів державної допомоги в розмірі 1992,63 грн. Оскільки Управління здійснює лише призначення допомоги, а функції щодо виплати державної соціальної допомоги здійснює Київський міський Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, тому Центр залучено до участі у справі у якості третьої особи. Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 17.05.2024 справу передано на розгляд до Ленінського районного суду міста Полтави. Ухвалою Ленінського районного суду міста Полтави від 16.07.2024 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду на 12.08.2024 о 09:00 год. 12.08.2024, 24.09.2024, 23.10.2024, 22.11.2024 та 24.12.2024 сторони на судовий розгляд не з`явилися, у зв`язку з чим судовий розгляд відкладено до 09:00 год. 28.01.2025. 28.01.2025 сторони повторно на судовий розгляд не з`явилися. Представник позивача - начальник Управління соціальної та ветеранської політики Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації Павленко Л.В. звернувся із клопотанням про розгляд справи за відсутності представника управління за наявними у справі матеріалами, позовні вимоги просив задовольнити, заперечень проти заочного розгляду справи не подав. Відповідачка [PERSON] повторно до суду неприбула, про причини неявки не повідомила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, однак, судова кореспонденція, направлена за її зареєстрованим місцем проживання, повернулася без вручення з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Відповідно до пункту 3 частини сьомої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Зазначене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду у постанові від 10.05.2023 по справі № 755/17944/18 (провадження № 61-185св23) та Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постановах: від 09 серпня 2019 року у справі № 906/142/18 (провадження № 12-109гс19); від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17 (провадження № 14-507цс18). Відповідно до частини 3 статті 131 Цивільного процесуального кодексу України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились в судове засідання без поважних причин. Таким чином, суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином відповідно до положень пункту 4 частини 8 статті 128 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до частини 4 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 280 Цивільного процесуального кодексу України. У зв`язку з неявкою у судове засідання усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, судом не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з частиною 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено,\~що [PERSON] \~26.11.2020\~звернулася до Управління соціального захисту населення Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації із заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. Згідно рішення позивача від 05.01.2021 було призначено допомогу у період з 01.11.2020 по 30.04.2021, включно. Відповідно до заяви та декларації [PERSON] 05.05.2021 вищезазначену грошову допомогу рішенням від 27.05.2021 призначено на наступний період з 01.05.2021 по 31.10.2021 включно. 13.10.2021 [PERSON] звернулася із заявою та декларацією для призначення соціальної допомоги на наступний строк і рішенням від 08.11.2021 було призначено допомогу на період з 01.10.2021 по 31.03.2022, включно. (а. с. 19-27) Відповідно до Актів проведення перевірки дотримання вимог законодавства під час надання соціальної підтримки, соціальних послу гта стосовно дотримання прав дітей, складених Головним управлінням Національної соціальної сервісної служби у м. Києві та Київській області 19.01.2023 № 5 та від 06.03.2024 № КИ24-ПЗ/23А, виявлені порушення по особових справах, зокрема по справі [PERSON] щодо переплати державної соціальної допомоги з 01.10.2021 по 31.03.2022 у розмірі 30045, 96 грн. (а. с. 12-13, 16-18) 08.04.2024 Управлінням соціального захисту населення Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації було прийнято рішення ПО О/Р [NUMBER] «вивести переплату за період з 01.10.2021 по 31.03.2022 відповідно до Акту Національної сервісної служби згідно результатів верифікації». (а. с. 9) Відповідно до Інформаційної довідки № 374387583 від 16.04.2024 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься інформація про реєстрацію права власності 19.07.2021 за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), підстава: договір купівлі-продажу від 19.07.2021, на земельну ділянку кадастровий номер 5320810100:52:006:0046, та житловий будинок, розташовані за адресою: [ADDRESS] . (а. с. 10-11) 07.02.2023 та 27.02.2023 [PERSON] було надіслано повідомлення про наявність переплати та можливість добровільно її погасити, проте, припинення надання та повернення надміру виплачених коштів державної допомоги в розмірі 30045, 96 грн. (а. с. 14, 15). Управління соціального захисту населення Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації на підставі наказу № 6 від 25.06.2024 перейменовано на Управління соціальної та ветеранської політики Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації. (а. с. 59-61) Статтею 4 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» встановлено, що призначення і виплата державної соціальної допомоги здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення) за місцем проживання уповноваженого представника сім`ї. Порядок призначення, умови виплати та підстави для припинення виплати державної соціальної допомоги, перелік документів, необхідних для призначення допомоги згідно із цим Законом, встановлюються Кабінетом Міністрів України. Згідно п.10 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003р. №250 (далі Порядок №250) державна соціальна допомога не призначається, якщо особи, які входять до складу малозабезпеченої сім`ї, протягом 12 місяців перед місяцем звернення за призначенням державної соціальної допомоги здійснили на суму, яка на дату проведення операції перевищує 50 тис. гривень: купівлю земельної ділянки, квартири (будинку) (крім житла, отриманого або придбаного за рахунок державного чи місцевого бюджету), іншого нерухомого майна, транспортного засобу (механізму), цінних паперів та інших фінансових інструментів, віртуальних активів (у значенні, наведеному в Законі України Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення), будівельних матеріалів, інших товарів довгострокового вжитку або оплатили (одноразово) будь-які роботи або послуги (крім медичних, освітніх та житлово-комунальних послуг згідно із соціальною нормою житла та соціальними нормативами житлово-комунального обслуговування). Згідно із пунктом 25 Порядку, якщо малозабезпеченою\~сім`єю\~приховано або\~подано недостовірні\~дані про\~доходи та\~майновий стан\~або органом\~соціального захисту\~населення отримано\~інформацію про\~обставини,\~що вплинули\~на встановлення\~права на\~призначення державної\~соціальної допомоги\~та визначення\~її розміру,\~внаслідок чого\~надміру виплачено\~кошти,\~органи соціального\~захисту населення: визначають обсяг надміру виплачених коштів з місяця призначення державної соціальної допомоги та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану малозабезпеченої сім`ї; повідомляють уповноваженому представнику малозабезпеченої сім`ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення. Відповідно до положень частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави ( безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Тобто зобов`язання з повернення безпідставно набутого майна виникають за наявності трьох умов : набуття або збереження майна; набуття або збереження за рахунок іншої особи; відсутність правової підстави для набуття або збереження майна. Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатиться за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Водночас, статтею 1215 ЦК України визначено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Отже, законодавцем передбачені два винятки із цього правила: якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; у разі недобросовісних дій зі сторони набувача виплати. При цьому, правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Звертаючись до суду з даним позовом,\~позивач зазначив про те, що на підставі поданих [PERSON] заяви та декларації 13.10.2021, рішенням від 08.11.2021 було призначено грошову допомогу на період з 01.10.2021 по 31.03.2021 включно. Чоловік заявниці, який входить до складу малозабезпеченої сім`ї, здійснив покупку будинку та земельної ділянки на суму, яка на дату проведення операції перевищує 50 тис. грн. Тобто, [PERSON] було подано недостовірні дані про доходи та майновий стан. Жодних належних, допустимих і достатніх доказів того, що вартість придбаного чоловіком [PERSON] майна перевищує 50 тис. грн. позивачем суду не надано. У порядку, передбаченому ст. 84 ЦПК України, із відповідними клопотаннями про витребування доказів позивач також не звертався. З огляду на викладене, вирішуючи справу в межах заявлених позовних вимог та доданих на їх підтвердження письмових доказів, суд доходить висновку, що у задоволенні позовних вимог належить відмовити за недоведеністю належними та достатніми доказами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що у задоволенні позову відмовлено, судові витрати позивача не підлягають відшкодуванню.

Outcome: dismissed