Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-28 00:00:00

Позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до відповідачів в якому просить: стягнути в солідарному порядку з фізичної особи-підприємця [PERSON] та з [PERSON] на користь [PERSON] суму заподіяної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 169740 грн. та суму сплаченого судового збору в розмірі 5543,41 грн. В обгрунтування позову позивач вказує, що йому належить транспортний засіб марки Volvo ХС 90, р.н. [NUMBER] . 03.02.2023 року внаслідок ДТП позивачу було заподіяно матеріальну шкоду. Позивач вказує, що ДТП сталось внаслідок порушення правил ДТП водієм [PERSON] , який перебуває у трудових відносинах з ФОП [PERSON] , який є власником транспортного засобу яким керував [PERSON] . Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 25.04.2023 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Позивач вказує, що згідно звіту про оцінку вартості збитків заподіяних пошкодженням транспортного засобу становить 713390,69 грн. Однак позивачем було відремонтовано транспортний засіб і вартість ремонтних робіт склала 329690 грн. Враховуючи, що страховою компанією позивача АТ СК «Інго» було сплачено суму страхового відшкодування в розмірі 159950 грн.. то сума некомпенсованих витрат на ремонт транспортного засобу складає 169\~740 грн. (329\~690 159\~950 = 169\~740). Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задоволити позов. Представника відповідача [PERSON] надав відзив в якому просить відмовити в задоволенні позову. Представник відповідача зазначив, що [PERSON] не є належним відповідачем, оскільки ДТП сталось з вини [PERSON] , який на момент його скоєння не виконував свої трудові обов`язки, перевезення вантажу не здійснював, рухався по м. Миколаєву без узгодження з [PERSON] за своїм розсудом. Відповідач [PERSON] надав суду відзив в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Відповідач зазначив, що 03.02.2023 року він повинен був знаходитись разом з транспортними засобами SCANIA р.н. [NUMBER] і напівпричепом Magyar р.н. [NUMBER] , які належать [PERSON] у м. Рені Ізмаїльського району Одеської області та очікувати розпорядження від [PERSON] щодо отримання вантажу. Проте у зв`язку із сімейними обставинами у нього виникла необхідність терміново повернутись додому. Оскільки це був нічний час він самостійно без узгодження з [PERSON] вирішив поїхати додому. Щодо звіту про оцінку майна, то відповідач вказує, що звіт складено фоп [PERSON] , який не є атестованим експертом, а тому звіт є таким, що складений з порушенням вимог чинного законодавства та таким, що не відповідає вимогам до висновку експерта. Представник відповідача ТОВ Страхова компанія «Альфа Гарант» надав відзив в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог в частині вимог до них з підстав наведених у відзиві. Представник відповідача зазначив, що ним було належним чином виконано зобов`язання по оплаті страхового відшкодування розмір якого було погоджено зі страховою компанією позивача в якій він отримав страхове відшкодування за Договором добровільного страхування транспортного засобу. Треті особи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом досліджено постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 25.04.2023 року згідно якої [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення прав керування транспортними засобами строком на 6 місяців. З вищевказаної постанови вбачається, що 03.02.2023р. близько 11:25 год. [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки "Scania", реєстраційний номер [NUMBER] , з напівпричепом марки "Magyar" реєстраційний номер [NUMBER] , рухався в м. Миколаєві по пр. Героїв України в районі буд. №13 та в порушення п.п. 2.3 "б", 13.1 Правил дорожнього руху України, проявив неуважність до дорожньої обстановки та особливостей її змін, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення із транспортним засобом марки "Volvo XC 90" реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який в цей час рухався попереду в попутному напрямку. Внаслідок отриманого удару, т/з "Volvo XC 90" реєстраційний номер [NUMBER] продовжив самовільний рух вперед та здійснив наїзд на транспортний засіб марки "Skoda Superb" реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який в цей час рухався попереду в попутному напрямку. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків. Судом досліджено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] згідно якого [PERSON] є власником транспортного засобу марки Volvo ХС д.н.з. [NUMBER] . Судом досліджено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] згідно якого [PERSON] є власником транспортного засобу Scania G380, д.н.з. [NUMBER] . Судом досліджено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] т згідно якого [PERSON] є власником напівпричепу Magyar SR 3MEB, д.н.з. [NUMBER] . Судом досліджено звіт № 131/02-23 від 03 березня 2023 року згідно якого вартість збитків заподіяних пошкодженням транспортного засобу Volvo ХС 90, д.н.з. [NUMBER] становить 713390 грн. 69 коп. Судом досліджено наказ ФОП [PERSON] № 2-к від 31.01.2023 року згідно якого [PERSON] з 01.02.2023 року прийнято на роботу на посаду водія автотранспортних засобів. Судом досліджено наказ ФОП [PERSON] № 01/02-1 від 01.02.2023 року згідно якого автомобіль SCANIA д.н.з. [NUMBER] закріплено за водієм [PERSON] з 01.02.2023 року. Судом досліджено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в ТДВ СК «Альфа-Гарант» № 212456881, а саме транспортного засобу Scania G380, д.н.з. [NUMBER] . Судом досліджено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в ТДВ СК «Альфа-Гарант» № 212456980, а саме напівпричепу Magyar SR 3MEB, д.н.з. [NUMBER] . Судом досліджено лист ТДВ СК «Альфа-Гарант» згідно якого повідомлено, що страхове відшкодування внаслідок дорожньо-транспортної пригоди від 03.02.2023 за пошкоджений автомобіль VOLVO XC 90 д.н.з. [NUMBER] з вини водія цивільно-правова відповідальність якого застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант» за полісом № 212456881 від 16.12.2022 року було перераховано згідно платіжного доручення № 38146 від 25.08.2023 року в розмірі 144\~000 грн. Судом досліджено страховий акт № 5488737 від 10.02.2023 року складений АТ "Страхова компанія "Інго" згідно якого визначено, що розмір страхового відшкодування яке підлягає сплаті [PERSON] складає 160\~000 грн. Судом досліджено лист АТ «Страхова компанія «ІНГО» згідно якого повідомлено, що на підстав договору добровільного страхування засобу наземного транспорту «Свідомий захист» від 13.09.2022 року укладеного між АТ «Страхова компанія «Інго» та [PERSON] було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 160\~000 грн. Судом досліджено платіжну інструкцію № 3584 від 20 лютого 2023 року згідно якої АТ «СК «Інго» перерахувало [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 160000 грн. Судом досліджено страховий акт № ЦВ/23/2682 від 25.08.2023 року ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» згідно якого сума страхового відшкодування за настання страхового випадку яке, мало місце 03.02.2023 року становить 144\~000 грн. Судом досліджено платіжну інструкцію № 38146 згідно якого ТДВ СК «Альфа-Гарант» перерахувало АТ «СК «Інго» страхове відшкодування в розмірі 144\~000 грн. Судом досліджено акт виконаних робіт № ПО-8-00009 від 31 травня 2023 року згідно якого вартість ремонтних робіт проведених відносно автомобіля Volvo ХС 90, д.н.з. [NUMBER] становить 329690 грн. Згідно платіжних інструкцій № 2PLL626095 від 31.03.2023 року та № 0.0.30249531195.1 від 31.05.2023 року позивачем було сплачено кошти за ремонт автомобілю в загальному розмірі 329690 грн. Відповідно дост.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Стаття 1187 ЦК України регулює питання завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки. Згідно із частиною другою цієї статті шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, тобто завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (згідно із пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Статтею 1192 ЦК України встановлено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (частина перша статті 1194 ЦК України). Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до статті 28 даного Закону до шкоди, заподіяної в результаті ДТП майну потерпілого, належить, зокрема, шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідно до ст. цього 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Судом встановлено, що фактично витрачені кошти на ремонт (відновлювальний) автомобіля склав 329690 грн. Страхова компанія виплати страхове відшкодування в розмірі 160000 грн, а тому не відшкодованою сумою є сума: 329690 - 160 000 = 169690 грн. Так судом встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталась з вини [PERSON] , який не виконував на час скоєння ДТП свої трудові функції (що не заперечується і самим відповідачем), а тому завдана майнова шкода підлягає стягненню саме з нього, що становить 169\~690 грн. (різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Суд не\~приймає доводи\~ [PERSON] ,\~про те,\~що розмір збитків розрахований невірно, у зв`язку з тим, що звіт складено фоп [PERSON] , який не є атестованим експертом, оскільки суд розраховує розмір збитків виходячи з фактично понесених витрат на відновлення автомобіля у відповідності до норм абз. 2 ч. 1 ст. 1192 ЦК України. За такого суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині вимог до ФОП [PERSON] та Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» задоволенню не підлягають. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ст.\~Закону України\~«Про судовий\~збір» сплачена\~сума судового\~збору повертається\~за клопотанням\~особи,\~яка його\~сплатила за\~ухвалою суду\~в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Так позивачем при подачі позову було додано платіжну інструкцію № 0.03021367496.1 від 29.05.2023 року про оплату судового збору на суму 5534.41 грн., що дорівнювало 1% від суми позову. В подальшому позивачем було зменшено суму позову до 169740 грн. А тому сума судового збору яка підлягала б до сплати позивачем мала становити 1697,40 грн. Враховуючи, що суд прийшов до висновку про часткове задоволення вимог, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача суму судового збору в розмірі 1696,89 грн. та повернути позивачу надмірно сплачений судовий збір в розмірі 3837,52 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved