Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~ТОВ «Коллект центр» звернувся до Верховинського районного суду Івано-Франківської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами № 4417552 від 05.07.2021 року, №2308716 від 12.05.2021 року, №595848 від 04.05.2021 року в розмірі 72638,11 гривень. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ТОВ «Коллект центр» та ТОВ «Вердикт Капітал» 10.01.2023 року уклали договір №10-01/2023, відповідно до умов якого ТОВ «Коллект центр» отримало право вимоги до відповідача за договорами від 04.02.2022 року №04-02-02/2022, від 13.10.2021 року №13/10-2021, від 26.11.2021 року №26-11/2021, первинними кредиторами за якими були відповідно ТОВ «Авентус України», ТОВ «Маніфою» та ТОВ «Слон Кредит». Загальний розмір заборгованості складає 72638,11 гривень з яких: 1) за кредитним договором № 4417552, укладеним 05.07.2021 року між ТОВ «Авентус України» та [PERSON] , у розмірі 6\~595,28 гривень, з яких 2\~000 гривень заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 4\~560 гривень заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 32 гривень інфляційні збитки; 3,28 гривень 3% річних; 2) за кредитним\~договором №2308716,\~укладеним 12.05.2021\~року між\~ТОВ «Маніфою» та [PERSON] , у розмірі 91\~943, 50 гривень, з яких 5 500 гривень заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 86\~443,50 гривень заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; однак із врахуванням принципу розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути 32\~247,05 гривень, з яких 5\~500 гривень - заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 26\~747,05 гривень - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 3) за кредитним договором №595848, укладеним 04.05.2021 року між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] , у розмірі 33\~795,78 гривень, з яких 20\~362,04 гривень заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 13\~433,74 гривень заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. Ухвалою суду від 14.10.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 113), у позовній заяві вказав про розгляд справи за відсутності представника позивача та не заперечував щодо заочного розгляду справи (а.с. 6). Такі дії не суперечать вимогам ст. 211 ЦПК України, згідно з якою учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, судові повістки на 19.11.2024 року, 16.12.2024 року, 17.01.2025 року, копія ухвали від 14.10.2024 року та копія позовної заяви з додатками, які направлено за зареєстрованою адресою проживання, повернулися до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (за кордоном) (а.с. 101-104, 105-109, 114-117). Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси вважається днем вручення судової повістки. Крім того, судом вжито заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи через опублікування оголошення на офіційному сайті судової влади України двічі (а.с.118,119). Згідно зі ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. У ч. 2 ст. 247 ЦПК України закріплено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата його складання. Оскільки сторони в судове засідання, призначене на 17.01.2025 року не з`явилися, суд з дотриманням положень ч. 6 ст. 259 ЦПК України і ч. 5 ст. 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання 22.01.2025 року і на виконання вимог ч. 4ст. 268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення. У ч. 1 ст. 280 ЦПК України закріплено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У ст. 281 ЦПК України передбачено, що про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Враховуючи той факт, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про дачу, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився та не повідомив причин неявки, відзив на позов не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд постановив провести заочний розгляд цієї справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Відповідно до ч.ч.1-2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно зі ч. 1ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (стаття 634 ЦК). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до ч.3 ст 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. У ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України"Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно зі ч. 1 ст. 1048\~ЦК України позикодавець\~має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У ч. 1\~ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник\~зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У ч.1 \~ст. 1050 ЦК України закріплено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно дост. 625 цього\~Кодексу. Згідно зі ч. 1 ст.1048 та ч.1 ст.1054 ЦК України кедитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. 1)Щодо кредитного договору №4417552 від 05.07.2021 року. Між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] 05.07.2021 року укладено в електронному вигляді за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи договір про надання споживчого кредиту №4417552 (а.с.7-11) шляхом підписання одноразовим ідентифікатором. Згідно з умовами цього договору сума наданого відповідачу кредиту складає 2 000 гривень (п. 1.3.); строк кредиту 30 днів; строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в розділі 4 «Пролонгація строку кредиту» цього договору (п.1.4), мета кредиту: споживчі (особисті) потреби. Відповідно до договору (п.1.5) сторони також погодили фіксовану процентну ставку за користування коштами кредиту, а саме: 1) знижену процентну ставку в розмірі 1,805; в разі здійснення повного погашення кредиту протягом 30 днів, 2) стандартну процентну ставку - 1,90 % в день від суми кредиту, застосовується: у межах строку надання кредиту; у межах нового строку, якщо відбулась пролонгація за ініціативою споживача; у межах нового строку кредиту, якщо відбулась автопролонгація. Кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахуванняза реквізитами платіжної карти № [NUMBER] або іншої платіжної карти, реквізити якої надані споживачем товариству з метою отримання кредиту (п. 2.1); згідно зі п. 4.1. строк кредиту може бути продовжено: в порядку автопролонгації, на кількість днів та відповідно до умов визначених в п. 4.3 (пп. 4.3.1 - 4.3.2) Договору; відповідно до п. 4.3 договору порядок автопролонгації строку кредиту (далі-автопролонгація). 4.3.1 Сторони домовились, що у випадку, якщо у Споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою Споживача, відповідно до пп.4.2.2- 4.2.4. Договору. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту. У додатку №1 до цього договору - таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.с. 11 зворот) встановлено дату повернення кредиту 04.08.2021 року та вказано загальний розмір кредиту 3 083 гривень, з яких 2 000 гривень сума кредиту за договором, 1083 гривень проценти за користування кредитом, що відповідає паспорту споживчого кредиту (а.с. 12-14). Як вбачається з повідомлення ТОВ «ФК «Контрактовий дім» від 07.08.2024 року №7/5506, на підставі договору з ТОВ «Авентус Україна» № 087/20-П від 08.07.2020 року за дорученням ТОВ «Авентус Україна» здійснено перекази на картки клієнтів, зокрема перераховані грошові кошти в сумі 2 000 грн. на платіжну картку № [NUMBER] , номер транзакції [NUMBER] , що відповідає п.2.1. Кредитного договору, згідно з яким кошти кредитного договору надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної карки, реквізити якої надані споживачем товариству з метою отримання кредиту (а.с.27 зворот 28, 7 зворот). \~ \~ \~ \~Таким чином, з умов цього договору вбачається, що, якщо позичальник належно виконає умови договору і сплатить позику (2000 гривень) впродовж стоку кредитування (30 днів), то зобов`язаний сплатити 1083 гривень процентів (2000 гривень *1.805% *30 днів= 1083 гривень). Якщо ж позичальник неналежно виконає умови договору, то строк договору пролонгується, але не довше ніж на 90 днів, тобто кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту, у такому випадку загальний строк договору 120 днів, за які позичальник повинен повернути 2000 гривень отриманого кредиту та 4560 гривень відсотків (2000 гривень *1,9% *120 днів= 4560 гривень), а всього 6560 гривень. Щодо нарахування інфляційних збитків у розмірі 32 гривні та 3,28 гривень 3% річних, то позивачем не надано будь-яких доказів щодо підтвердження наведених обставин та проведених розрахунків, в зв`язку з чим слід відмовити позивачу щодо їх стягнення з відповідача. 2)Щодо кредитного договору №2308716 від 12.05.2021 року. Між ТОВ «Маніфою» та [PERSON] 12.05.2021 року укладено договір позики №2308716 (а.с. 14 зворот 17), який підписаний одноразовим ідентифікатором, відповідно до умов якого тип позики короткострокова (п. 2.3.1), мета отримання позики: придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою діяльністю, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (п. 2.3.2), сума позики: 5\~500 гривень; строк позики: до 11.06.2021 року (30 днів); у період прострочення позики проценти за користування позикою нараховуються за базовою процентною ставкою на позику, визначеною п.2.4.4; відповідно до п. 2.4.4 базова процентна ставка за позикою фіксована: 1,99000% від суми позики за кожен день користування позикою; у випадку укладення додаткової угоди щодо продовження строку позики за договором, проценти за користування позикою в період дії такої додаткової угоди нараховуються за спадною процентною ставкою (формула розрахунку якої визначена додатком №1) на підставі фіксованого базового середнього розміру процентів за користування позикою (п. 2.4.3), графік нарахувань визначається відповідною додатковою угодою; відповідно до п. 2.4.3 середньоденний розмір процентів за користування позикою, базовий, фіксований: 1,99000% від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики (п. 2.4.3). 14.06.2021 року між ТОВ «Маніфою» та [PERSON] укладено додаткову угоду№1 до договору позики №2308716 від 12.05.2021 року (а.с.22), якою продовжено строк позики на 30 днів, до 14.07.2021 року, залишок заборгованості за сумою позики: 5500 гривень, середньоденний розмір процентів за користування позикою, базовий 1,99000%, загальна сума кредиту 8\~783,50 гривень, з яких 5\~500 гривень сума позики, 3\~283,50 гривень сума нарахованих процентів. У додатку №1 до додаткової угоди №1 до договору позики №2308716 від 12.05.2021 року (а.с. 23) встановлено загальну вартість у розмірі 8\~783,50 гривень, з яких 5 500 гривень сума позики, 3 283,50 гривень сума нарахованих процентів. Із розрахунку заборгованості ТОВ «Маніфою» (а.с.38) вбачається, що заборгованість відповідача за кредитним договором №2308716 від 12.05.2021 року з врахуванням сплаченої 14.06.2024 року суми в розмірі 2134,26 гривень складає 17 033,50 гривень, з яких 5 500 гривень основний борг та 11\~533,50 гривень заборгованість за процентами. Таким чином, з умов цього договору вбачається, що позичальник неналежно виконав умови договору та розмір заборгованості за договором позики №2308716 від 12.05.2021 року складає 17 033,50 гривень, з яких 5 500 гривень основний борг та 11 533,50 гривень заборгованість за процентами. 3)Щодо кредитного договору №595848 від 04.05.2021 року. Між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] 04.05.2021 року укладено договір №595848 про надання споживчого кредиту (а.с. 24-25), згідно з п. 1.2, 1.3, 1.4 товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним, та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту/загальний розмір/ складає 23\~000 гривень. Тип кредиту - кредит. Строк кредиту 365 днів, з кінцевим терміном повернення 04.05.2022 року. Тип процентної ставки встановлювався у фіксованій формі. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежала від періоду її встановлення та становила: за перший день користування кредитом (включно) - 15 % в день (5475 % річних); за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту - 85 % річних (п. 1.5 Договору). Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби. Відповідно до п. 2.1 договору кошти кредиту надаються ТОВ «Слон Кредит» у безготівковій формі шляхом їх перерахування у розмірі 20 000 гривень за реквізитами вказаної у ньому платіжної картки, або надані Товариству іншим шляхом, в тому числі, через засоби зв`язку; у розмірі 3\~000 гривень на користь товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом відповідно до п.3.5 договору. У паспорті споживчого кредиту (а.с. 26) та графіку платежів до договору про надання споживчого кредиту №595848 (а.с. 27) підписаних відповідачем одноразовим ідентифікатором, зазначено дати платежів та суми до сплати. Із розрахунку заборгованості ТОВ «Слон Кредит» (а.с.39) вбачається, що загальна заборгованість [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту №595848 від 04.05.2021 року з врахуванням сплачених коштів складає 26\~256,25\~гривень, з яких 20362,04 гривень заборгованість за тілом кредиту, 5\~894,21 гривень відсотки за користування кредитом. У ч.1 ст.512 ЦК України закріплено, що кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Із матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Вердикт Капітал» 04.02.2022 року укладено договір факторингу №04-02-02/2022 (а.с.46-48), відповідно до умов якого клієнт (ТОВ «Авентус Україна») - первісний кредитор зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги, а фактор (ТОВ «Вердикт Капітал») зобов`язується здійснити фінансування в порядку передбаченому цим договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить клієнту і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладеними між клієнтом та боржниками. Із додатку №3 до договору факторингу №04-02-02/2022 від 04.02.2022 року (а.с. 49-50), ТОВ «Авентус Україна» відсупило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги заборгованостей до боржників клієнта, зокрема до [PERSON] (порядковий номер 1265) за кредитним договором №4417552 від 05.07.2021 року в розмірі 6 560 гривень, з яких 2 000 гривень основний борг та 4 560 гривень проценти. Між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «Вердикт Капітал» 13.10.2021 року укладено договір факторингу №13/10-2021 (а.с.51-53), відповідно до умов якого клієнт (ТОВ «Маніфою») зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги, а фактор (ТОВ «Вердикт Капітал») зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах визначених цим договором. Із реєстру боржників до договору факторингу №13/10-2021 від 13.10.2021 року (а.с. 54-55) вбачається, що ТОВ «Маніфою» відсупило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги заборгованостей до боржників клієнта, зокрема до [PERSON] (порядковий номер 354) за кредитним договором №2308716 від 12.05.2021 року в розмірі 17 033,50 гривень, з яких 5 500 гривень основний борг та 8 756 гривень проценти, 2 777,50 гривень проценти на прострочену позику. Між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Вердикт Капітал» 26.11.2021 року укладено договір факторингу № 26-11/2021 (а.с.56-58) відповідно до умов якого клієнт (ТОВ «Слон Кредит») - первісний кредит зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги, а фактор (ТОВ «Вердикт Капітал») зобов`язується здійснити фінансування в порядку передбаченому цим договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить клієнту і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладеними між клієнтом та боржниками. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 26-11/2021 від 26.11.2021 року (а.с. 59 60), ТОВ «Слон Кредит» відступив ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до боржників у тому числі до відповідача (порядковий номер 299) за кредитним договором №595848 від 04.05.2021 року у розмірі 26 256,25 гривень, з яких 20362,04 гривень заборгованість за тілом кредиту, 5 894,21 гривень відсотки за користування кредитом. ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» 10.01.2023 року уклали договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги №10-01/2023 (а.с. 64-66), згідно умов якого відступлено право вимоги до боржників зазначених у додатках №1 та №3 до цього договору. Із додатку №1 до договору факторингу №10-01/2023 від 10.01.2023 року (а.с. 74 зворот- 75, 78) вбачається, що ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» право вимоги до відповідача за кредитним договором №2308716 у сумі 91 943,50 гривень (а.с. 78), з яких 5 500 гривень тіло кредиту, 86 443,50 гривень сума заборгованості за відсотками. Із додатку №3 до договору факторингу №10-01/2023 від 10.01.2023 року (а.с. 68-69, 76-77, 79, 80) вбачається, що ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» право вимоги до відповідача за кредитним договором №4417552 у сумі 6 595,28 гривень, з яких 2 000 гривень сума заборгованості за основною сумою позики, 4560 гривень сума заборгованості за нарахованими процентами, 35,28 гривень відповідальність за порушення грошового зобов`язання відповідно до ст. 625 ЦК України; за кредитним договором №595848 у розмірі 33 795,78, з яких 20 362 гривень - сума заборгованості за основною сумою позики, 13 433,74 гривень сума заборгованості за нарахованими процентами. Враховуючи вищевказані договори відступлення прав вимоги суд вважає, що ТОВ «Коллект Центр» є належним позивачем щодо стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитними договорами № 4417552 від 05.07.2021 року, №2308716 від 12.05.2021 року, №595848 від 04.05.2021 року. Договори є правомірними, тобто таким, що породжують, змінюють або припиняють цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Разом з тим, слід зазначити, що передати можливо лише дійсне та наявне право вимоги. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору (постанова Верховного Суду України від 05.07.2017 у справі № 752/8842/14-ц, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21 січня 2019 року у справі № 909/1411/13, від 13 жовтня 2021 року у справі № 910/11177/20). Як встановлено судом ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги за кредитним договором №4417552 від 05.07.2021 року в розмірі 6 560 гривень, з яких 2 000 гривень основний борг та 4 560 гривень проценти (а.с. 49-50), за кредитним договором №2308716 від 12.05.2021 року в розмірі 17 033,50 гривень, з яких 5 500 гривень основний борг та 8 756 гривень проценти, 2 777,50 гривень проценти на прострочену позику (а.с. 54-55) та за кредитним договором №595848 від 04.05.2021 року заборгованість в розмірі 26 256,25 гривень, з яких 20362,04 гривень заборгованість за тілом кредиту, 5 894,21 гривень відсотки за користування кредитом (а.с. 59-60). Інших прав особі не передавалося. Відповідно ТОВ «Вердикт Капітал» могло передати лише вказане право вимоги, а отже ТОВ «Коллект Центр» отримало право вимоги та набуло статусу нового кредитора/стягувача лише в межах прав вимог, яке йому передано ТОВ «Вердикт Капітал». Зважаючи на наведені обставини, суд приходить до переконання про часткове задоволення позовних вимог, а саме у розмірі загальної суми заборгованості, що становить 49849,75 гривень, з яких: 1) за договором № 4417552 про надання споживчого кредиту укладеним 05.07.2021 року у розмірі 6\~560 гривень, з яких 2 000 гривень заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 4 560 гривень - заборгованість за нарахованими процентами; 2) за кредитним договором №2308716 від 12.05.2021 року в розмірі 17 033,50 гривень, з яких 5 500 гривень основний борг та 11\~533,5 гривень заборгованість за нарахованими процентами (8 756 гривень проценти, 2 777,50 гривень проценти на прострочену позику); 3) за кредитним договором №595848 від 04.05.2021 року заборгованість в розмірі 26 256,25 гривень, з яких 20362,04 гривень заборгованість за тілом кредиту, 5 894,21 гривень заборгованість за нарахованими процентами. У\~ст. 265 ЦПК України\~закріплено, що в рішенні суду зазначаються розподіл судових витрат. Відповідно до ч.1. ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку зі частковим задоволенням позову з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2078,04 гривень (49849,75*3028/72638,11=2078,04). Крім того, позивач просив стягути з відповідача понесені витрати на правову допомогу в розмірі 16\~000 гривень. Згідно з ч. 1 ст.133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. За змістом п. 1 ч. 3 ст.133\~ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать\~витрати:на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Згідно зі ч.ч.1-6\~ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвокатапідлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат відносяться: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послугпомічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та напідставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмірсуми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмірвитрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціноюпозову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно з наявним у матеріалах справи договору про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01.07.2024 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» (а.с. 84 зворот 85), згідно зі п.4.1. договору визначено, що вартість послуг узгоджується сторонами у формі заявок на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до договору. Зі заявки на надання юридичної допомоги №599 від 05.07.2024 року та акта №3 про надання юридичної допомоги від 05.09.2024 року (а.с. 88, 89) вбачається, що правова допомога надана на загальну суму 16 000 гривень, з яких - надання усної консультації з вивчення документів\~ 2 год/4000 гривень; складання позовної заяви про стягнення боргу\~4год/12000 грн., а також платіжну інструкцію №0459930000 від 12.09.2024 року, що підтверджує перерахування адвокатському об`єднанню «Лігал Ассістанс`у розмірі 112\~000 гривень за надання правової допомоги згідно договору № 01-07/2024 від 01.07.2024 року (а.с. 87). При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. У додатковій постанові Верховного Суду від 08.09.2021 року в справі №206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Аналогічні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року в справі №826/1216/16, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року в справі №755/9215/15-ц, постанові Верховного Суду від 02.12.2020 року в справі №742/2585/19. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Таким чином, враховуючи предмет та складність справи, час, необхідний для вчинення дій і надання послуг, а також засад розумності, справедливості та співмірності, суд приходить до висновку про стягнення на користь позивача з відповідача 6000 гривень судових витрат на професійну правничу допомогу. На підставі наведенного,

Outcome: approved