Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-20 00:00:00

30 жовтня 2024 року, через систему «Електронний суд», позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» (далі - позивач, ТОВ «Іннова Фінанс») звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі- відповідач, [PERSON] ) в якому просить стягнути з останньої заборгованість за кредитним договором №2947210224 від 05 лютого 2024 року у розмірі 78 085 гривень, а також судові витрати зі сплати судового збору. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 05 лютого 2024 року між позивачем та відповідачем укладено Договір про надання грошових коштів у позику ( далі Крдеитний договір) №2947210224 за умовами якого позичальнику надано кредит у розмірі 10000 гривень, строком на 30 днів, на умовах його строковості, платності та поворотності. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, перерахувавши позичальнику кредит у розмірі 10 000 гривень. Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує у зв`язку із чим станом на 28 жовтня 2024 року утворилась заборгованість у розмірі 78 085 гривень, яка складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 10 000 гривень, заборгованості по процентам у розмірі 68 085 гривень, яку позивач просить стягнути з відповідача на його користь, а також сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 гривень. На підставі ухвали Покровського районного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2024 року позовну заяву передано за підсудністю до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. Ухвалою судді від 11 грудня 2024 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судовий розгляд на 27 грудня 2024 року. Ухвалою суду від 27 грудня 2024 року судовий розгляд був відкладений на 21 січня 2025 року через неявку відповідача. При зверненні до суду представник позивача подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач повторно у судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена, відзив на позов не надала, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у її відсутність не надходило, у зв`язку з чим, відповідно до положень ч. 8 ст. 178, ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 05 лютого 2024 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №2947210224 відповідно до умов якого позичальнику надається кредит на наступних умовах: дата надання позики 05 лютого 2024 року, сума кредиту - 10 000 гривень; строк позики становить 30 днів, дата повернення позики 06 березня 2024 року; процентна ставка - фіксована; дисконтна (знижена) процентна ставка ( застосовується у відповідності до умов Програми Лояльності ТОВ «Іннова Фінанс» -1,5% на день (547,5% річних); процентна ставка позаакційна (базова) - 2,5% на день (912,5% річних) (а.с.15-20, 22-24, 29, 30-36). Згідно п. 5.1 Кредитного договору встановлено, що невід`ємною частиною цього Договору є Правила. Підписуючи цей Договір, Позичальник підтверджує, що він ознайомлений повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких є у вільному доступі та розміщений на сайті Товариства. На виконання умов договору позивачем 05 лютого 2024 року було перераховано відповідачу грошові кошти у розмірі 10 000 гривень на картку [NUMBER] , зазначену відповідачем як електронний платіжний засіб у кредитному договорі (а.с.21). Згідно довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №2947210224 від 05 лютого 2024 року, заборгованість відповідача складає 78 085 гривень, яка складається з: заборгованості по тілу кредиту в розмірі 10 000 гривень, заборгованості по процентам у розмірі 68 085 гривень. Положеннями частини 1 статті 6 ЦК України визначено, що сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із положеннями ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 634 ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно із ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» (далі- Закон), який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11 Закону. Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. У постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року по справі № 127/33824/19 зроблено правовий висновок, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт Товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений; сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, а кредитні кошти не були б перераховані відповідачу. Судом встановлено факт укладення [PERSON] кредитного договору №2947210224 від 05 лютого 2024 року з ТОВ «Іннова Фінанс» шляхом підписання одноразовим ідентифікатором, що отриманий на мобільний номер телефону, указаний самим відповідачем у кредитному договорі, отже між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору позики, який оформлений сторонами в електронній формі. При цьому, доказів погашення заборгованості відповідачем не надано. За таких обставин, оцінивши надані позивачем докази, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №2947210224 від 05 лютого 2024 року. Отже, підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, та про стягнення з Відповідача на користь Позивача заборгованість за кредитним договором №2947210224 від 05лютого 2024 року у розмірі 78 085 гривень. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2422,40 гривень.

Outcome: approved