Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-22 00:00:00

18.01.2024 позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] , третя особа на стороні позивача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: орган опіки і піклування виконавчого комітету Малинської міської ради Житомирської області, третя особа на стороні позивача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: орган опіки та піклування Боярської міської ради Фастівського району Київської області, про позбавлення батьківських прав, призначення опікуном та стягнення аліментів, у якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позов обґрунтовано тим, що її син [PERSON] загинув у березні 2022 року, у нього залишилось двоє дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На час подання позовної заяви онуки проживають з позивачкою в с. Федорівка Коростенського району Житомирської області та знаходяться на її утриманні. Відповідачка [PERSON] мати дітей проживає окремо, кошти на утримання не надає, їх інтересами не цікавиться, періодично зловживає алкогольними напоями та ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей. Ухвалою суду від 25.01.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи проводитиметься за правилами загального позовного провадження. 05.04.2024 відповідачем [PERSON] подано відзив на позов, згідно якого проти позову заперечує, просить відмовити у його задоволенні. Відповідач в обґрунтування зазначила, що в неї з відповідачкою [PERSON] , яка є матір`ю її загиблого чоловіка [PERSON] протягом тривалого часу складні відносини на ґрунті вирішення сімейних питань. На початку листопада 2021 відповідачка потрапила в ДТП і тривалий проміжок часу не могла самостійно пересуватися. Чоловік відповідачки на той час проживав з матір`ю [PERSON] в м. Гостомель. У зв`язку з військовою агресією рф 26.02.2022 [PERSON] з дітьми терміново виїхала в с. Федорівка Коростенського району Житомирської області. Відповідачка 26.02.2022 виїхала до Хмельницької області до родичів. У квітні 2022 відповідачка поїхала в с. Федорівка до дітей, іноді їздила до м. Києва для вирішення сімейних питань. З початку осені 2022 до осені 2023 відповідачка проживала у с. Федорівка з дітьми, позивачка працювала в м. Київ. За домовленістю з [PERSON] відповідачка поїхала до м. Києва на роботу, а бабуся залишилась з онуками. 13.03.2024 відповідачка дізналась, що [PERSON] звернулась в суд про позбавлення її батьківських прав. Відповідачка зазначила, що належним чином виконує свої батьківські обов`язки, обставини, викладені в позовній заяві надумані та не підтверджені належними доказами. Просить суд відмовити у задоволенні позову [PERSON] про позбавлення батьківських прав, призначення опікуном та стягнення аліментів у зв`язку з безпідставністю вимог. Ухвалою суду від 28.06.2024 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 19.07.2024 залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору орган опіки та піклування Боярської міської ради Фастівського району Житомирської області. 29.10.2024 від Служби у справах дітей Боярської міської ради Київської області надійшов висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] 21.01.2025 від Служби у справах дітей виконавчого комітету Малинської міської ради Житомирської області надійшла заява про розгляд справи без участі представника. 21.01.2025 від Служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації надійшла заява про розгляд справи без участі представника. 23.01.2025 від Служби у справах дітей Боярської міської ради Київської області надійшла заява про розгляд справи без участі представника. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги просила задовольнити та надала пояснення, що з початком військової агресії рф виїхала з онуками в с. Федорівка Коростенського району Житомирської області до сестри. Відповідачка [PERSON] з дітьми не проживала, зловживала алкогольними напоями. ЇЇ син, батько онуків загинув в м. Гостомель в березні 2022 року. Відповідачка час від часу проживала з нею та дітьми в с. Федорівка Коростенського району Житомирської області, зловживала алкогольними напоями, за дітьми належним чином не доглядала. З вересня 2022 року по 2023 рік дітьми не цікавилась, участі у вихованні не приймала. На даний час зловживає алкогольними напоями, належного догляду за дітьми не здійснює. Представник позивача адвокат Тимошенко С.В. позовні вимоги позивачки просив задовольнити з підстав неналежного виконання [PERSON] своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, тривалий час зловживає алкогольними напоями, вихованням дітей не займається. Представник позивача адвокат Мабаракшина Е.Д. позовні вимоги позивачки просила задовольнити з підстав неналежного виконання [PERSON] своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, відповідачкою не надано належних доказів отримання нею доходів для утримання дітей. Відповідно до негативних характеристик наданих до матеріалів справи відповідачка зловживає алкогольними напоями. В подальшому неналежна поведінка відповідачки негативно впливатиме на дітей в майбутньому. Представник відповідача адвокат Міхненко Т.І. у судовому засіданні заперечила проти позовних вимог позивачки, зазначила, що у сторін конфліктні відносини. [PERSON] перебувала на довготривалому лікуванні у зв`язку з ДТП, діти проживали з позивачкою. Після закінчення лікування відповідачка домовилась з позивачкою проживати разом. З квітня 2022 проживали разом. Під час проживання в них почались конфлікти. Позивач та відповідач по черзі їздили на заробітки в м. Київ. Відповідачка, дізнавшись про заяву [PERSON] про неналежне виконання нею батьківських обов`язків, забрала дітей, зняла житло, влаштувала дітей в школу та садочок, вийшла заміж, працює як приватний підприємець. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні надала пояснення, що вимоги позовної заяви не визнає, вважає їх безпідставними. За дітьми доглядає належним чином та забезпечує всім необхідним для їх розвитку. У матеріальному забезпеченні дітей їй допомагають її батьки та чоловік. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON] народилась [INFO] , а її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Згідно свідоцтва про народження [PERSON] народився [INFO] , а його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). В березні 2022 року помер [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] ) (а.с.11). Відповідно до характеристики виданої директором Федорівської початкової шкоди заяву про зарахування до дитячого садка [PERSON] писала бабуся [PERSON] , з якою дитина проживає. Мама [PERSON] жила з дітьми з серпня 2022 року по вересень 2023 року. В цей період діти відвідували навчальний заклад не систематично, були пропуски без поважних причин. Батьківські збори мама відвідувала, йшла на контакт з педагогами. Станом на 27.11.2023 мама з дітьми не проживає (а.с.12). Згідно з характеристики [PERSON] виданої директором Гранітненського ліцею 27.11.2023 Ярослав виховується у неповній родині. Батько помер рік тому. У нього є менша сестра, якій три роки. Дитина має статус ВПО. З розповідей [PERSON] зясували, що він з вересня по даний час проживає з бабусею та сестрою в с. Федорівка, мама мешкає в м. Києві. З дітьми вона зв`язку не підтримує і додому не приїжджає. Маму бачили в ліцеї один раз 01 вересня. На телефонні дзвінки вона не відповідає. Навчанням сина не цікавиться і його вихованням теж не займається. Дитині бракує маминої підтримки та уваги. Бабуся завжди на зв`язку, цікавиться навчанням [PERSON] , піклується про нього. Тому хлопець завжди охайний, чистий, шкільним приладдям забезпечений (а.с.13). Відповідно до характеристики [PERSON] виданої старостою Гранітненського старостинського округу [PERSON] проживала на території ради [ADDRESS] з дітьми [PERSON] та [PERSON] з квітня 2022 року по червень 2022 року та з вересня 2022 року по вересень 2023 року. За період проживання зарекомендувала себе негативно. Не надавала належного догляду дітям, вживала спиртні напої. За свідченням сусідів неодноразово кричала на дітей, била. Батько дітей помер. На даний час діти проживають з бабусею, [PERSON] та перебувають на її утриманні. 24.02.2022 діти в с. Федорівка приїхали з бабусею і проживали з нею до приїзду мами (а.с.14). Актом обстеження умов проживання складеного 26.10.2023 головними спеціалістами служби у справах дітей встановлено, що за адресою [ADDRESS] проживають діти: [PERSON] , та [PERSON] , бабуся [PERSON] . Мама дітей не проживає. Комісією обстежено умови проживання дітей та встановлено, що діти проживають в задовільних умовах. Мама не проживає разом з дітьми, наразі перебуває в м. Київ, зв`язатись з нею не вдалось (а.с.15). Згідно виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 2155 травматологічного відділення №1 [PERSON] з 02.11.2021 по 25.11.2021 перебувала на стаціонарному лікуванні (а.с.34). Відповідно до довідки закладу дошкільної освіти (ясла - садок) комбінованого типу «Спадкоємець» Боярської міської ради від 14.05.2024 № 47 [PERSON] , [INFO] зарахована в садок з 14.05.2024 та відвідує по теперішній час (а.с.55). Згідно з довідкою Боярського академічного ліцею «Лідер» Боярської міської ради від 26.06.2024 № 199 [PERSON] навчається в 2 класі ліцею (а.с.57). Актом обстеження умов проживання складеного 10.07.2024 головними спеціалістами служби у справах дітей встановлено, що зі слів бабусі [PERSON] онуки проживають разом з матір`ю в м. Боярка (а.с.85). Актом обстеження умов проживання складеного 05.07.2024 начальником служби у справах дітей Боярської міської ради встановлено, що діти проживають з [PERSON] в м. Боярка (а.с.86). На виконання ухвали суду службою у справах дітей Боярської міської ради надано висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , згідно даного висновку служба вважає за недоцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] у зв`язку з відсутністю вагомих на те підстав (а.с.112). Свідок [PERSON] в судовому засіданні надала пояснення, що є матір`ю відповідачки. Донька опікується своїми дітьми, доглядає належним чином. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надав пояснення, що він є вітчимом відповідачки. У [PERSON] з її свекрухою [PERSON] неприязні довготривалі відносини, але вони якийсь час проживали разом, по черзі їздили на заробітки в м. Київ. [PERSON] дітьми опікується, винаймає житло, працює, діти відвідують дитячий садок та ліцей. Частиною першою статті 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно зі статтею 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька/матері, так і для дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України "Про охорону дитинства"). У частині сьомій статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. У статті 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, зазначені чинники повинні мати систематичний та постійних характер. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків. Вказані правові висновки викладені в Постанові Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 25 січня 2023 року у справі № 462/4705/19. Таким чином, при вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що батько чи мати ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що систематично, незважаючи на всі інші заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки, і, такі засоби впливу виявилися безрезультатними. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). ЄСПЛ також зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09, рішення ЄСПЛ від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13). Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, а також врахувавши практику ЄСПЛ, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову. Позивачем не надано беззаперечних доказів, які б свідчили про винну поведінку відповідачки по ухиленню від виконання своїх обов`язків щодо виховання та утримання дітей. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на відповідачку, адже позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в її діях. Позивач не довела та не надала суду беззаперечних доказів, в чому полягає захист інтересів дітей шляхом позбавлення [PERSON] батьківських прав та доказів, які б безспірно свідчили про умисне ухилення відповідачкою від виконання батьківських обов`язків відносно дітей. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про відмову у позові повністю. Свідчення свідка [PERSON] , яка є сусідкою позивачки та в судовому засіданні надала пояснення про те, що [PERSON] залишила дітей зі свекрухою в с. Федорівка та не приймала участі у їх вихованні, вживала спиртні напої, суд оцінює критично, оскільки остання не володіє достатньою інформацією щодо невиконання батьківських обов`язків [PERSON] та вживання нею алкогольних напоїв. Дослідивши висновок Служби у справах дітей Боярської міської ради Київської області, суд погоджується із ним, оскільки у висновку обґрунтовано недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] . Окрім цього, суд вважає за доцільне зазначити, що проживання дітей впродовж тривалого часу з бабусею, відсутність матері, яка працює в іншому місці за домовленістю з бабусею на тимчасові від`їзди для підробітків, не є підставами для позбавлення останньої батьківських прав, оскільки це є крайнім заходом впливу, необхідність застосування якого потрібно довести. Щодо твердження позивачки про систематичне зловживання відповідачкою алкогольними напоями суд зауважує, що таке не підтверджене належними та допустимими доказами. Також при прийнятті рішення суд приймає до уваги, що відповідачка з`являлася в усі судові засідання, наполягала на залишенні дітей із нею. Із пояснень, наданих у судовому засіданні вбачається, що мати проводить час із дітьми, знає про їхні вподобання, інтереси. У суду не має підстав вважати, що відповідачка залишала дітей без нагляду чи вчиняла дії, які би завдавали шкоди їхнім інтересам. Під час вирішення справи суд враховує, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який застосовується лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку. Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суд зважує на те, що позбавлення батьківських прав на дитину вже несе в собі негативний вплив на свідомість дитини, та застосовувати цей захід як крайній спосіб впливу та захисту прав дитини. При ухваленні рішення про відмову у позові суд керується відсутністю достатніх підстав для такого радикального заходу, як позбавлення батьківських прав.

Outcome: dismissed