Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-15 00:00:00

14.10.2024 [PERSON] , в особі адвоката Шиш А.Б., звернулась до суду з позовом до Запорізької обласної прокуратури, Державної казначейської служби про відшкодування шкоди завданої незаконним рішенням і діями органів досудового слідства, прокуратури. В обґрунтування позову вказує, що 20.04.2023 сектором дізнання відділення поліції № 3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області до ЄРДР були внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. У зв`язку з необхідністю надання правової допомоги для захисту [PERSON] під час досудового розслідування та суду, остання звернулась за правовою допомогою до адвоката. 26.04.2024 [PERSON] було укладено договір про надання правової допомоги № 26/04-1 з адвокатом Шиш А.Б. Відповідно до додаткової угоди № 1 від 26.04.2023 до вищевказаного договору про надання правової допомоги, сторони обумовили, що розмір винагороди адвоката за правову допомогу визначається виходячи з погодинної ставки за послуги адвоката в сумі 3000 грн. 00 коп. за одну годину, без ПДВ. Розмір винагороди адвоката за участь у судових (або інших) засіданнях, слідчих та інших процесуальних діях (зокрема, але не виключно, під час відібрання пояснень, допиту, повідомлення про підозру, вручення обвинувального акту, ознайомлення з матеріалами досудового розслідування тощо) визначається виходячи із погодинної ставки, вказаної в п. 2 цієї Додаткової угоди, але не менше ставки за одну годину роботи адвоката за кожне засідання, кожну слідчу або іншу процесуальну дію. Аналогічним чином визначається розмір винагороди адвоката і у випадку коли судове (або інше) засідання, слідча чи інша процесуальна дія, на які з`явився адвокат, не відбулися (відсутність судді (колегіального органу або посадової особи, якими розглядається справа, або проводиться відповідна дія), повітряна тривога, відключення приміщення суду (іншого приміщення, в якому розглядається справа або проводиться відповідна дія) від електроенергії тощо). Окремо, за вказаною ставкою адвокату оплачується час, необхідний для проїзду (прибуття) до приміщення суду (іншого приміщення, в якому розглядається справа, або проводиться відповідна дія) та назад, очікування судового засідання, або слідчої чи іншої процесуальної дії. 03.05.2023 дізнавачем сектору дізнання відділення поліції № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області Манько Т.І. було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. 03.05.2023 прокурором Новомиколаївського відділу Запорізької обласної прокуратури відносно [PERSON] було складено обвинувальний акт за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, який було направлено до Новомиколаївського районного суду Запорізької області для розгляду по суті. Вироком Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 11.12.2023 року, залишеним без змін ухвалою Запорізького апеляційного суду від 27.05.2024, [PERSON] у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 190 КК України визнано невинуватою та виправдано за відсутністю в її діях складу кримінального правопорушення. Отже, з вказаного вбачається, що у зв`язку із незаконним притягненням до кримінальної відповідальності у [PERSON] виникло право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду». Враховуючи вище викладене, період під слідством та судом [PERSON] має бути обрахований з моменту вручення останній повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, а саме з 03.05.2023, і до 27.05.2024 - до дня винесення ухвали Запорізьким апеляційним судом, якою залишено виправдувальний вирок без змін. Законом України «Про державний бюджет на 2024 рік» розмір мінімальної заробітної плати, з 01.04.2024 , у місячному розмірі встановлено на рівні 8000 грн. [PERSON] незаконно перебувала під слідством та судом з 03.05.2023 до 27.05.2024, тобто 1 рік 25 днів. Протягом вище зазначеного періоду, позивач була вимушена регулярно приймати участь у слідчих діях та судових засіданнях, витрачаючи на це час, що вимагало від неї додаткових зусиль необхідних для організації життя. Сам факт знаходження під кримінальним переслідуванням мав для [PERSON] стресові наслідки, позивач була змушена захищатись від пред`явленого обвинувачення, що призводило до цілком природних хвилювань, які негативно вплинуло на її звичний уклад життя, зумовивши моральні страждання і переживання. Внаслідок безпідставного перебування під слідством та судом [PERSON] було заподіяно психічного впливу, що призвело до погіршення та позбавлення можливостей реалізації нею своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру, тому дії органів досудового розслідування та прокуратури нанесли їй моральну шкоду. Незаконне повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення призвело до погіршення та позбавлення можливостей реалізації позивачем своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми. [PERSON] відчуває приниження, яке проявляється у тому, що вона до цього до кримінальної відповідальності не притягувалася, проте проти неї було розпочате кримінальне провадження, що вплинуло на її подальше життя. На сьогоднішній день позивач не може повернутися до нормального ритму життя, що пов`язане саме з незаконним перебуванням під слідством і судом, оскільки інших подій, які могли б впливати на її психологічний стан з моменту реєстрації провадження по сьогоднішній день, у неї не ставалося. Таким чином, що [PERSON] має право на компенсацію завданої їй моральної шкоди.На підставі положень Закону № 266/94-ВР вона має право на відшкодування моральної шкоди, яку необхідно визначати, виходячи з мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством та судом. Мінімальний розмір моральної шкоди розраховується, виходячи з установленого законодавством розміру заробітної плати на момент розгляду справи судом за кожен місяць перебування під слідством, а саме станом на 2024 рік. Цей розмір у будь-якому випадку не може бути зменшено, оскільки він є гарантованим мінімумом. Так, потрібно враховувати характер і обсяг страждань, яких зазнала позивач, можливість відновлення немайнових втрат, їх тривалість, тяжкість вимушених змін у її життєвих і суспільних стосунках, ступінь зниження престижу, репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, і сама можливість такого відновлення у необхідному чи повному обсязі. Розмір компенсації завданої позивачу моральної шкоди становить: в травні 2023 - 7483,74 грн. (8000 грн. / 31 дн. х 29 дн.), в період з червня 2023 по квітень 2024 - 88000,00 грн. (8000 грн. х 11 міс.), в травні 2024 року - 6967,62 грн. (8000 грн. / 31 день х 27 дн.), а всього 102451,36 грн. (7483,74 грн. + 88000,00 грн. + 6967,62 грн.). Згідно з описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги від 08.10.2024, актом приймання - передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 08.10.2024 № 26/04-1, рахунком на оплату від 08.10.2024 № 26/04-1, загальна вартість наданої адвокатом професійної правничої допомоги Манько Т.І., під час досудового розслідування та суду, склала 76000,00 грн. Також адвокатом були понесені витрати на придбання пального для проїзду з смт. Новомиколаївка Запорізького району Запорізької області до м. Запоріжжя для участі в судових засіданнях Запорізького апеляційного суду 13.03.2024 та 27.05.2024 на загальну суму 2299,60 грн. На виконання умов вищевказаного договору [PERSON] 08.10.2024 року сплатила адвокату вартість наданих ним послуг по захисту її інтересів у кримінальному провадженні, в сумі 78299,60 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 08.10.2024 № @2PL363422. На підставі вищевказаного, сторона позивача вважає, що наявні підстави для відшкодування [PERSON] , грошових коштів, сплачених нею у зв`язку з наданням їй юридичної допомоги, в загальній сумі 78299,60 грн. Крім того, позивачем, з метою отримання професійної правничої допомоги у веденні справи, з адвокатом Шиш А.Б. 08.10.2024 року було укладено договір про надання правничої допомоги № 08/10 (з додатковою угодою). На виконання умов вищевказаного договору адвокатом було надано [PERSON] правничу допомогу, за яку позивач має сплатити адвокату гонорар, в сумі, яка вказана в документах, які будуть надані суду під час розгляду справи. Згідно із п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позивач повідомляє, про понесення таких витрат: на професійну правничу допомогу - 30000,00 грн. з розрахунку складення позовної заяви, відповіді на відзив та участь в двох судових засідання. У випадку більшої кількості виконаних робіт (наданих послуг) або судових засідань, зазначає, що витрати будуть більшими пропорційно кількості дій або засідань. Посилаючись на викладене, представник позивача просить стягнути з держави України за рахунок коштів Державного бюджету України на користь [PERSON] 78299,60 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди, у вигляді суми, сплаченої нею з наданням їй юридичної допомоги, та 102451,36 грн. в рахунок компенсації завданої їй моральної шкоди. Стягнути з бюджетних асигнувань Запорізької обласної прокуратури на користь [PERSON] понесені нею судові витрати. Ухвалою судді від 15.10.2024 по вказаній справі було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи. 29.10.2024 до суду засобами поштового зв`язку від відповідача-1 Запорізької обласної прокуратури надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач не погоджується з позовними вимогами [PERSON] . Вважає, що вимога про відшкодування моральної шкоди у заявленою позивачем розмірі не підлягає задоволенню. Так, щодо обставин кримінального провадження відносно [PERSON] відповідач-1 зазначає, що сектором дізнання відділення поліції № 3 ЗРУУП ГУНП в Запорізькій області здійснювалося досудове розслідування в кримінальному провадженні № 12023087300000034 від 20.04.2023 за ч. 1 ст. 190 КК України відносно [PERSON] . Слідчим 03.05.2023 складено повідомлення про підозру [PERSON] , яке погоджене прокурором та цього ж дня вручено підозрюваній. За результатами досудового розслідування прокурором Запорізької окружної прокуратури Запорізької області Онипком О.В. у кримінальному провадженні 03.05.2023 складено обвинувальний акт відносно [PERSON] , який цього ж дня скеровано до Новомиколаївського районного суду Запорізької області для розгляду по суті. Запобіжний захід або інші заходи, які обмежують права [PERSON] в тому числі арешт майна, в ході досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні підозрюваній не застосовувалися. Вироком Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 11.12.2023 [PERSON] виправдано за ч. 1 ст. 190 КК України у зв`язку з недоведеністю того, що в діянні обвинуваченої є склад кримінального правопорушення. На вказаний вирок прокурором внесено апеляційну скаргу, яку ухвалою Запорізького апеляційного суду від 27.05.2024 залишено без задоволення, а виправдувальний вирок - без змін. Щодо підстав для відшкодування на користь [PERSON] моральної шкоди, відповідач-1 підтверджує зазначене стороною позивача у позові, що [PERSON] перебувала під кримінальним переслідуванням з 03.05.2023 (дата вручення письмового повідомлення про підозру) по 27.05.2024 (дата прийняття ухвали Запорізького апеляційного суду про залишення у силі виправдувального вироку), що загалом становить 12 місяців та 25 днів. Відповідач-1 вказує, що відповідно до закону України «Про Державний бюджет на 2024 рік» мінімальний розмір заробітної плати з 01.01.2024 становить 7100 грн, з 01.042024 - 8000 грн. Абз. 3 ст. 8 Закону визначено, що розмір мінімальної заробітної плати, який застосовується як розрахункова величина для обчислення виплат за рішеннями суду, на рівні 1600 грн. Беручи до уваги висновки Верховного Суду, а також чинні на теперішній час приписи Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», розмір відшкодування моральної шкоди на користь позивача, який гарантовано державою становить 20533,33 грн та розраховано наступним чином: 12 місяців*1600= 19200 грн та 25 днів*1600/30 днів=1333,33 грн. Разом з цим, позивач просить стягнути з Державного бюджету України відшкодування у розмірі 102451,36 грн., що є невірним та значно перевищує передбачений законодавством мінімальний розмір такого відшкодування. Розмір завданої моральної шкоди позивач обґрунтовує загальними фразами, як то «душевні переживання» «порушення нормальних відносин з оточуючими», «негативний вплив на душевний та психічний стан», а також зазначає інші негативні наслідки морального характеру. Наведені твердження жодними належними та допустимими доказами позивачем не підтверджено. Щодо вимог про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, відповідач-1, звертає увагу суду на те, що відповідно до позовної заяви позивач очікує понесення витрат у розмірі 30000 грн на професійну правничу допомогу в рамках розгляду цієї справи, що становить майже 17% від загальної суми позовних вимог (180750,96 грн) [PERSON] . Запорізька обласна прокуратура вважає, що заявлена представником позивача сума витрат на професійну правничу допомогу виходить за розумні межі, не відповідає складності справи, принципам пропорційності та співмірності. 02.11.2024 представником позивача адвокатом Шиш А.Б. в системі «Електронний суд» сформовано відповідь на відзив на позовну заяву. Представник позивача зазначає, що відповідачем - Запорізькою обласною прокуратурою було подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що відповідно до ЗУ «Про державний бюджет України на 2024 рік» мінімальний розмір заробітної плати з 01.01.2024 року становить 7100 грн, з 01.04.2024 року -8000 грн, разом з тим, абз. 3 ст. 8 вказаного закону визначено, що розмір мінімальної заробітної плати, який застосовується як розрахункова величина для обчислення виплат за рішенням суду, встановлено на рівні 1600 грн. Також зазначає, що заявлена представником позивача сума очікуваних судових витрат на професійну правничу допомогу, в розмірі 30000 грн, виходить за розумні межі, не відповідає складності справи, принципам пропорційності та співмірності. Вважає, що вищевказані заперечення відповідача проти позову не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, а аргументи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, про те, що при обчисленні моральної шкоди необхідно виходити із норм статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», якою визначено розмір мінімальної заробітної плати, який застосовується як розрахункова величина для обчислення виплат за рішеннями суду на рівні 1 600,00 грн, мають бути відхиленими, оскільки межі відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом визначаються судом у розмірі, співмірному з мінімальним розміром заробітної плати, визначеним законодавством, за кожен місяць перебування під слідством чи судом, виходячи з мінімальної заробітної плати, встановленої законодавством на момент відшкодування, що викладено у практиці Верховного Суду та узгоджується із нормами статті 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду». При цьому, передбачені статтею 137 ЦПК України підстави зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу не можуть бути застосовані у разі вирішення питання про відшкодування (повернення) на підставі пункту 4 статті 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду» суми, сплаченої громадянином у зв`язку з наданням йому юридичної допомоги. Щодо співмірності заявлених позивачем в позовній заяві очікуваних судових витрат. У відзиві на позовну заяву відповідач - Запорізька обласна прокуратура зазначає те, що дана категорія справ є типовою, а доводи позовної заяви обмежуються посиланням на норми чинного законодавства, є загальними, а тому розмір очікуваних судових витрат, які будуть понесені позивачем, є не співмірною зі складністю справи. Разом з тим, представник позивача вказує, що позивачем, на виконання положень п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України в позовній заяві вказано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, які складаються з витрат на оплату правничої допомоги, яка не обмежується лише складанням позовної заяви. Так, до очікуваних витрат позивачем включено також оплату правничої допомоги, яка полягає у складенні відзиву на позовну заяву, участь адвоката в судових засіданнях, а також включено витрати, пов`язані з явкою позивача та його представника до суду. При цьому, співмірність витрат на професійну правничу допомогу зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, буде встановлюватися після виконання відповідних робіт (надання послуг). З приводу розміру витрат позивача на правничу допомогу у цій справі, докази будуть надані у встановленому законом порядку. Таким чином, представник позивача просить заперечення відповідача - Запорізької обласної прокуратури, проти позову [PERSON] до держави Україна в особі Запорізької обласної прокуратури, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування та прокуратури, відхилити. 08.11.2024 до суду засобами поштового зв`язку від відповідача-2 Державної казначейської служби України надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зазначає, що визначений у позовній заяві розмір моральної шкоди значно перевищує гарантований законом мінімальний розмір відшкодування. Вимога позивача про відшкодування матеріальної шкоди (витрат на професійну правничу допомогу, понесених при розгляді кримінальної справи) не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства у зв`язку з недотриманням порядку відшкодування матеріальної шкоди, передбаченого Законом України № 266/94-ВР та Положення про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», затвердженим наказом Міністерства юстиції України, Генеральної прокуратури України, Міністерства фінансів України від 04.03.1996 №6/5/3/41, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06.03.1996 за № 106/1131. Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України розмір відшкодованої матеріальної шкоди, в місячний термін з дня звернення громадянина, визначають відповідні органи дізнання, досудового слідства, прокуратури і суд, про що виносять постанову (ухвалу). Враховуючи висновки постанови Верховного Суду від 23.07.2018 по справі № 753/3064/17-ц, у зв`язку з тим, що позивач не зверталась до відповідних державних органів для визначення розміру матеріальної шкоди, підстав для задоволення вимог позивача в цій частині відсутні. Крім цього, надання послуг адвокатом клієнту вже включає всі можливі витрати надавача послуг, в тому числі щодо витрат, необхідних для прибуття до органів досудового розслідування бо суду. Таким чином, включення до складу витрат на надання правової допомоги ще додаткових коштів на оплату пального є безпідставним. Крім того, позовна заява не містить ані доказів прибуття адвоката до суду саме власним транспортом, ані доказів придбання пального, ані кількості та вартості придбаного пального, ані розрахунку необхідно кількості пального тощо. Лише загальна інформація у позовній заяві про можливий факт понесення адвокатом витрат на придбання пального не може бути підставою для пред`явлення вимог про відшкодування таких витрат з Державного бюджету України. З урахуванням зазначеного, позовні вимоги не можуть бути задоволені у зв`язку з їх неналежним обґрунтуванням, а стягнення заявленої до відшкодування суми може призвести до економічно необґрунтованих збитків Державного бюджету України. Ухвалою суду від 19.11.2024 закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. Представники відповідачів Запорізької обласної прокуратури та Державної казначейської служби у судовому засіданні просили в задоволенні позову [PERSON] відмовити з підстав, вказаних у поданих відзивах на позов. Заслухавши пояснення сторін, а також дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. Статтею 56 Конституції України встановлено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Відповідно до ч. 5 ст. 9, ч. 6 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, ст. 38 Декларації прав і свобод людини та громадянина, ч. 5 ст. 5 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожен, хто став жертвою арешту, затримання, засудження, має право на відшкодування шкоди. Виходячи з положень ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Так, судом встановлено, що20.04.2023 сектором дізнання відділення поліції № 3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області до ЄРДР були внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. У зв`язку з необхідністю надання правової допомоги для захисту [PERSON] під час досудового розслідування та суду, остання звернулась за правовою допомогою до адвоката. 26.04.2024 [PERSON] було укладено договір про надання правової допомоги № 26/04-1 з адвокатом Шиш А.Б. 03.05.2023 дізнавачем сектору дізнання відділення поліції № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області [PERSON] було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. 03.05.2023 прокурором Новомиколаївського відділу Запорізької обласної прокуратури відносно [PERSON] було складено обвинувальний акт за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, який було направлено до Новомиколаївського районного суду Запорізької області для розгляду по суті. Вироком Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 11.12.2023 року, залишеним без змін ухвалою Запорізького апеляційного суду від 27.05.2024, [PERSON] у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 190 КК України визнано невинуватою та виправдано за відсутністю в її діях складу кримінального правопорушення. У пунктах 1.1, 1.2 Рішення Конституційного Суду України від 27.10.1999 у справі № 1-15/99 зазначено, що кримінальна відповідальність настає з моменту набрання законної сили обвинувальним вироком суду. Притягнення до кримінальної відповідальності як стадія кримінального переслідування починається з моменту пред`явлення особі обвинувачення у вчиненні злочину. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 у справі № 686/23731/15-ц (провадження № 14-298цс18), розмір моральної шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, необхідно визначати виходячи з мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством і судом, починаючи з часу пред`явлення обвинувачення до набрання законної сили виправдувальним вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження. Згідно з пунктом 14 частини першої статті 3 КПК України, притягнення до кримінальної відповідальності - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. Відповідно до частини першої статті 43 КПК України, виправданим у кримінальному провадженні є обвинувачений, виправдувальний вирок суду щодо якого набрав законної сили. Згідно з частинами першою-четвертою статті 532 КПК України, вирок або ухвала суду першої інстанції, ухвала слідчого судді, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок чи ухвала суду, ухвала слідчого судді не набрала законної сили. Судові рішення суду апеляційної та касаційної інстанцій набирають законної сили з моменту їх проголошення. Враховуючи наведене, особа перебуває під слідством чи судом до набрання законної сили виправдувальним вироком або судовим рішенням, яким закрито провадження. Таким чином, [PERSON] незаконно перебувала під слідством та судом з 03.05.2023 по 27.05.2024, що загалом складає 1 рік 25 днів, що є підставою для відшкодування на її користь моральної шкоди. Статтею 3 Закону презюмується право особи на відшкодування моральної шкоди. При цьому, законодавством встановлений лише мінімальний розмір для визначення моральної шкоди, але не граничний. Водночас Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15.12.2020 у справі № 752/17832/14-ц дійшла висновку, що, визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен приводити до її безпідставного збагачення. Стаття 13 Закону не зобов`язує суд визначати розмір відшкодування моральної шкоди в межах мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом, а лише встановлює найнижчу межу розміру такого відшкодування. Тобто розмір відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом може бути визначений у сумі більшій, ніж один мінімальний розмір заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом. Визначення розміру моральної шкоди не в мінімальному розмірі є правом суду. Відповідно до статті 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» установлено у 2024 році розмір мінімальної заробітної плати у місячному розмірі: з 1 січня - 7100 гривень, з 1 квітня - 8000 гривень, з 01.01.2024 визначено розмір мінімальної заробітної плати, який застосовується як розрахункова величина для обчислення виплат за рішеннями суду, на рівні 1600 грн. Суд звертає увагу, що ані Бюджетним кодексом України, ані Кодексом законів про працю України, ані Законом України «Про оплату праці», ані Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» не передбачено можливість запровадження законом України про Державний бюджет України на відповідний рік окремого виду мінімальної заробітної плати, який застосовується як розрахункова величина для обчислення виплат за рішеннями суду. Крім того, Конституційний Суд України у своїх Рішеннях від 09.07.2007 № 6-рп/2007, від 22.05.2008 № 10-рп/2008, від 27.02.2020 № 3-р/2020, від 28.08.2020 № 10-р/2020 неодноразово наголошував на тому, що предмет регулювання Бюджетного кодексу України, так само як і предмет регулювання законів України про Державний бюджет України на кожний рік, є спеціальним, обумовленим положеннями пункту 1 частини другої статті 92 Основного Закону України, а тому вказаними актами законодавства не можна вносити зміни до інших законів України, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, а також встановлювати інше (додаткове) законодавче регулювання відносин, відмінне від того, що є предметом спеціального регулювання іншими законами України, а скасування чи зміна законом про Державний бюджет України обсягу прав і гарантій та законодавчого регулювання, передбачених у спеціальних законах, суперечить статті 6, частині другій статті 19, статті 130 Конституції України. Отже, ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» в частині визначення розміру мінімальної заробітної плати, який застосовується як розрахункова величина для обчислення виплат за рішеннями суду, на рівні 1600 гривень, не підлягає застосуванню при вирішенні спору у цій справі, оскільки діє спеціальний Закон, норми якого на час вирішення справи не змінювалися. Згідно зі статтею 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Разом з тим, з огляду на моральну зумовленість виникнення інституту відшкодування моральної шкоди, цілком адекватними і самодостатніми критеріями визначення розміру належної потерпілому компенсації є морально-правові імперативи справедливості, розумності та добросовісності. Мінімальний розмір моральної шкоди у зв`язку з безпідставним перебуванням особи під слідством і судом повинен розраховуватися із розрахунку мінімальної заробітної на час ухвалення судового рішення, йдеться також у висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 04.08.2021 у справі № 401/2949/19. Оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12.07.2007). Отже мінімальний законодавчо визначений розмір моральної шкоди становить:в травні 2023 - 7483,74 грн. (8000 грн. / 31 дн. х 29 дн.), в період з червня 2023 по квітень 2024 - 88000,00 грн. (8000 грн. х 11 міс.), в травні 2024 року - 6967,62 грн. (8000 грн. / 31 день х 27 дн.), а всього 102451,36 грн. (7483,74 грн. + 88000,00 грн. + 6967,62 грн.). Так, перебування позивача під слідством і судом, безумовно негативно вплинуло на її психологічний стан. Протягом вище зазначеного періоду, позивач була вимушена регулярно приймати участь у слідчих діях та судових засіданнях, витрачаючи на це час, що вимагало від неї додаткових зусиль необхідних для організації життя. Сам факт знаходження під кримінальним переслідуванням мав для [PERSON] стресові наслідки, позивач була змушена захищатись від пред`явленого обвинувачення, що призводило до цілком природних хвилювань, які негативно вплинуло на її звичний уклад життя, зумовивши моральні страждання і переживання. Внаслідок безпідставного перебування під слідством та судом [PERSON] було заподіяно психічного впливу, що призвело до погіршення та позбавлення можливостей реалізації нею своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру, тому дії органів досудового розслідування та прокуратури нанесли їй моральну шкоду. Суд погоджується із тим, що незаконне повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення призвело до погіршення та позбавлення можливостей реалізації позивачем своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми. [PERSON] відчуває приниження, яке проявляється у тому, що вона до цього до кримінальної відповідальності не притягувалася, проте проти неї було розпочате кримінальне провадження, що вплинуло на її подальше життя та не могло не відбитися руйнівно на оцінці соціальних та моральних цінностей особи. Крім того, надмірна тривалість кримінального провадження здатна призвести до моральних страждань особи, зумовлених тривалою невизначеністю спірних правовідносин, підривом репутації тощо. При цьому, посилання відповідачів на те, що позивачем не доведено факту спричинення їй моральної шкоди, не заслуговують на увагу, оскільки Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено безумовне право на відшкодування моральної шкоди у розмірах і порядку, встановленому в ньому, у випадку постановлення виправдувального вироку суду. Згідно зі частинами третьою, четвертою статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до вимог статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі статтею 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, суд, встановивши правову природу заявленого позову, визначившись з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, враховуючи встановлені судом обставини справи, особливості впливу події незаконного притягнення до кримінальної відповідальності на позивача, ступінь тяжкості пред`явленого їй обвинувачення, тривалість перебування позивача під судом і слідством (1 рік 25 днів), ймовірну глибину душевних страждань позивача, та негативні наслідки, які настали для неї, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку в силу вимог статей 12, 13, 81, 89 ЦПК України, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає за необхідне стягнути з держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України на користь позивача, розмір морального відшкодування саме заявлений у позові у сумі 102451,36 грн., який визначений з урахуванням розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законодавством на момент відшкодування, та конкретних обставин справи. Вказаний розмір не є більшим, ніж достатній для розумного задоволення потреб позивача як особи, що має право на відшкодування шкоди відповідно до Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», та не призведе до її збагачення. Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29.05.2019 у справі № 522/1021/16-ц (провадження № 14-136цс19) дійшла висновків, що оскільки Закон України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду» не містить вимог щодо процесуальної форми документа, з яким особа має звернутися до суду за захистом свого порушеного права, то таким способом захисту в силу положень статей 15, 16 ЦК України може бути, зокрема, звернення до суду з відповідною позовною заявою. Відповідачі не спростували доводів позивача. Пунктом 4 статті 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено, що у наведених у статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовуються (повертаються), зокрема, суми, сплачені громадянином у зв`язку з наданням йому юридичної допомоги. Порядок застосування цього Закону визначено Положенням про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду», затвердженого наказом Міністерства юстиції, Генеральної прокуратури та Міністерства фінансів України від 04.03.1996 № 6/5/3/41 (далі Положення). Абзацом 3 пункту 10 Положення встановлено, що до сум, які підлягають поверненню на підставі пункту 4 статті 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду», відносяться суми, сплачені ним адвокатському об`єднанню (адвокату) за участь адвоката у справі, написання касаційної і наглядної скарги, а також внесені ним у рахунок оплати витрат адвоката у зв`язку з поїздками у справі до касаційної та наглядної інстанції. Тобто, позивач має право на відшкодування шкоди, у тому числі й відшкодування (повернення) сум, сплачених за надання їй юридичної допомоги, і право на таке відшкодування виникає на підставі прямої вказівки закону. Аналогічні висновки щодо стягнення майнової шкоди у розмірі витрат громадянина, сплачених ним у зв`язку з наданням юридичної допомоги у кримінальному провадженні, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі № 383/596/15 (провадження № 14-342цс18), у постанові Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 333/7311/16-ц (провадження № 61-32057св18). При цьому, передбачені статтею 137 ЦПК України підстави зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу не можуть бути застосовані у разі вирішення питання про відшкодування (повернення) на підставі пункту 4 статті 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду» суми, сплаченої громадянином у зв`язку з наданням йому юридичної допомоги. Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 08.06.2022 у справі №750/958/20 (провадження № 61-12600св21). У Постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від16.04.2020 у справі № 727/4597/19 колегією суддів зроблено висновки, що профільний закон «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» не наводить форму та вимоги до документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди) адвокату, а оскільки адвокати здійснюють незалежну професійну діяльність до них не можуть бути застосовані положення Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», Положення «Про форму та зміст розрахункових документів», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 21 січня 2016 року № 13 та Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 29 грудня 2017 року№ 148, оскільки останні не визначають порядок здійснення розрахунків адвокатом зі своїм клієнтом за готівку та не поширюються на осіб, що здійснюють незалежну професійну діяльність. У вказаній постанові Верховний Суд також зазначає, що відкриття власного рахунку не є обов`язком адвоката та одночасно дійшов висновку, що адвокат може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанцію, довідку, тощо) який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта. Отже, як випливає з вищевикладеної позиції Верховного Суду, видана адвокатом квитанція, довідка або інший документ, складений у довільній формі на підтвердження отримання від клієнта готівкових коштів за надання правової допомоги разом із договором про надання правової допомоги (актами виконаних робіт тощо) є належним доказом для підтвердження витрат учасника справи на професійну правничу допомогу. На підтвердження позовних вимог про відшкодування витрат на правову допомогу стороною позивача надано: - договір про надання правничої допомоги від 08.10.2024 08/10 укладеного між адвокатом Шиш А.Б. та [PERSON] (далі Клієнт); - акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 08.10.2024 № 26/04-1, згідно якого: 1. Адвокат надав Клієнту послуги (виконав роботу) з правові допомоги відповідно до Договору про надання правової допомоги від 26.04.2023 № 26/04-1 (з додатковою угодою), детальний опис яких (якої) вказаний в Описі робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснення ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги за договором від 26.04.2023 № 26/04-1, від 08.20.2024, а Клієнт прийняв надані послуги. 2. Вартість вищезазначених послуг становить 76000 грн. 3. Жодний претензій по якості, повноті, строках та обсягу в цілому послуг Клієнта до Адвоката не має. 4. Акт підписано у двох примірниках українською мовою, по одному примірнику для кожної Сторони. Обидва примірники мають однакову юридичну силу; - додаткову угоду № 1 до договору про надання правничої допомоги від 08.10.2024 № 08/10 згідно якої: 1. Адвокат за договором про надання правничої допомоги від 08.10.2024 № 08/10 надає Клієнту правничу допомогу у справі про відшкодування коди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність , органів досудового розслідування, прокуратури і суду. 2. Розмір винагороди Адвоката за правничу допомогу, вказану у пункті 1 цієї Додаткової угоди, визначається виходячи з погодинної ставки за послуги Адвоката в сумі 3000,000 грн. за одну годину, без ПДВ. 3. Розмір винагороди Адвоката за участь у судових (або інших) засіданнях визначається виходячи із погодинної ставки, вказаної в п. 2 цієї Додаткової угоди, але не менше ставки за одну годину роботи Адвоката за кожне засідання. Аналогічним чином визначається розмір винагороди Адвоката і у випадку коли судове (або інше) судове засідання , на яке з`явився Адвокат, не відбулося (відсутність судді (колегіального органу або посадової особи, яким розглядається справа), повітряна тривога, відключення приміщення суду (іншого приміщення, в якому розглядається справа) від електроенергії тощо). Окремо, за вказаною ставкою Адвокату оплачується час, необхідний для проїзду (прибуття) до приміщення суду (іншого приміщення, в якому розглядається справа) та назад, очікування судового засідання. 4. Ця Додаткова угода набирає чинності з моменту її підписання та є невід`ємною частинною вказаного в п. 1 цієї додаткової угоди; - договір про надання правничої допомоги від 26.04.2023 26/04-1 укладеного між адвокатом Шиш А.Б. та [PERSON] (далі Клієнт); - додаткову угоду № 1 від 26.04.2023 до вищевказаного договору про надання правової допомоги, згідно якого сторони обумовили, що розмір винагороди адвоката за правову допомогу визначається виходячи з погодинної ставки за послуги адвоката в сумі 3000 грн. 00 коп. за одну годину, без ПДВ. Розмір винагороди адвоката за участь у судових (або інших) засіданнях, слідчих та інших процесуальних діях (зокрема, але не виключно, під час відібрання пояснень, допиту, повідомлення про підозру, вручення обвинувального акту, ознайомлення з матеріалами досудового розслідування тощо) визначається виходячи із погодинної ставки, вказаної в п. 2 цієї Додаткової угоди, але не менше ставки за одну годину роботи адвоката за кожне засідання, кожну слідчу або іншу процесуальну дію. Аналогічним чином визначається розмір винагороди адвоката і у випадку коли судове (або інше) засідання, слідча чи інша процесуальна дія, на які з`явився адвокат, не відбулися (відсутність судді (колегіального органу або посадової особи, якими розглядається справа, або проводиться відповідна дія), повітряна тривога, відключення приміщення суду (іншого приміщення, в якому розглядається справа або проводиться відповідна дія) від електроенергії тощо). Окремо, за вказаною ставкою адвокату оплачується час, необхідний для проїзду (прибуття) до приміщення суду (іншого приміщення, в якому розглядається справа, або проводиться відповідна дія) та назад, очікування судового засідання, або слідчої чи іншої процесуальної дії; - рахунок на оплату №: 26/04-1 від 08.10.2024, виданим адвокатом Шиш А.Б., про надання послуг: у виді правничої допомоги на суму 76000,00 грн. витрат: придбання пального 13.03.2024 на суму 1119,80 грн. та придбання пального від 27.05.2024 на суму 1179,80 грн., всього 78299,60 грн.; - ордер Серія АР № 1199100 від 08.10.2024 про надання адвокатом Шиш А.Б. гр. [PERSON] правничої допомоги у Верховному Суді, Запорізькому апеляційному суді, Орджонікідзевському районному суді м. Запоріжжя; - чеки на суму 1119,80 грн. від 13.03.2024 та 1179,80 грн. від 27.05.2024; - платіжну інструкцію від 08.10.2024 № @2PL363422, про сплату позивачем на користь адвоката вартість наданих ним послуг по захисту у кримінальному провадженні, в сумі 78299,60 грн. Наявні в матеріалах справи документи свідчать про надання адвокатом професійної правничої допомоги під час розгляду кримінального провадження і судового розгляду кримінальної справи, що дають підстави для відшкодування сум позивачу, сплачених нею у зв`язку з надання їй юридичної допомоги однак у сумі 76000 грн. Однак, суд не погоджується з вимогами позивача про стягнення понесених адвокатом транспортних витрат на придбання пального для проїзду та як вказано у позовній заяві з смт Новомиколаївка Запорізького району Запорізької області до м. Запоріжжя для участі у судових засіданнях Запорізького апеляційного суду 13.03.2024 та 27.05.2024 на загальну суму 2299,60 грн. Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», зокрема статтею 3, не передбачено право на відшкодування таких витрат. Таким чином, суд вважає за необхідне в цій частині задоволення позовних вимог відмовити. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню у загальній сумі 178551, 36 грн. Питання судових витрат у вигляді судового збору вирішити у відповідності до ст. 141 ЦПК України, та судовий збір, що становить 1784,50 грн (1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Частиною 8 ст.141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У позовній заяві, зазначив, що позивач очікує понести витрати: на професійну правничу допомогу - 30000,00 грн. з розрахунку складення позовної заяви, відповіді на відзив та участь в двох судових засідання. У випадку більшої кількості виконаних робіт (наданих послуг) або судових засідань, зазначає, що витрати будуть більшими пропорційно кількості дій або засідань. Також у відповіді на відзив представник позивача вказав, що з приводу розміру витрат позивача на правничу допомогу у цій справі, докази будуть надані у встановленому законом порядку. За наведеного, питання про розподіл між сторонами витрат на правничу допомогу при ухваленні даного рішення судом не вирішується.

Outcome: partial