Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-29 00:00:00

Представник позивача за довіреністю Макарова Л.В.. звернулась до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за кредитним договором № 2021934464 у розмірі 17167 (сімнадцять тисяч сто шістдесят сім) грн..89 коп., з яких 10400, 00 грн.- загальна сума боргу по тілу; 6767, 89 грн. -сума заборгованості за відсотками; та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 3 028 грн. 00 коп. Ухвалою суду від 24.12.2024 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу надіслана копія ухвали суду про відкриття провадження, копія позовної заяви разом з доданими до неї документами відповідно до ст. 128-130 ЦПК України за адресою місця реєстрації відповідача : [ADDRESS] . 08.01.2025 р. на адресу судуповернувся рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення 04.01.2025 р та посвідчено особистим підписом відповідача [PERSON] . Відзив на позовну заяву, в порядку ст. 178 ЦПК України відповідачем подано не було. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відзив на позов не надходив. Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін не надходило. За таких обставин розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними матеріалами. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Так, у відповідності до ч. 1 ст.526\~Цивільного кодексуУкраїни (далі ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За ст.1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст.1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Судом встановлено, що 18.12.2018 між АТ "ОТП БАНК" та відповідачем було укладено кредитний договір № 2021934464. В договорі зазначено, що відповідач на умовах договору надає позичальнику кредит у розмірі 24848, 00 грн., на поточний рахунок вказаний позичальником, строк позики до 18.12.2020. Своїм електронним підписом в договорі відповідач підтвердив отримання ним кредиту та ознайомлений з правилами користування та діючими тарифами банку.. 28.06.2023 між АТ "ОТП БАНК" та ТОВ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" було укладено Договір факторингу №28/06/23 відповідно до якого АТ "ОТПБАНК"\~ відступило ТОВ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ", а ТОВ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ", набуло права вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за кредитним договіром № 2021934464. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, відповідачем взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконує, у зв`язку із чим, станом на 28.06.2023, має заборгованість у розмірі 17167 (сімнадцять тисяч сто шістдесят сім) грн..89 коп., з яких 10400 грн.- загальна сума боргу по тілу; 6767 грн. 89 коп. -сума заборгованості за відсотками. З моменту отримання права вимоги до [PERSON] позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Крім того, згідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивач, особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинна подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинен подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи (ч. 2, 3 ст. 83 ЦПК України). Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. За змістом ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст. 129 Конституції України. У своїх рішення Європейський Суд з прав людини, згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, вказує, що національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року). Згідно вказаних норм закону, враховуючи, що відповідач не виконав свої зобов`язання щодо погашення суми позики, і це є істотним порушенням кредитного договору № 2021934464 від 18.12.2018, та заміна первісного кредитора АТ " ОТП БАНК" на підставі Договору факторингу №28/06/23 від 28.06.2023 на нового кредитора ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», це не може трактуватися на користь відповідача, як обґрунтовані причини невиконання зобов`язання і тому, суд законно стверджує, на підставі досліджених доказів, що в результаті дій позивача, відповідач [PERSON] не була позбавлена можливості сплатити належну суму боргу, сплатити тіло кредиту і відсотки у погоджений строк, і тому, слід з неї, як відповідача стягнути на користь позивача відповідно до договору про надання кредиту за № 2021934464, заборгованість, що утворилась, оскільки протилежного відповідач до суду не спростував. Враховуючи, що факт невиконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором № 2021934464 щодо повернення кредиту та відсотків за його користування знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду і не був оспорений відповідачем, суд знаходить позовні вимоги підставними і обґрунтованими, а тому позов задовольняє у повному обсязі. Відповідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved