Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-26 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом та яких просив зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на корись\~ відповідачки на утримання двох дітей з 1/3 частини його заробітку (доходу) до 1/10 частину всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Позов мотивовано тим, що сторони перебували в шлюбі, який розірвано та в них є\~ двоє спільних дітей: дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . На підставі судового наказу з нього стягуються аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку. На даний час він не має змоги сплачувати аліменти в зазначеному розмірі з огляду на те, що він перебуває на військовій службі під час мобілізації, в нього погіршився стан здоров`я, він перебував на стаціонарному лікуванні, він змушений постійно приймати ліки. Він змушений регулярно поновлювати одяг та взуття, які швидко зношуються під час виконання бойових завдань та є дороговартісними. Також, в нього на утриманні є його мати [PERSON] , яка розлучена з його батьком, не працює, оскілки хворіє та лікується, є інвалідом ІІІ групи. Його мати перебувала в шлюбі з [PERSON] та в них є двоє дітей [PERSON] та [PERSON] , яких він також утримує, оскільки ті навчаються. Вважає, що аліменти в розмірі 1/10 частини його доходу будуть достатніми для забезпечення його та відповідачки спільних дітей, оскільки становитимуть близько 10000грн., що є значно більшою сумою від 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Представник відповідачки адвокат Спічак М.Л. подав відзив на позов, у якому на заперечення позовних вимог зазначив, що діти постійно проживають разом з нею. Позивач проживає окремо та добровільно не надає допомоги для утримання дітей. Також, останній не несе інших витрат на розвиток здібностей дітей. Матеріальний стан та стан здоров`я позивача дозволяють сплачувати аліменти на утримання їх спільних дітей у визначеному судом розмірі, він не сплачує аліменти на утримання інших осіб. Натомість, її матеріальний стан значно погіршився, оскільки вона не має постійного доходу, щомісячно несе витрати по утриманню на оплату житлово-комунальних послуг, придбання продуктів харчування, одяг, засобів гігієни тощо. В неї немає у власності жодних цінностей, банківських вкладів, а витрати на утримання, лікування та навчання дітей постійно зростають. В додаткових поясненнях представник відповідачки зазначив, що обставини щодо інвалідності матері позивача виникли до присудження аліментів. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази по справі, суд дійшов наступних висновків. Сторони перебували в зареєстрованому 27.03.2013р. шлюбі, який розірвано рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 30.01.2024р. 20.11.2023р. Сокальським районним судом Львівської області винесено судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] , аліментів на двох дітей: дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менще 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з подальшою індексацією, починаючи з 20.11.2023р. і до досягнення дітьми повноліття. З фіскального чеку від 19.09.2024р. встановлено, що [PERSON] сплатив 2000грн. аліментів. На виконання зазначеного судового наказу державним виконавцем 20.02.2024р. винесено постанову про звернення стягнення на доходи [PERSON] , зокрема заробітну плату, яку він отримує у військовій частині [NUMBER] . З огляду хірурга від 02.05.2023р., виписного епікризу №853 від 12.05.2023р., виписки №2881 з медичної карти стаціонарного хворого від 28.08.2023р., карти стаціонарного хворого (епікризу), медичної карти стаціонарного хворого №4218 встановлено, що [PERSON] страждає на серцево-судинні захворювання, захворювання опорно-рухового апарату, захворювання печінки та підшлункової залози, а також в нього наявне стороннє тіло (металева скоба) м`яких тканин лівого стегна (голка, яку він загнав 15 років тому). У зв`язку з зазначеним він перебував на стаціонарному лікуванні в період з 30.04.2023р. по 12.05.2023р., з 25.08.2023р. по 28.08.2023р., з 15.01.2024р. по 24.01.2024р., з 11.05.2024р. по 03.06.2024р. Також, з чеків встановлено, що останній проходив обстеження, придбавав ліки, у зв`язку з чим поніс витрати в сумі 600грн., 1290грн., 352,93грн.. З свідоцтва про народження, свідоцтва про розірвання шлюбу, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану, рішення Сокальського районного суду від 28.05.2015р., довідки до акта огляду МСЕК від 04.04.2023р., пенсійного посвідчення, виписки з медичної карти №8476, витягу з медичної карти №6205, виписки з медичної карти №1416, витягу з амбулаторної карти встановлено, що мати позивача [PERSON] 11.02.1997р. розірвала шлюб з батьком позивача [PERSON] , 27.12.2005р. зареєструвала шлюб з [PERSON] , який було розірвано рішенням суду від 28.05.2015р. Також, з вказаних доказів встановлено, що [PERSON] страждає на цукровий діабет, серцево-судинні захворювання, у зв`язку з чим перебувала на стаціонарному лікуванні та їй встановлено ІІІ групу інвалідності. З свідоцтв про народження, МРТ головного мозку, витягу з медичної карти №692, довідки №29 від 05.02.2024р., довідки №9 від 01.03.2024р. встановлено, що в матері позивача є двоє дітей від шлюбу з [PERSON] , а саме: дочки [PERSON] , [INFO] (навчається в Чернівецькому національному університеті імені Юрія Федьковича) та [PERSON] , [INFO] (навчається в 11-му класі загальноосвітньої школи). Старша дочка [PERSON] лікувалася стаціонарно в період з\~ 04.02.2019р. по 08.02.2019р. Рішенням суду від 28.05.2015р. присуджено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . З наданих стороною відповідачки довідок розрахунків замовлень, консультацій отоларинолога від 22.03.2024р., 22.04.2024р., 24.07.2024р., встановлено, що відповідачка сплатила 3000грн. за лікування зубів дочки сторін [PERSON] , [INFO] , яка також 14.07.2024р. пошкодила п`ятково-гомілкову зв`язку правої стопи, у зв`язку з чим лікувалася та їй призначено знеболювальні препарати, ходьбу на милицях. Також 22.03.2024р. дочці сторін [PERSON] встановлено діагноз «Г.Назофарингіт ГГМ 3ст. ГПМ 2-3ст.», їй призначено лабораторні обстеження, за проведення яких відповідачка сплачувала 910грн., 200грн., 1255грн.\~ З наданих стороною відповідача фіскальних чеків встановлено, що [PERSON] придбавала ліки. Також, до відзиву на позов долучено накладні від 07.02.2024р., від 23.04.2024р., чек від 22.04.2024р., чеків від 25.11.2023р.,\~ 22.03.2024р.,\~ 22.04.2024р., 25.08.2024р., з якими відповідачка підтверджує понесення нею витрат на придбання будівельних матеріалів, побутової техніки. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч.3 ст.181 СК України). Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; - стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів ; - доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; - інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом частини першої статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Дані положення закону також враховані в роз`ясненнях Верховного Суду України, що викладені в пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Таким чином, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, позивач має нормальний стан здоров`я та в нього відсутні важкі хронічні захворювання, які можуть бути перешкодою для його працевлаштування, він надалі проходить службу в Збройних силах України та отримує дохід. Його матеріальний стан, навіть з відрахуванням аліментів, є задовільним та стабільним, що в свою чергу не тільки не звільняє від обов`язку утримувати своїх неповнолітніх дітей, а навіть дозволяє позивачу виконувати свої зобов`язання щодо сплати аліментів в розмірі, визначеному судом. Крім того, побутова травма м`яких тканин лівого стегна стороннє металеве тіло, спричинена ним самим задовго до\~ шлюбу з відповідачкою та народженням їх спільних дітей, а також на час присудження аліментів і не є змінами його здоров`я. Понесені позивачем витрати на лікування є незначними (згідно наданих ним платіжних документів) та не впливають на виконання ним свого батьківського обов`язку щодо утримання неповнолітніх дітей. Матері позивача встановлено інвалідність, а тому вона повинна отримувати виплати у зв`язку з інвалідністю. Окрім цього, вона може працювати та отримувати дохід, оскільки їй протипоказана лише важка фізична праця. Що стосується сестер позивача по лінії матері (від другого її шлюбу), то на утримання [PERSON] стягуються аліменти на підставі рішення суду, а на утримання [PERSON] мати позивача має право отримувати аліменти, оскільки та продовжує навчання. Покликання позивача на ці обставини є неспроможними, оскільки обов`язок щодо утримання [PERSON] та [PERSON] законом покладено на їхнього батька [PERSON] , а не в позивача. Також, позивачем не надано жодних доказів розміру його доходу, а також перевищення розміру сплачуваних ним аліментів десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, як визначено в п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України. Звертаючись з позовом до суду, позивач фактично не вказав обставин, що мають істотне значення для зменшення мінімального розміру аліментів, як і не надав доказів про погіршення його матеріального стану та покрашення стану стягувача. Суд враховує, що як відповідачка, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати їх спільних дітей до досягнення ними повноліття, що разом із присудженими розмірами аліментів забезпечить належне їх утримання. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.7 та ч.8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ст. ст. 7, 155 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. На виконання вимог статей 12, 81 ЦПК України позивач не довів суду, що його матеріальний або сімейний стан змінилися настільки, що унеможливлює виплату ним аліментів на утримання неповнолітніх дітей в мінімально визначеному законом розмірі по 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходів) на кожну дитину, що могло б бути підставою для зменшення розміру аліментів, визначеного рішеннями суду або ж зміни способу їх стягнення. Покликання відповідача на те, що розмір аліментів на двох дітей повинен бути визначений в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу є необґрунтованим, оскільки з нього стягуються аліменти на користь двох чужих між собою жінок, які в минулому підтримували з ним шлюбні відносини. На підставі викладеного та враховуючи, що позивачем не було надано належних та допустимих доказів, які б свідчили, що в нього значно змінилось матеріальне становище та за своїм матеріальним станом або ж через стан здоров`я він не здатен сплачувати аліменти на утримання дітей, в розмірі визначеному судовими рішеннями, не встановлено підстав для зменшення розміру аліментів, який визначено судовим наказом у визначеному законом мінімальному розмірі. З огляду на зазначене, вимоги позивача є необґрунтованими, оскільки перекладання обов`язку щодо утримання дітей лише на матерів цих дітей, яка окрім іншого забезпечує їм належні умови для проживання, не відповідає засадам як чинного законодавства, так і загальноприйнятим засадам моралі.

Outcome: dismissed