Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-20 00:00:00

ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом, в якому просили стягнути з [PERSON] на свою користь борг за договорами позики: № 2752725 в розмірі 27\~500,00 грн. та № 76354685 в розмірі 8\~985,61 грн., всього на загальну суму 36\~485,61 грн., а також судові витрати по справі. Свої вимоги мотивували тим, що між [PERSON] та ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» 07 грудня 2023 року було укладено договір позики № 76354685. Крім того, 29 січня 2024 року між [PERSON] та ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» було укладено ще один договір позики № 2752725. На виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування», Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей згідно Закону України «Про електронну комерцію» вказані договори позики було укладено з відповідачем у письмовій формі у вигляді електронних документів у відповідності до вимог ст. 639 ЦК України, а для їх підписання надано одноразові ідентифікатори. 14 червня 2021 року між ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21 та додаткову угоду № 22 до вказаного договору від 11.04.2024 року, у відповідності до яких ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило останньому належне йому право вимагати повернення коштів, зокрема, за договорами позики № 76354685 від 07.12.2023 року та № 2752725 від 29.01.2024 року. Відповідно до Реєстру боржників № 22 від 11.04.2024 року до зазначеного вище договору факторингу, ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача за договором позики № 76354685 від 07.12.2023 року на суму 8\~985,61 грн., з яких: 1\~755,62 грн. - заборгованість за основною сумою боргу та 7\~229,99 грн. - заборгованість за відсотками. Згідно Реєстру боржників № 26 від 24.06.2024 року до вказаного вище договору факторингу, ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло також право грошової вимоги до відповідача на суму 27\~500,00 грн., що становить його заборгованість за договором позики № 2752725 від 29.01.2024 року, з яких: 8\~000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу та 19\~500,00 грн. - заборгованість за відсотками. Згідно з умовами договорів позики № 76354685 від 07.12.2023 року та № 2752725 від 29.01.2024 року, позичальник зобов`язувався повернути кредити, сплатити відсотки за користування коштами в порядку, передбаченому договорами. Однак, відповідач свої зобов`язання за вказаними договорами не виконав, що свідчить про відмову від добровільного повернення боргу, в зв`язку з чим виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом. Представник відповідача згідно ордера на надання правничої допомоги серії АЕ № 1346982 від 01.01.2025 року (а.с. 59) адвокат Васильченко Г.І. подала до суду відзив на позовну заяву (а.с. 63-70), в якому просила відмовити в задоволенні позову та стягнути з позивача на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу, розрахунок яких буде надано суду в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Відзив мотивовано тим, що відповідач має статус учасника бойових дій, оскільки брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Відповідно до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпечення їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період дії здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в України або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудований період після закінчення воєнних дій. Отже, особливий період в Україні почався 18.03.2014 року відповідно до Указу Президента України № 303/2014 від 17 березня 2014 року, яким оголошено та проведено частково мобілізацію. Відповідач є особою, яка брала безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, а тому підлягає звільненню від сплати відсотків, нарахованих за вищезазначеними кредитними договорами, а саме: за договором позики № 2752725 в розмірі 19 500,00 грн. та за договором позики № 76354685 в розмірі 7 229,99 грн. Більш того, розміри відсотків за користування кредитами перевищують саме тіло кредитів, є несправедливими, неспівмірними та такими, що порушують права відповідача, оскільки відповідно до п. 2.3 договору позики № 76354685 орієнтована загальна вартість позики складає 10 093,75 грн., з яких: 8 500,00 грн тіло кредиту, решта відсотки 1 593,75 грн. Проте, позивачем зазначена заборгованість за процентами в розмірі 7 229,99 грн. Щодо договору позики № 2752725, то відповідно до п. 2.3 орієнтована загальна вартість позики складається 9 500,00 грн, з яких: 8 000,00 грн. тіло кредиту, решта відсотки 1 500,00 грн., однак, позивач просить суд стягнути 19 500,00 грн. заборгованості за відсотками. Таким чином, вимога позивача про стягнення заборгованості за відсотками, яка є явно завищеною, не відповідає п. 6 ст. 3, ч. 3 ст. 509 та ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності, є несправедливо непомірним тягарем для відповідача та джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків позивачем, а наявність у кредитора можливості стягувати зі споживача надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення як засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання. Більш того, позивач зазначає, що первісним кредитором було надано відповідачу кредитні кошти за двома кредитними договорами, проте в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що первісний кредитор надавав такі кошти відповідачу, зокрема, первинні бухгалтерські документи, якими є платіжні інструкції, квитанції, довідки, виписки, платіжні доручення, меморіальні ордери. Розрахунки заборгованості є внутрішніми документами фінансової установи та не містять відомостей, що дозволили б перевірити чи передавалися в дійсності кошти позичальнику, тому ці розрахунки не є належними доказами, оскільки з них неможливо встановити формування заборгованостей та їх складових. В матеріалах справи також відсутні належні докази переходу права вимоги від ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитними договорами, укладеними з відповідачем. В судове засідання представник позивача згідно довіреності від 05.12.2024 року (а.с. 42) Костюшок П.М. не з`явився, в позовній заяві висловив прохання про розгляд справи за його відсутності, вказавши, що не заперечує проти заочного розгляду даної справи. Представник відповідача адвокат Васильченко Г.І. в судовому засіданні позов не визнала та просила відмовити в його задоволенні, обгрунтувавши свої заперечення аргументами, викладеними у відзиві на позов. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Загальні правила щодо форми договору визначено у ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису вiдповiдно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Про те, що між ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики, згідно якого позикодавець надав відповідачу кредит в сумі 8 500,00 грн. на строк 30 днів, тобто до 05.01.2024 року, свідчать договір позики № 76354685 від 07.12.2023 року та додаток № 1 до вказаного договору (таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит) (а.с. 18-21). Відповідно до п. 2.3 даного договору, знижена процентна ставка, яка застосовується у відповідності до умов Програми лояльності, становить 0,625 % в день, а процентна ставка (базова) складає 2,50 % в день. Згідно п. 16 цього ж договору, у разі якщо позичальник не дотримується умов офіційних правил програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (ТМ «Mycredit») та/або правил постійно діючої акції під умовною назвою «Oh mу freedom (перша позика 0,01 %)» для споживачів фінансових послуг ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (ТМ «Mycredit»), знижена процентна ставка, визначена п. 2 договору, припиняє свою дію та застосовується базова процентна ставка, визначена пп. 2.3 п. 2 договору. В такому разі проценти, нараховані за зниженою процентною ставкою, підлягають перерахуванню за базовою процентною ставкою та сплачуються позичальником в повному обсязі за весь період строку позики. Як вбачається з договору позики № 2752725 (з фіксованою процентною ставкою) від 29.01.2024 року та додатку № 1 до вказаного договору (таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит) (а.с. 7-10), між ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики, згідно якого позикодавець надав відповідачу кредит в сумі 8 000,00 грн. на строк 30 днів, тобто до 28.02.2024 року. Відповідно до п. 2.3 цього договору, денна процентна ставка, яка застосовується у відповідності до умов Програми лояльності, становить 0,63 % в день, а процентна ставка (базова) складає 2,50 % в день. Пунктами 16, 18 даного договору передбачено, що у разі якщо позичальник не дотримується умов офіційних правил програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (ТМ «ClickСredit»), знижена денна процентна ставка, визначена п. 2 договору, припиняє свою дію та застосовується базова процентна ставка, визначена п. 2 договору. Позикодавець має право, у випадку невиконання позичальником умов цього договору, нараховувати процентну ставку за понадстрокове користування позикою (її частинами) в розмірі, визначеному п. 2 договору за кожен день такого користування з урахуванням обмежень, встановлених Законом України «Про споживче кредитування» та іншими актами законодавства. З договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року, додаткової угоди № 2 до вказаного договору від 28.07.2021 року, додаткових угод № 22 від 11.04.2024 року та № 30 від 24.06.2024 року, акту прийому-передачі Реєстру боржників № 22 від 11.04.2024 року за договором факторингу та витягу з Реєстру боржників № 22 до договору факторингу № 14/06/21 від 11.04.2021 року, а також акту прийому-передачі Реєстру боржників № 26 від 24.06.2024 року за договором факторингу та витягу з Реєстру боржників № 26 до договору факторингу № 14/06/21 від 24.06.2021 року (а.с. 11-16,25-27) встановлено, що право вимоги до [PERSON] по договорах позики № 76354685 та № 2752725 ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором позики № 76354685 від 07.12.2023 року (а.с. 28) вбачається, що на час відступлення права вимоги (11.04.2024 року) у відповідача наявна заборгованість за договором в розмірі 8\~985,61 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 1\~755,62 грн. та прострочена заборгованість за нарахованими процентами 7 229,99\~грн. З розрахунку заборгованості за договором позики № 2752725 від 29.01.2024 року, наданого ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (а.с. 17), на час відступлення права вимоги (24.06.2024 року) заборгованість відповідача за вказаним договором позики становить 27\~500,00 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 8 000,00 грн. та прострочена заборгованість за нарахованими процентами 19 500,00\~грн. Таким чином, з наданих позивачем розрахунків заборгованості за договорами позики: № 76354685 від 07.12.2023 року та № 2752725 від 29.01.2024 року вбачається, що відповідач [PERSON] не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за вказаними договорами позики, станом на час подання позову позичені кошти не повернув, а тому заявлений позов слід задоволити та вказані суми заборгованості стягнути з нього на користь позивача. Що стосується посилання представника відповідача на те, що [PERSON] підлягає звільненню від сплати відсотків (процентів), нарахованих за вищезазначеними кредитними договорами, а саме: за договором позики № 2752725 в розмірі 19 500,00 грн., за договором позики № 76354685 в розмірі 7 229,99 грн., оскільки є особою, яка брала безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, то суд вважає його безпідставним, виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. В постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 199/3051/14 (провадження № 61-10861св18) викладено правовий висновок, у відповідності до якого право на вищевказані пільги мають право лише мобілізовані позичальники, які продовжують проходити службу. Як ствердила в судовому засіданні представник відповідача, останній на даний час військову службу не проходить. За таких обставин, застосування до спірних правовідносин ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» є безпідставним, оскільки положення зазначеного закону стосуються виключно мобілізованих позичальників, які продовжують проходження служби, і цей закон не містить норм, які б звільняли позичальника від нарахування штрафів, пені та процентів за користування кредитом протягом особливого періоду у зв`язку з наявністю у нього статусу учасника бойових дій. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 04.09.2024 року у справі № 426/4264/19, провадження 61-7310св24. Суд також не приймає до уваги посилання у відзиві представника відповідача на те, що нараховані відсотки за користування кредитами перевищують тіло кредитів, є несправедливими, неспівмірними, явно завищеними і такими, що порушують права відповідача, оскільки в договорах позики № 76354685 від 07.12.2023 року та № 2752725 від 29.01.2024 року чітко прописано, що у разі, якщо позичальник не дотримується умов офіційних правил програми лояльності для споживачів, нараховані за зниженою/денною процентною ставкою відсотки підлягають перерахуванню за базовою процентною ставкою та сплачуються позичальником в повному обсязі за весь період строку позики. Зазначені у відзиві орієнтовні суми загальної вартості позики: за договором № 76354685 - 10 093,75 грн., за договором № 2752725 - 9 500,00 грн., є саме орієнтовними сумами і розраховані виходячи з того, що відповідач буде дотримуватися умов договору, що в даному випадку відсутнє. Також безпідставним вважає суд посилання представника відповідача на відсутність доказів надання йому кредитних коштів, оскільки сам факт погашення останнім тіла кредиту в розмірі 6\~744,38 грн. за укладеним з ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» договором позики № 76354685 від 07.12.2023 року підтверджує той факт, що [PERSON] наданими йому кредитними коштами користувався. За таких обставин, враховуючи, що відповідач [PERSON] істотно порушив умови укладених договорів позики, своєчасно кредити не погашав та не повернув позичені кошти, суд вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення і з нього на користь позивача слід стягнути 8\~985,61 грн. за договором позики № 76354685 від 07.12.2023 року та 27\~500,00 грн. за договором позики № 2752725 від 29.01.2024 року. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України, в якій зазначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути 3\~028,00 грн. сплаченого ними судового збору згідно платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 91172 від 10.12.2024 року (а.с. 44). На підставі викладеного, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст.ст. 207,526,530,536,610,611,626,638,1048-1050,1054,1055 ЦК України,

Outcome: approved