Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-28 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якому просила: - стягнути з солідарно з відповідачів завдані матеріальні збитки в розмірі 35867,00 грн.; - стягнути відповідачів витрати на професійну правову допомогу, витрати на проведення оціночної діяльності в розмірі 4000 грн, 00 коп. та сплачений судовий збір у розмірі 1211, 20 грн. В обґрунтування позову вказує, що позивачу на праві приватної власності належить автомобіль марки SUBARU моделі Outback, 2019 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . Зазначає, що 19 червня 2024 року вона приїхала з роботи та припаркувала вказаний автомобіль біля будинку, в якому проживає із сім`єю за адресою м. Харків, Салтівське шосе, 244. Близько 19 год. 40 хв. чоловіку позивачки зателефонували сусіди та повідомили, що з квартири [ADDRESS] викинули тарілку, яка розбила лобове скло на їх автомобілі. Позивач відразу викликала працівників поліції, якими було зібрано первинний матеріал. 15 липня 2024 року за результатами розгляду матеріалу було надано Довідку, у які вказано, що працівники УПП повідомили, що було зібрано первинний матеріал та мешканці квартири [ADDRESS] підтвердили, що бабуся [PERSON] , 1938 року народження через похилий вік та не усвідомлення своїх дій викинула тарілку у вікно та вказана тарілка пошкодила лобове скло автомобіля - марки SUBARU моделі Outback, 2019 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . В подальшому заявником, будь-якої документації про вартість пошкодженого майна надано не було, у зв`язку із чим, встановити розмір завданих матеріальних збитків не вдалося можливим. В результаті розгляду матеріалу було встановлено, що в даному випадку мають місце цивільно-правові відносини. У зв`язку із цим, для відшкодування завданих збитків позивачу було рекомендовано звернутися до суду для прийняття рішення в порядку цивільного судочинства. Позивач вказує, що оскільки працівниками поліції не було встановлено хто із вказаних осіб винний у пошкодженні майна, а з довідки дільничного вбачається, що мешканці квартири [ADDRESS] підтвердили, що бабуся [PERSON] , 1938 року народження через похилий вік та не усвідомлення своїх дій викинула тарілку у вікно та вказана тарілка пошкодила лобове скло автомобіля - марки SUBARU моделі Outback, 2019 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , проте, вказана інформація у довідці вказана лише зі слів мешканців квартирі [ADDRESS] , позивач вважає, що особи, які проживають у квартирі [ADDRESS] повинні нести солідарну відповідальність за завдану шкоду, якщо не доведуть що ця шкода була завдана не з їх вини. Згідно Звіту про оцінку майна «Визначення вартості відновлювального ремонту та матеріальних збитків, завданих власнику внаслідок пошкодження лобового скла автомобіля марки SUBARU моделі Outback, 2019 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] » від 31 липня 2024 року, складеного суб`єктом оціночної діяльності фізичною особою-підприємцем [PERSON] , вартість відновлювального ремонту, без урахування зносу замінюваних деталей, внаслідок пошкодження лобового скла автомобіля марки SUBARU моделі Outback, 2019 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , на дату оцінки складає: 35 867 грн. 00 коп., з ПДВ. На підставі викладеного, позивач звернулась до суду із позовом, в якому просить стягнути з солідарно з відповідачів завдані їй матеріальні збитки в розмірі 35867 грн. 00 коп. Також вказує, що витрати з проведення оцінки завданих збитків складають 4 000 грн. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04.12.2024 відкрито спрощене провадження та призначено судове засідання. Надано відповідачам строк для надання відзиву на позов. У судове засідання позивач не прибула, надала заяву, в якій просила провести розгляд справи без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про час та місце слухання справи повідомлялися. Відзиви на позовну заяву не надали. Відповідно до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч. 2 ст. 43 ЦПК України відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права. Враховуючи, що відповідачі повідомлялись про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідачів та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачу належить транспортний\~засіб марки SUBARU моделі Outback, 2019 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується наявної в матеріалах справи копією Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с. 8). Позивач вказує, що 19 червня 2024 року приїхала з роботи та припаркувала вказаний автомобіль біля будинку, в якому проживає із сім`єю за адресою м. Харків, Салтівське шосе, 244. Близько 19 год. 40 хв. її чоловіку зателефонували сусіди та повідомили, що з квартири [ADDRESS] викинули тарілку, яка розбила лобове скло на їх автомобілі. Позивач відразу викликала працівників поліції, якими було зібрано первинний матеріал. 15 липня 2024 року ДОП відділу поліції №2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції Гонтар М.С. складено Довідку, яка була погоджена Т.в.о Начальника сектору превенції ВП №2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області капітаном поліції Дмитро Татаровим та начальником відділу поліції №2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції Сергієм Волобуєвим (а.с. 9). Згідно вказаної довідки зазначено, що 19 червня 2024 року до відділу поліції №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення від [PERSON] , [INFO] , тел. [NUMBER] , що мешкає за адресою: [ADDRESS] про те, що сусіди з квартири [ADDRESS] скинули тарілку та пошкодили лобове скло її автомобіля - марки SUBARU моделі Outback, 2019 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , який був припаркований біля будинку за адресою: м.Харків, Салтівське шосе, 244. Працівники УПП повідомили, що було зібрано первинний матеріал та мешканці квартири [ADDRESS] підтвердили, що бабуся [PERSON] , 1938 року народження через похилий вік та не усвідомлення своїх дій викинула тарілку у вікно та вказана тарілка пошкодила лобове скло автомобіля - марки SUBARU моделі Outback, 2019 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . В подальшому заявником, будь-якої документації про вартість пошкодженого майна надано не було, у зв`язку із чим, встановити розмір завданих матеріальних збитків не вдалося можливим. В результаті розгляду матеріалу було встановлено, що в даному випадку мають місце цивільно-правові відносини. У зв`язку із цим, для відшкодування завданих збитків, рекомендовано звернутися до суду для прийняття рішення в порядку цивільного судочинства. Об`єктивної інформації, яка б свідчила про те, що за фактом пошкодження лобового скла автомобіля - марки SUBARU моделі Outback, 2019 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , який був припаркований біля будинку за адресою: [ADDRESS] було порушене діюче законодавство, передбачене КУпАП та КК України, отримано не було. На підставі викладеного, було вирішено вважати матеріал розглянутим та списати його до архіву ВП. Позивачем 19.06.2024 укладено договір із суб`єктом оціночної діяльності фізичною особою-підприємцем [PERSON] про надання послуг з оцінки вартості відновлювального ремонту автомобіля (а.с. 46) Згідно Звіту про оцінку майна від 31.07.2024 року, вартість відновлювального ремонту, без урахування зносу замінюваних деталей, внаслідок пошкодження лобового скла автомобіля марки SUBARU моделі Outback, 2019 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , на дату оцінки складає: 35 867 грн. 00 коп., з ПДВ (а.с. 10-45) Вартість послуг з оціночної діяльності склала 4000 грн. та сплачена позивачем (а.с. 47-48). Позивач вказує, що оскільки працівниками поліції не було встановлено хто із вказаних осіб винний у пошкодженні майна, а з довідки дільничного вбачається, що мешканці квартири [ADDRESS] підтвердили, що бабуся [PERSON] , 1938 року народження через похилий вік та не усвідомлення своїх дій викинула тарілку у вікно та вказана тарілка пошкодила лобове скло автомобіля - марки SUBARU моделі Outback, 2019 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , проте, вказана інформація у довідці вказана лише зі слів мешканців квартирі [ADDRESS] , на її думку усі особи, які проживають у квартирі [ADDRESS] повинні нести солідарну відповідальність за завдану шкоду, якщо не доведуть що ця шкода була завдана не з їх вини. На підставі викладеного, позивач звернулась до суду із позовом, в якому просить стягнути з солідарно з відповідачів завдані їй матеріальні збитки в розмірі 35867 грн. 00 коп., а також витрати на проведення оціночної діяльності в розмірі 4000 грн, 00 коп. та зі сплати судового збору у розмірі 1211 грн. 20 коп. Перевіряючи обґрунтованість заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про наступне. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 та частина перша статті 16 ЦК України). У пунктах 8, 9 частини другої статті 19 ЦК України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України). Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, в силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина перша статті 1166 ЦК України). У частинах першій, другій статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Частиною 2 статті 1166 ЦК України передбачено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 27 травня 2021 року у справі № 761/12945/19 (провадження № 61-15575св20), від 19 лютого 2020 року у справі №369/8038/17 (провадження № 61-1857св19). Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 43 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18). Як вбачається з матеріалів справи, позивачу була завдана шкода внаслідок пошкодження її автомобіля, що підтверджується наданими нею доказами. Розмір матеріальної шкоди в результаті пошкодження склав 35867 грн. 00 коп., який відповідачами не спростований. Вину у завданій позивачці шкоді відповідачами також не спростовано. Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки її частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Саме такий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 27 грудня 2019 року у справі № 686/11256/16-ц (провадження № 61-28098св18). Виходячи зі змісту статті 1190 ЦК України, особи, які спільно заподіяли неподільну шкоду взаємопов`язаними, сукупними діями або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 02 вересня 2020 року у справі № 756/13292/15-ц (провадження № 61-1909св19) Щодо солідарної відповідальності відповідачів перед позивачкою, то суд виходячи з установлених обставин у цій справі вважає, що оскільки з довідки дільничного вбачається, що мешканці квартири [ADDRESS] підтвердили, що бабуся [PERSON] , 1938 року народження через похилий вік та не усвідомлення своїх дій викинула тарілку у вікно та вказана тарілка пошкодила лобове скло автомобіля - марки SUBARU моделі Outback, 2019 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , проте, вказана інформація у довідці вказана лише зі слів мешканців квартирі 125 за адресою м. Харків, а працівниками поліції не було встановлено хто саме винний у пошкодженні майна, то саме відповідачі повинні нести солідарну відповідальність, оскільки не довели, що ця шкода була завдана не з їх вини, а суд, при заочному розгляді справи, не має підстав піддавати надані позивачем докази сумніву. Відповідно до ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. У рішенні від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" Європейський суд з прав людини зазначив, що норма 13 Конвенції гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Враховуючи зазначене, оцінивши в сукупності докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача та стягнення солідарно з відповідачів завдані їх матеріальні збитки в розмірі 35867 грн. 00 коп. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів (ч. 6 ст. 139 ЦПК України). Матеріалами справи підтверджено, що звертаючись до суду позивач сплатила судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп., що підтверджується квитанцією (а.с.1) Також, позивачем було понесено витрати на послуги з оцінки вартості відновлювального ремонту автомобіля марки SUBARU моделі Outback, 2019 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] у розмірі 4000 грн., на підтвердження чого надано копії договору, акту прийому-передачі робіт, довідки про вартість послуг та квитанції (а.с. 46-48). Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача (п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України). Враховуючи задоволення позовних вимог, на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп., а також витрати на проведення оціночної діяльності в розмірі 4000 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved