Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-22 00:00:00

В провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області знаходилась вищевказана цивільна справа. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що йому на праві приватної, спільної часткової власності належить 1/8 частка житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами, які розташовані в [ADDRESS] . Частина вказаного будинку належить позивачу на підставі свідоцтва про право спадщину за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво складається з 1/2 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в [ADDRESS] , що належав померлому [PERSON] на підставі свідоцтва на право власності на житловий будинок, виданого виконкомом Богданівської сільської ради 06 листопада 2001 р., зареєстрованого в Броварському бюро технічної інвентаризації за реєстром № 248 від 06 листопада 2001 року. На час смерті батька [PERSON] , згідно витягів у погосподарських книгах Богданівської сільської ради за 1996-2000 р. та 2000-2005 р, у користуванні спадкодавця [PERSON] знаходилась земельна ділянка площею 0,2500 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Позивач вказує, що він, набувши право власності на 1/8 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] - на законних підставах, набув право користування земельною ділянкою, на якій розташований спадковий будинок. Оскільки на той час земельна ділянка не перебувала у власності спадкодавця [PERSON] , тому до нього, як до набувача частини будинку перейшло право користування земельною ділянкою, на якій набуте спадкове майно розташоване, в тих межах, які необхідні для його обслуговування. Позивач зазначає, що у 2018 році він вирішив приватизувати 1/8 частку земельної ділянки на якій розташоване спадкове майно за адресою: [ADDRESS] . Для цього він звернувся до Богданівської сільської ради із заявою про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою та передачу у приватну власність 1/8 частку земельної ділянки площею 0,2500 га, на якій розташоване спадкове майно за адресою: [ADDRESS] . Листом № 260 від 06.03.2019 р., Богданівська сільська рада повідомила його, про те, що вся земельна ділянка за адресою успадкованого майна, площею 0,2500 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд приватизована співвласницею 5/8 частин житлового будинку [PERSON] та земельній ділянці присвоєний кадастровий номер: 3221280801:01:051:0052. 12.11.2018 року позивач звернувся до міськрайонного управління у Броварському районі та м. Броварах Головного Управління Держгеокадарстру у Київській області про витребування копії державного акта на право власності на земельну ділянку в адміністративних межах Богданівської сільської ради за адресою: [ADDRESS] , на ім`я [PERSON] . На звернення 11.12.2018 р., за № 2583/183-18 від 11.12.2018 р. повідомлено, що відсутній державний акт на право власності на земельну ділянку в адміністративних межах Богданівської сільської ради на ім"я\~ [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно запиту адвоката про витребування у Броварській районній державній адміністрації рішення Богданівської сільської ради № 186 від 16.09.2005 р., п`ятнадцятої сесії 24 скликання, про передачу у приватну власність земельної ділянки [PERSON] площею 0,2500 га, за адресою: [ADDRESS] , Броварська районна державна адміністрація 12.02.2019 р., за № 377/01-11 повідомила, що в документах Богданівської сільської ради за 2005 рік, рішення № 186 від 16.09.2005 р. стосується виділення земельної ділянки під розміщення пожежного депо. Рішення Богданівської сільської ради за 2005 рік про виділення земельної ділянки на ім`я [PERSON] , не виявлено. У травні 2019 року позивач звернувся до суду з позовними вимогами до [PERSON] , Богданівської сільської ради Броварського району Київської області, міськрайонного управління у Броварському районі та м.Броварах Головного управління Держгеокадастру у Київській області про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування та державного акту на право приватної власності на земельну ділянку. Рішенням Броварського міськрайонного суду від 23.06.2020 року у вищевказаній цивільній справі №361/3125/19 були задоволені вимоги позивача [PERSON] - визнано протиправним і скасовано рішення 15 сесії 24 скликання № 186 від 16.09.2005 року, в частині передачі у приватну власність [PERSON] , земельної ділянки площею 0,2500 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Також визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, виготовлений на ім`я [PERSON] \~\~на підставі рішення\~Богданівської сільської ради 15 сесії 24 скликання № 186 від 16.09.2005 року, земельної ділянки площею 0,2500 га., для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки: 3221280801:01:051:0052. Рішення набрало законної сили. В період слухання вищевказаної справи по суті, 13 лютого 2020р. [PERSON] подарувала [PERSON] спірну земельну ділянку площею 0,2500 га., для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки: 3221280801:01:051:0052. Цей договір посвідчений державним нотаріусом Броварської районної державної нотаріальної контори Куценко Є.О. та зареєстрований в реєстрі за №2-350. Позивач зазначає, що правочин, укладений [PERSON] , є таким, що порушує його право власності, вважає його недійсним, фіктивним, оспорюваним та просить суд застосувати наслідки такої недійсності, оскільки, [PERSON] та [PERSON] , були повідомлені про наявність судової справи №361/3125/19 та могли передбачити наслідки задоволення позову. Про існування вищевказаного договору дарування, позивачу стало відомо у січні 2024 року, на підставі наведеного, просить суд визнати недійсним договір дарування земельної ділянки площею 0,2500 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки: 3221280801:01:051:0052, укладений 13.02.2020 між [PERSON] як дарувальником та [PERSON] як обдаровуваним, посвідчений державним нотаріусом Броварської районної державної нотаріальної контори Куценко Є.О. та зареєстрований в реєстрі за №2-350. Також просить суд скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про проведену державну реєстрацію прав: запис про право власності №38441409 від 13.02.2020 року на земельну ділянку площею 0,2500 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки: 3221280801:01:051:0052 за [PERSON] , внесений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, державним нотаріусом Броварської районної державної нотаріальної контори Куценко Є.О., індексний номер 51116718 від 13.02.2020 року. Сповіщені про час та дату розгляду справи сторони не з`явились. Позивачем направлено до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає. Враховуючи наведене, фіксування процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалось. Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог, суд приймає до уваги те, що\~стаття 15 ЦК України\~передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у\~статті 16 ЦК України. Відповідно до\~статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно\~статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно\~статті 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. В свою чергу, згідно з ч. 1\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений або обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах що незаборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Положеннями ч. ч. 1, 3, 5\~ст. 203 ЦК України\~встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. При цьому, відповідно до частини третьої даної статті, однієї із загальних вимог, додержання яких є необхідним для чинності правочину, є волевиявлення учасника правочину, яке має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно із ч. 1\~ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою\~статті 203 цього Кодексу. Як передбачено ч. 2\~ст. 215 ЦК України\~недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). Відповідно до положень\~ст. 228 ЦК України\~правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. При цьому, роз`яснено в\~постанові Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду. Вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як одночасно з вимогою про визнання оспорюваного правочину недійсним, так і у вигляді самостійної вимоги в разі нікчемності правочину та наявності рішення суду про визнання правочину недійсним. Якщо позивач посилається на нікчемність правочину для обґрунтування іншої заявленої вимоги, суд не вправі посилатися на відсутність судового рішення про встановлення нікчемності правочину, а повинен дати оцінку таким доводам позивача. Відповідно до статей\~215\~та\~216 ЦК України, вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Нормами\~статті 76 ЦПК України\~визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 89 ЦПК України\~передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У судовому засіданні встановлено, що рішенням Броварського міськрайонного суду від 23.06.2020 року у вищевказаній цивільній справі №361/3125/19 були задоволені вимоги позивача [PERSON] - визнано протиправним і скасовано рішення 15 сесії 24 скликання № 186 від 16.09.2005 року, в частині передачі у приватну власність [PERSON] , земельної ділянки площею 0,2500 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Також визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, виготовлений на ім`я [PERSON] \~\~на підставі рішення\~Богданівської сільської ради 15 сесії 24 скликання № 186 від 16.09.2005 року, земельної ділянки площею 0,2500 га., для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки: 3221280801:01:051:0052. Рішення набрало законної сили. Також встановлено, що 13 лютого 2020р. [PERSON] подарувала [PERSON] спірну земельну ділянку площею 0,2500 га., для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки: 3221280801:01:051:0052. Цей договір посвідчений державним нотаріусом Броварської районної державної нотаріальної контори Куценко Є.О. та зареєстрований в реєстрі за №2-350. Наявні у справі докази свідчать про те, що [PERSON] не могла вчиняти дій спрямованих на відчуження земельної ділянки, та укладати договір дарування, на підставі якого право власності перейшло до відповідача [PERSON] , оскільки не володіла цим майном, а відтак зазначений договір порушує публічний порядок, оскільки, він був спрямований на порушення прав позивача та, в силу вимог закону є нікчемним. Враховуючи викладене, суд вважає, що в силу вимог\~ст. 228 ЦК України\~та встановлених судом обставин, договір дарування спірної земельної ділянки площею 0,2500 га., для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки: 3221280801:01:051:0052, посвідчений державним нотаріусом Броварської районної державної нотаріальної контори Куценко Є.О. та зареєстрований в реєстрі за №2-350 є нікчемним, а відтак суд вважає за можливе застосувати наслідки недійсності нікчемного договору шляхом скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на зазначену земельну ділянку за відповідачем [PERSON] , в зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. В постанові Верховного Суду у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 червня 2021 року в справі № 761/12692/17 (провадження № 61-37390свп18) зроблено висновок, що у приватному праві недійсність (нікчемність чи оспорюваність) може стосуватися або «вражати» договір, правочин, акт органу юридичної особи, державну реєстрацію чи документ. В порядку\~ст. 141 ЦПК України, із відповідачів на користь позивача в рівних частинах підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме: сума в розмірі 2422,40 грн., тобто по 1211 грн. 20 коп. із кожного.

Outcome: approved