Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати право власності на житловий будинок в порядку спадкування після смерті її бабусі. В обгрунтування позову зазначила, що [INFO] померла її бабуся [PERSON] .\~Після її\~смерті відкрилась\~спадщина на\~належний їй\~житловий будинок,\~який розташований\~за адресою: [ADDRESS] . За життя [PERSON] було складено заповіт, згідно якого усе належне їй майно вона заповіла онуці [PERSON] . У встановлений законом строк вона звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак, постановою приватного нотаріуса Ковельського районного нотаріального округа Волинської області Козоріз Н.С., їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку із тим, що Бюро технічної інвентаризації м. Волноваха не працює, архів не евакуйований, який знаходиться на тимчасово окупованій території України з початку повномасштабного вторгнення росії, тому не має можливості отримати підтвердження реєстрації права власності на вказаний житловий будинок. Таким чином, зважаючи на неможливість вирішення даного спору в позасудовому порядку, позивач вимушена звернутися до суду з вказаним позовом. Позивачка у судове засідання не з`явилася, але 13.11.2024 року надала заяву про розгляд справи без її участі, у якій позовні вимоги повністю підтримала та просила задовольнити. Представник відповідача Волноваської міської військово-цивільної адміністрації Волноваського району Донецької області в судове засідання не з`явився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив вирішити питання на розсуд суду. Ухвалою суду\~від 18.10.2024\~року судом\~було витребувано\~у приватного нотаріуса Ковельського районного нотаріального округа Волинської області Козоріз Н.С. належним чином завірену капію спадкової справи, яка надійшла до суду 08.01.2025 року. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у зв`язку з наступним. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1\~ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У судовому засіданні встановлено, що позивачка є спадкоємцем за заповітом після смерті своєї бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане повторно 01.03.2024 року Ковельським відділом реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції) (а.с. 11). Так, згідно заповіту від 26.07.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Волноваського районного нотаріального округу Донецької області Бельдєй М.І. за реєстраційним\~номером 1020,\~ [PERSON] заповіла все належне\~їй майно,\~де б\~воно не\~знаходилось,\~та з\~чого б\~воно не\~складалось і\~взагалі все\~те,\~що буде\~належати їй\~на день\~смерті онуці [PERSON] (а.с. 10 зворотна сторона). На момент смерті [PERSON] \~була власником\~житловий будинок [ADDRESS] ,\~на підставі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~законом від\~10.07.2001\~року,\~посвідченого приватним\~нотаріусом Волноваської\~державної нотаріальної\~контори Степанищенко\~Л.І., зареєстрованого в реєстрі № 1727, який вона успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , якому належав на підставі Договору про представлення в безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва житлового будинку на праві особистої власності посвідченого Волноваською державною нотаріальною конторою, Волноваського району Донецької селищної 12.03.1962 року за № 780 (а.с. 23). На вказаному свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~законом від\~10.07.2001\~року зроблено реєстраційний напис про те, що право власності [PERSON] на зазначений в свідоцтві про право на спадщину на житловий будинок зареєстровано 25.07.2001 року в Бюро технічної інвентаризації м. Волноваха та записане в реєстрову книгу під номером 1727 за реєстровим № 7733 (а.с. 23 зворотна сторона). За відомостями технічного паспорта, виготовленого ТОВ «Моноліт Сервіс» від 12.07.2018 року, житловий будинок [ADDRESS] , збудований у 1965 році, має загальну площею 89,2 кв.м. та житлову 45,0 кв.м. (а.с. 13-16). Позивачка у встановлений шестимісячний строк прийняла спадщину шляхом подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що відповідає вимогам ст. ст. 1268-1270 ЦК України. Згідно матеріалів спадкової справи № 64/2024 від 31.05.2024 року, особи, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині відсутні. Постановою приватного нотаріуса Ковельського районного нотаріального округа Волинської області Козоріз Н.С. від 24.06.2024 року, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку із тим, що Бюро технічної інвентаризації м. Волноваха не працює, архів не евакуйований, який знаходиться на тимчасово окупованій території України з початку повномасштабного вторгнення росії, тому не має можливості отримати підтвердження реєстрації права власності на вказаний житловий будинок. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно ч. 1\~ст. 46 Закону України «Про нотаріат»,\~нотаріуси, які вчиняють нотаріальні дії, мають право витребувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій. Відповідно до\~ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-IV від 01.07.2004\~державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень\~офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно зі ч. 3, 4\~ст. 3 зазначеного Закону\~речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього\~Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього\~Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті у випадках, визначених\~статтею 28 цього Закону, та в інших випадках, визначених законом. Частиною третьою статті 3 Закону передбачено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1. Реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2. На момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. До 2013 року реєстрація права власності на нерухоме майно проводилася Бюро технічної інвентаризації, із видачею про це документів (Витягів) або проставленням відповідних штампів (відміток) на самому документі. Така реєстрація проводилася БТІ в Реєстрі прав власності на нерухоме майно (в якому реєструвалися виключно квартири, будинки, приміщення). Відсутність реєстрації права власності відповідно до\~Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним їй на праві власності майном. Згідно зі\~статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За змістом наведеної норми державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. Згідно з пп. 4.12, 4.16, 4.19 п. 4, глави 10 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. У зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України,Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні введено воєнний стан із 5 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, який станом на час розгляду даного спору триває. Територія Волноваської міської територіальної громади з 24 лютого 2022 року віднесена до території активних бойових дій відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 року за № 1668/39004. 21.06.2024 року постановою приватного нотаріуса Ковельського районного нотаріального округу Волинської області Козоріз Н.С. позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, що Бюро технічної інвентаризації м. Волноваха не працює, архів не евакуйований, який знаходиться на тимчасово окупованій території України. Дана обставина унеможливлює оформлення її спадкових прав через державну нотаріальну контору. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Власник майна може подати позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, що засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Згідно вимог ч. 1\~ст. 76 ЦПК України,\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ч. 1\~ст. 81 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі викладеного, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог та підстав позову, суд приходить до висновоку, що у позивача існують об`єктивні, непереборні, істотні труднощі у вчиненні ним дій щодо отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а тому оцінивши наявні у справі докази на предмет їх належності, достовірності та достатності, аналізуючи встановлені у справі обставини, суд\~дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved