Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-21 00:00:00

У червні 2024 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, в якій просило суд стягнути з відповідача на користь позивача страхове відшкодування, в порядку регресу, у розмірі 34\~024,59 грн, а також судові витрати по справі. Позиція позивача В обґрунтування заявленого позову представник позивача посилався на те, постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2022 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на [PERSON] адміністративне стягнення у вигляді штрафу у дохід держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу, яким керував водій [PERSON] на момент настання дорожньо-транспортної пригоди, не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. [PERSON] , як власник автомобіля марки ЗАЗ VIDA, державний номерний знак [NUMBER] та потерпіла особа, 29.09.2022 року звернувся до МТСБУ з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, яка трапилась 27.09.2021 року, та із заявою про відшкодування матеріальної шкоди. МТСБУ відшкодовано майнову шкоду потерпілому [PERSON] в розмірі 34\~024,59 грн, яка і підлягає стягненню з відповідача в порядку регресу. Заяви,\~клопотання сторін;\~інші процесуальні\~дії у\~справі Ухвалою судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Шаповалової І.С. від 27 червня 2024 року було відкрито провадження у справі. Розпорядженням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області № 268 від 01.08.2024 року проведено повторний автоматизований розподіл судової справи № 185/6385/24 на підставі рішення Вищої ради правосуддя від 18.07.2024 року № 2233/0/15-24 «Про відрядження судді Шаповалової І.С. до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області строком на 1 рік», відповідно до акту не розглянутих судових справ для проведення повторного авторозподілу. Ухвалою судді\~Павлоградського міськрайонного\~суду Дніпропетровської\~області Бондаренко\~В.М.\~від 12\~серпня 2024\~року прийнято\~до свого\~провадження зазначену\~цивільну справу\~та призначено\~розгляд справи\~за правилами\~спрощеного позовного\~провадження з\~повідомленням (викликом)\~сторін. У порядку ст. 178 ЦПК України, відповідач не скористався своїм правом щодо подачі відзиву на позовну заяву. У судове засідання представник позивача не з`явився, відповідно до позову, просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відомостей про неможливість з`явитися у судове засідання відповідач суду не надав. Суд, на підставі ст. 281 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2022 року [PERSON] [INFO] , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на [PERSON] адміністративне стягнення у вигляді штрафу у дохід держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. З постанови суду вбачається, що 27.09.2022 о 14:20 годині на перехресті нерівнозначних доріг по вул. Кравченко та вул. Дніпровська м. Павлограда водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки ВАЗ 2106, державний номерний знак [NUMBER] , рухаючись по другорядній дорозі, під`їжджаючи до головної дороги, не виконав вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», в наслідок чого виїхав на головну дорогу, де допустив зіткнення з автомобілем марки ЗАЗ VIDA, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . В наслідок ДТП авто отримали механічні пошкодження, потерпілі відсутні. Своїми діями водій [PERSON] порушив вимоги п. 1.5,2.1 Правил дорожнього руху України. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу, яким керував водій [PERSON] на момент настання дорожньо-транспортної пригоди, не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу ЗАЗ VIDA, державний номерний знак [NUMBER] , водія [PERSON] , на момент настання дорожньо-транспортної пригоди, була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів СК «Євроінс Україна» № [NUMBER] , зі строком дії договору з 02.08.2022 року по 01.08.2023 року. [PERSON] , як власник автомобіля марки ЗАЗ VIDA, державний номерний знак [NUMBER] , та потерпіла особа, 29.09.2022 року звернувся до МТСБУ з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, яка трапилась 27.09.2021 року, та з заявою про відшкодування матеріальної шкоди. Відповідно до висновку експерта-автотоварознавця [PERSON] № 9292 від 25.10.2022 року вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля марки ЗАЗ VIDA, державний номерний знак [NUMBER] становить 34\~455,22 грн. Згідно довідки № 1 МТСБ України від 24.11.2022 року розмір майнової шкоди спричиненої власнику автомобіля [PERSON] склав 34\~024,59 грн, у тому числі: матеріальна шкода у розмірі 28\~496,95 грн; витрати на проведення експертизи 5\~527,64 грн, та відповідно до наказу МТСБУ № 3/11724 від 25.11.2022 року вирішено відшкодувати шкоду [PERSON] у розмірі 34\~024,59 грн, яка і була перерахована [PERSON] , відповідно до платіжної інструкції № 936355 від 25.11.2022 року. Норми права, які застосував суд, та висновки Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Регресом є право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до особи, з вини якого заподіяно шкоду.\~При регресі основне (деліктне) зобов`язання припиняється та виникає нове (регресне) зобов`язання, в межах якого у третьої особи, що виконала обов`язок замість винної особи перед потерпілим, виникає право регресної вимоги до такої винної особи. Виходячи зі змісту ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. При регресі право регресної вимоги виникає, тобто є новим правом кредитора за новим в даному випадку регресним зобов`язанням, що виникло внаслідок припинення основного (деліктного) зобов`язання шляхом виконання обов`язку боржника (винної особи) у такому деліктному зобов`язанні третьою особою. Під час регресу право вимоги (регресу) виникає у третьої особи після виконання такою особою обов`язку боржника та, відповідно, припинення основного (деліктного) зобов`язання та виникнення нового (регресного) зобов`язання. Підпунктом 38.2.1 пункту 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожнього-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1. ст.13 цього Закону. Отже, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» прямо встановлений порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди, заподіяної потерпілій у ДПТ особі, а саме: в порядку регресу, якщо така шкода спричинена власником транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, водієм транспортного засобу, який спричинив дорожнього-транспортну пригоду. У п. 11 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" зазначено, що за вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути пред`явлена безпосередньо до винної особи, оскільки за змістом статті 1191 ЦК особа, яка відповідає за шкоду, завдану з вини іншої особи, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, якщо за законом межі відповідальності останньої та особи, яка за неї відповідає, однакові. З винної особи за регресною вимогою стягується розмір визначеного відшкодування за зобов`язанням з відшкодування шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то витрати з такої особи стягуються у цих межах. Регресну вимогу може бути пред`явлено протягом трьох років із дня виконання зобов`язання про відшкодування шкоди (відшкодування в натурі, виплати суми періодичних платежів тощо). Як роз`яснено у пункті 4 абз. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У зв`язку із цим у разі прийняття судом постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, наприклад, через закінчення строків накладення адміністративного стягнення (стаття 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення), суд повинен звернути увагу на те, чи містить така постанова суду відповіді на питання про те, чи мала місце дорожньо-транспортна пригода та чи сталася вона з вини відповідача. За приписами ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. У відповідності до вимог ст. 36.2. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний, у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими, прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту Розрахунок майнового відшкодування МТСБУ здійснено у відповідності до вимог ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та за рахунок коштів фонду захисту потерпілих МТСБУ відшкодовано майнову шкоду потерпілому [PERSON] в розмірі 34\~024,59 грн, яка і підлягає стягненню з відповідача в порядку регресу. Розподіл судових витрат Як передбачено частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Крім того, відповідно до вимог ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, отже суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрат, понесених ним щодо сплати судового збору у розмірі 3\~028,00 грн (платіжна інструкція № 981922 від 29.05.2024 року на суму 3\~028,00 грн.

Outcome: approved