Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на\~\~їх користь заборгованість за кредитним договором, а також\~\~судові витрати, які складаються з витрат на сплату судового збору та витрат на правничу допомогу. \~ \~ \~ \~На обґрунтування позовних вимог зазначає, що\~10 січня 2020 між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем був укладений договір № 491017822, відповідно умов якого АТ «Альфа-Банк» надав відповідачу кредит в сумі 26229,78 грн., а відповідач зобов`язався повернути вказану суму в строк до 11 січня 2022 року та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 39,09 %, а також сплатити проценти, штрафи та пеню (у разі наявності) і інші платежі, передбачені договором. Відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит у строки, передбачені договором. 18 серпня 2022 року найменування АТ «Альфа-Банк» змінено на АТ «Сенс Банк». 17 травня 2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «Флексіс» було укладено договір № 2 про відступлення права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 491017822. 18 травня 2021 року між ТОВ «ФК «Флексіс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір № 18-05/2021 про відступлення права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 491017822. 10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір № 10-01/2023 про відступлення права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 491017822. Таким чином ТОВ «Коллект Центр» набув права вимоги до відповідача за договором № 491017822. Загальний розмір заборгованості відповідача за договором № 491017822 від 10 січня 2020 року становить 48415,71 грн., з яких: 26229,78 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 20924,97 грн.- заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 400 грн. заборгованість за пенею та/або штрафами; 766,11 грн. інфляційні збитки; 94,85 грн. 3% річних. \~ \~ \~ \~22 листопада 2024 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. \~ \~ \~ \~Представник позивача подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце проведення розгляду справи, повідомлявся, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України. Враховуючи згоду представника позивача, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. \~ \~ \~ \~В порядку ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків: \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 10 січня 2020 року між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем, на підставі анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення договору про комплекс банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», був укладений кредитний договір №\~491017822, відповідно умов якого АТ «Альфа-Банк» надав відповідачу кредит в сумі 26229,78 грн., а відповідач зобов`язався повернути вказану суму в строк до 11 січня 2022 року та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 39,09 %, а також сплатити проценти, штрафи та пеню (у разі наявності) і інші платежі, передбачені договором, що підтверджується анкетою-заявою, меморіальним ордером № 723968 та випискою по особовим рахункам (а.с. 8-17). Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором №\~491017822 від 10 січня 2020 року не виконав, що призвело до виникнення заборгованості, яка, станом на 17 травня 2021 року, становила 40730,56 грн., та складалася з 26229,78 грн. заборгованості за основним зобов`язанням, 14100,78 грн заборгованості за нарахованими процентами; 400 грн. заборгованість за пенею та/або штрафами, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 18). 17 травня 2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «Флексіс» було укладено договір № 2 про відступлення права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 491017822, що підтверджується договором факторингу № 2 від 17 травня 2021 року, додатком 1-1 до договору факторингу № 2 від 17 травня 2021 року, витягом з додатку 1-1 (а.с. 21-26). 18 травня 2021 року між ТОВ «ФК «Флексіс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір № 18-05/2021 про відступлення права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 491017822, що підтверджується договором факторингу № 18-05/21 від 18 травня 2021 року, актом приймання-передачі реєстру боржників, платіжними дорученнями, додатком 1-1 до договору факторингу № 18-02/21 від 18 травня 2021 року, витягом з додатку 1-1 (а.с. 27-34). 10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір № 10-01/2023 про відступлення права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 491017822, що підтверджується договором про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/23 від 10 січня 2023 року, актом зарахування зустрічних однорідних вимог від 28 лютого 2023 року, реєстром боржників, витягом з реєстру боржників (а.с. 35-41). Станом на день відступлення ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги ТОВ «Коллект Центр», розмір заборгованості відповідача становив 48415,71 грн., з яких: 26229,78 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 20924,97 грн.- заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 400 грн. заборгованість за пенею та/або штрафами; 766,11 грн. інфляційні збитки; 94,85 грн. 3% річних, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 19-20). \~ \~ \~ \~Таким чином, внаслідок невиконання відповідачем умов кредитного договору №\~491017822 від 10 січня 2020 року, утворилась загальна заборгованість у розмірі 48415,71 грн., право вимоги до якої отримав позивач згідно договору про відступлення права вимоги за кредитними договорами до позичальників. Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 207\~ЦК України правочин\~вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до\~ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Згідно зі\~ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до\~ст. 639 ЦК України\~договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно зі ст.ст.\~1046,\~1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Відступлення права вимоги по суті - це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Частиною 1 ст. 1077 ЦК України\~передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до\~статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі\~статтею 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Положеннями частини першої\~статті 610 ЦК України\~визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України,\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Частиною 2 ст. 1056-1 ЦК України,\~встановлено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512\~ЦК України кредитор\~у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514\~ЦК України до\~нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516\~ЦК України заміна\~кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Частиною 2 ст. 517\~ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним. При цьому, у разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит. Враховуючи вищевикладене, згідно вивчених судом\~матеріалів справи, з`ясованих обставин справи, які досліджені доказами, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки відповідачем належним чином не виконувались умови кредитного договору, тож є підстави для стягнення заборгованості за вищезазначеними кредитним договором з відповідача у заявленому позивачем розмірі.\~ \~ \~ \~ Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача судових витрат за надання правової допомоги у розмірі 13000 грн., суд зазначає наступне. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких згідно п. 1 ч. 3 цієї статті віднесено витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" зазначено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат,\~які сторона\~сплатила або\~має сплатити\~у зв`язку\~з розглядом\~справи,\~встановлюється судом\~на підставі\~поданих сторонами\~доказів (договорів,\~рахунків тощо). \~ \~ \~ \~Відповідно\~до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до пунктів 1,2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні\~питання про\~розподіл судових\~витрат суд\~враховує: чи\~пов`язані ці\~витрати з\~розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Відповідно до правової позиції Верховного суду, викладеної у постанові від 19 листопада 2020 року у справі № 734/2313/17, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved