Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

Позивач АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтовує тим, що банк за допомогою проекту Monobank за заявою клієнтів встановлює кредитні ліміти та здійснює дистанційне банківське обслуговування. 27.12.2017 року [PERSON] звернувся до банку та підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 60000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. За умовами кредитування клієнт зобов`язаний щомісяця сплачувати встановлений мінімальний платіж. Розмір обов`язкового щомісячного платежу за користування кредитом складає 4% від заборгованості. За користування кредитом передбачена сплата процентів: пільгова відсоткова ставка 0,00001% річних (діє в пільговий період за карткою до 62 днів), базова відсоткова ставка 3,1 % на місяць (в разі непогашення заборгованості в пільговий період), збільшена відсоткова ставка - 6,2% у випадку наявності простроченої заборгованості. Банк свої обов`язки за договором виконав, надавши можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах кредитного ліміту. Відповідач не надавав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом. Станом на 05.08.2024 прострочена заборгованість відповідача за тілом кредиту становить 22868,97 грн. Позивач прохає стягнути зі [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 22868,97 грн. (залишок заборгованості за наданим кредитом), сплачений судовий збір в розмірі 3028 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, до позовної заяви додав клопотання про розгляд справи без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем проживання (судова кореспонденція повернулася без вручення з поміткою «адресат відсутній за вказаною адресою»), причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався. Відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю відповідача на підставі матеріалів наявних у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Стаття 1054 ЦК України встановлює, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Отже, у спорах про стягнення кредитної заборгованості предмет доказування становлять: факт укладення договору, досягнення згоди та ознайомлення сторонами з істотними умовами договору (зокрема, щодо суми кредиту, строків та умов його повернення, сплати процентів за користування кредитом та відповідальності за порушення умов договору), а також факт надання кредитних коштів. Судом встановлено, що 27.12.2017 року [PERSON] , шляхом особистого підписання анкети-заяви, приєднався до договору про надання банківських послуг ПАТ «УНІВЕРСАЛ БАНК». /а.с.15/ Анкетою-заявою передбачено відкриття поточного рахунку в АТ «Універсал Банк» та встановлення кредитного ліміту на суму, зазначену у мобільному додатку monobank. При цьому, позичальник засвідчив генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису (УЕП) з особистим ключем і відповідним йому відкритим ключем. У заяві\~ [PERSON] підтвердив, що ознайомлений з Умовами і правилами обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, і що вказані документи складають договір про надання банківських послуг. /16-33/ Разом з тим, анкета-заява не містить даних про розмір кредитних коштів. Натомість в ній йдеться про прохання відповідача відкрити поточний рахунок у гривні та встановити кредитний ліміт. Крім того, надані суду Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank не містить підпису відповідача, лише у паспорті споживчого кредиту міститься у графі для підпису споживача надрукований текст: «споживач отримує паспорт споживчого кредиту в мобільному додатку та підписує його у електронному вигляді до підписання договору». У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Натомість, підпис відповідача у наданих Умовах і правилах обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank відсутній. Крім того, у наданих Умовах і правилах зазначено, що вони набирають чинності з 27 листопада 2021 року, тобто, після підписання відповідачем анкети-заяви до договору про надання банківських послуг (27.12.2017), що в свою чергу виключає можливість ознайомлення з ним позичальника під час виникнення кредитних правовідносин. За таких обставин відсутні підстави вважати, що саме зазначені в Умовах і правилах тарифи діяли на час укладення договору та відповідно були надані позичальнику для ознайомлення, тобто погоджені сторонами. Крім того, до позовної заяви не додано жодних документів на підтвердження надання [PERSON] кредитних коштів, використання ним встановленого кредитного ліміту. Разом з тим, належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ від 04.07.2018\~ №75 виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Саме такий висновок сформульовано у постанові ВС від 25 травня 2021 року у справі №554/4300/16-ц. У постанові Верховного Суду від 11 вересня 2024 року у справі № 752/17604/15-ц зазначено, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаним положенням Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме: надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постанові від 13 травня 2020 року по справі №219/1704/17, суд в оцінці поведінки та способу ведення справ позивачем має враховувати, що банк є професійним учасником ринку надання банківських послуг, у зв`язку з чим до нього висуваються певні вимоги щодо дотримання певних правил та процедур, які є традиційними у цій сфері послуг, до обачності та розсудливості у веденні справ тощо. Відповідно, вимоги до рівня та розумності ведення справ позивачем є вищими, ніж до споживача - фізичної особи, яка зазвичай є слабшою стороною у цивільних відносинах з такою кредитною установою. З врахуванням наведеного усі сумніви та розумні припущення мають тлумачитися судом саме на користь такої слабшої сторони, яка не є фактично рівною у спірних правовідносинах. Як вже зазначалося, з урахуванням положень ст.1054 ЦК України банк має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором. Втім, банком не надано виписок за картковим рахунком позичальника або інших належних доказів на підтвердження видачі кредиту, його розміру та наявної заборгованості. Сам по собі наданий розрахунок заборгованості не є достатнім та належним доказом на підтвердження отримання кредитних коштів. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.ч.1, 2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. (ч.1 ст.80 ЦПК України) Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Отже, позивач не довів належними та достатніми доказами отримання відповідачем кредитних коштів та наявність заборгованості у розмірі, вказаному у розрахунку, а також ознайомлення відповідача з умовами кредитування, визначеними Умовами і правилами обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК». Враховуючи викладене,\~суд доходить\~висновку,\~що заявлені\~позовні вимоги\~є необґрунтованими, а тому у задоволенні позову слід відмовити. Судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог, у відповідності до положення ст.141 ЦПК України.

Outcome: dismissed