Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-28 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідачки, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» заборгованість за Кредитним договором № Z06.19690.005178274 від 23.04.2019 р. В обґрунтування позову зазначає, що на підставі договору факторингу № 16/11-23 від 16.11.2023 р. є новим кредитором за Кредитним договором № Z06.19690.005178274 від 23.04.2019 р., укладеним між ПАТ "Ідея Банк" та [PERSON] , за яким у відповідачки виникла заборгованість, у зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань в сумі 49 793,91 грн., які просить стягнути з відповідача. Крім того, представник просить стягнути з відповідачки 2 422,0 грн. судового збору, 7 200 грн. витрат на професійну правничу допомогу та на оплату послуг поштового зв`язку. Ухвалою суду від 02.08.2024 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, 18.11.2024 року через систему "Електронний суд" надіслав клопотання, в якому позовні вимоги підтримує повністю, а розгляд справи просить провести без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, 29.01.2025 р. через канцелярію суду надала заяву, в якій позовні вимоги не визнає, просить відмовити у їх задоволенні, а розгляд справи просить провести за її відсутністю. У відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК\~України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до виписки із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ "Санфорд Капітал" зареєстроване як юридична особа, види економічної діяльності, 64.99 - надання інших фінансових послуг (крім страхування та пенсійного забезпечення (основний) (а.с. 30). З матеріалів справи вбачається, що 23.04.2019 р. між АТ «Ідея Банк» та відповідачкою [PERSON] було укладено договір кредиту та страхування №№ Z06.19690.005178274 (а.с. 51) Згідно Розділу І умов даного Договору AT «Ідея Банк» надає позичальнику кредит, а позичальник отримує його на наступних умовах: сума кредиту 30 000,00 грн., процентна ставка та тип, % річних 21,99 - змінювана, строк кредиту 36 місяців, строк повернення кредиту 23.04.2022 року. З виписки по рахунку від 16.11.2023 р. вбачається активне використання коштів з банківських рахунків, починаючи із 23.04.2019 по 16.11.2023 р., та списання відсотків за користування кредитом (а.с. 76-77). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] порушено умови укладеного нею вищевказаного договору у зв`язку з чим виникла заборгованість за договором позики від 23.04.2019 р. в сумі 74 724 грн. 63 коп., з яких: 29 580 грн. 77 коп. - заборгованість за основною сумою боргу, 20 213 грн 14 коп. - заборгованість за відсотками та 24 930,72 грн. - заборгованість за комісіями (а.с. 47). 16.11.2023 р. між AT «Ідея Банк» та ТОВ "ФК "СОНАТІ" укладено договір факторингу № 16/11-23, у відповідності до умов якого AT «Ідея Банк» відступає ТОВ "ФК "СОНАТІ", а ТОВ "ФК "СОНАТІ" приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження AT «Ідея Банк» за плату та на умовах, визначених цим Договором. Права Вимоги, які AT «Ідея Банк» відступає ТОВ "ФК "СОНАТІ" за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед AT «Ідея Банк», та визначені в Реєстрі боржників, що підписується Сторонами (а.с. 38-44). Плата за Договором факторингу № 16/11-23 від 16.11.2023р. підтверджується платіжною інструкцією № 608 від 17.11.2023 р. (а.с. 10). Відповідно до реєстру боржників №1 від 16.11.2023 до договору факторингу № 16/11-23 від 16.11.2023 р. ТОВ "ФК "СОНАТІ" набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 74 724,63 грн., з яких: 29 580,77 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу та 20 213,14 грн. - сума заборгованості за відсотками, 24 930,72 грн. - сума заборгованості за комісіями (а.с. 79-80). 29.12.2023 р. між ТОВ "ФК "СОНАТІ" та ТОВ "САНФОРД КАПІТАЛ" укладено Договір факторингу № 29/12-23. За цим Договором Клієнт відступає Фактору, а Фактор приймає Права Вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату та на умовах, визначених цим Договором (а.с. 31-37). Відповідно до п. 2.2. Договору права Вимоги, які Клієнт відступає Фактору за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі 201 460 702,30 грн., що складає розмір Заборгованості Боржників перед Клієнтом, та визначені в друкованму Реєстрі Боржників, що підписується Сторонами в день укладання цього Договору та в Реєстрі Боржників в електронному вигляді, що надсилається разом з Актом приймання-передачі Реєстру Боржників в електронному вигляді Клієнтом Фактору в електронному вигляді засобами корплоративного зв`язку в день укладання цього Договору. Відповідно до\~витягу з\~Реєстру боржників\~до Договору\~факторингу №29/12-23\~від 29.12.2023\~р.\~ТОВ "САНФОРД\~КАПІТАЛ" набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 74 724,63 грн., з яких: 29 580,77 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу та 20 213,14 грн. - сума заборгованості за відсотками, 24 930,72 грн. - сума заборгованості за комісіями (а.с. 46). Відповідно до п. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частини 1, 2 ст. 509 ЦК України визначають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановленихстаттею 11 цього Кодексу. Підставами виникнення цивільних правта обов`язків,зокрема,є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Стаття 629 ЦК України визначає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Припис абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У силу вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За приписами ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема зміна умов зобов`язання та сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до положень ст.ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. У постанові Верховного Суду від 07.02.2018 року у справі №2-2035/11 викладено висновок, що тлумачення статті 516, частини другої статті 517 ЦК України свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним. Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом у постанові від 23.02.2022 року у справі №761/1543/20, від 23.02.2022, у постанові від 19.01.2022 року у справі №639/86/17, у постанові від 14.07.2021 року у справі №554/8549/15-ц. Судом встановлено, що АТ «Ідея Банк» свої зобов`язання за договом кредиту та страхування №Z06.19690.005178274 від 23.04.2019 р., виконало в повному обсязі та надало відповідачці кредит у розмірі, встановленому договором. [PERSON] належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого у неї виникла заборгованість за кредитом, в тому числі за основним боргом у сумі 74 724,63 грн., яка складається з 29 580,77 - основний борг; 20 213,14 - несплачені відсотки; 24 930,72 грн. - несплачена комісія. Однак, представник позича просить стягнути з відвідачки 49 793,91 грн., а саме: 29 580,77 - основний борг; 20 213,14 - несплачені відсотки. Позивачем на підтвердження обґрунтування позову, окрім розрахунку заборгованості, надано виписку по рахунку [PERSON] за період з 23.04.2019 по 16.11.2023, яка має статус первинного документа. Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно достатті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Відповідачкою не заперечується факт отримання нею кредиту у сумі 30 000,00 грн. за договором №Z06.19690.005178274 від 23.04.2019 р. 16.11.2023 р. АТ «Ідея Банк» відступило право вимоги щодо боржника [PERSON] за договором кредиту та страхування №Z06.19690.005178274 від 23.04.2019 р. новому кредитору - ТОВ "ФК "СОНАТІ", а останній в свою чергу ТОВ "САНФОРД КАПІТАЛ" відповідно до договорів факторингу, що повністю підтверджується дослідженими судом доказами. Доказів про визнання договорів факторингу № 16/11-23 та № 29/12-23 недійсними матеріали справи не містять. У даному випадку позивач, як новий кредитор, просить стягнути з відповідача на свою користь борг за вказаним договором у розмірі 49 793,91 грн., який згідно наданого розрахунку складається з: 29 580,77 - основний борг; 20 213,14 - несплачені відсотки. Відповідачкою не надано суду будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним договором чи підтверджували погашення заборгованості на рахунок первісного кредитора чи його правонаступника, а тому такий розрахунок береться судом до уваги як розмір наявної заборгованості перед позивачем в частині заборгованості за тілом кредиту та нарахованими відсотками. З огляду на викладене, суд приходить до переконання про необхідність задоволення позову у повному обсязі. Що стосується витрат на професійну правову допомогу адвоката суд зазначає наступне. Відповідно до положень пунктів 1, 4 частини 1 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з положеннями частин 1-4 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до пунктів 1, 2 частини 3 статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з вимогами ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини 4 цієї статті, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, які підлягають розподілу між сторонами. Розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. На підтвердження витрат на правничу допомогу представником позивача надано наступні документи: копію договору про надання правничої допомоги №1/04 від 01.04.2024 року, копію додатку №1 до договору про надання правової допомоги «реєстр боржників», копію додатку №2 до договору про вартість послуг (прейскурант), копію додатку №3 до договору про надання правової допомоги «акту приймання передачі послуг з правничої допомоги». Виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), критерію розумності їхнього розміру, враховуючи з конкретних обставин справи, а також відсутності будь яких заперечень з боку відповідачки, суд вважає, що з неї на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у розмірі 7200,00 грн. Крім того, представник позивача просить стягнути з відповідачки витрати пов`язані із поштовим відправлення позову відповідачці. Відповідно до копії списку поштових відправлень Укрпошти, плата за пересилання відправлення складає 45 гривень, які підлягають до стягнення з відповідачки. Крім того, з відповідачки на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «САНФОРД КАПІТАЛ» підлягають стягненню витрати за сплату судового збору в розмірі 2 422, 40 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved