Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-22 00:00:00

ТОВ "ФК "ЄАПБ" звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідачки [PERSON] заборгованості за кредитним договором №665318280 від 28.04.2021 та договором про надання фінансового кредиту №11688-06/2021 від 18.06.2021 в загальному розмірі 98454,00 грн, в якому також просить стягнути з відповідачки судові витрати у справі. Позов обґрунтовано тим, що 28.04.2021 між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" (далі - ТОВ «Манівео») та [PERSON] в електронній формі укладено договір № 665318280, згідно з умовами якого відповідачка отримала кредит у розмірі 22 000 грн., строком на 30 днів, зі сплатою 1,70 % в день, тип процентної ставки - фіксована. 28.11.2018 між ТОВ "Манівео" та ТОВ "Таліон плюс" укладено договір факторингу №28/1118-01, який додатковою угодою від 31.12.2020 № 26 викладено в новій редакції та відповідно до умов яких ТОВ "Манівео" зобов`язується відступити права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах, а ТОВ "Таліон плюс" зобов`язується їх прийняти. 20.10.2022 між ТОВ "Таліон плюс" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено договір факторингу №20102022, у відповідності до умов якого ТОВ "Таліон плюс" передало (відступило), а ТОВ "ФК "ЄАПБ" прийняло права грошової вимоги до Боржників, які вказані у відповідних реєстрах боржників. Відповідно до витягу з реєстру права вимоги №2 від 06.03.2023 до договору факторингу ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідачки [PERSON] за договором №665318280 в загальній сумі 86 454,00 грн., які складаються з заборгованості за основною сумою боргу - 21999,80 грн. та 64 454,20 грн. - суми заборгованості за відсотками. Крім того, 18.06.2021 між ТОВ "ФК "Інвеструм" та [PERSON] був укладений договір про надання фінансового кредиту № 11688-06/2021, згідно з умовами якого [PERSON] отримала фінансовий кредит у розмірі 3000 грн., строком на 30 днів, до 17.07.2021, зі сплатою фіксованих відсотків за користування кредитом в розрахунку 2,50% . 18.01.2022 між ТОВ "ФК "Інвеструм" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено договір факторингу № 18012022, у відповідності до умов якого ТОВ "ФК "Інвеструм" передало, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" прийняло права грошової вимоги до Боржників, які вказані у реєстрі боржників. Відповідно до витягу з Реєстру боржників та акта прийому-передачі реєстру боржників ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідачки [PERSON] за договором № 11688-06/2021 в загальній сумі 12 000 грн., з яких 3000 грн.- заборгованість за основною сумою боргу, 9 000 грн. - сума заборгованості за відсотками. 15.10.2024 ухвалою судді відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. В позовній заяві позивач вказав про відсутність заперечень проти винесення заочного рішення. Відповідачці [PERSON] ухвала про відкриття провадження та копія позову з додатками до нього надсилалась за зареєстрованим місцем проживання, однак конверт з вказаними документами повернувся до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Крім того, про розгляд справи відповідачка [PERSON] повідомлена згідно ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом опублікування оголошення на офіційному вебсайті судової влади України, яке було розміщене за десять днів до дати ухвалення цього рішення, однак у визначений йому строк відзиву на позов або інших клопотань суду не подав. Враховуючи, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання ним у встановлений судом строк відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами відповідно до положень частини восьмої статті 178 ЦПК України. За таких обставин судом відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши документи справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 28.04.2021 між ТОВ "Манівео" та [PERSON] в електронній формі укладено договір № 665318280. Згідно з умовами вказаного договору відповідачка отримала кредит у розмірі 22 000 грн. строком на 30 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом із фіксованою процентною ставкою 1,70 % вдень (а.с. 10-12). Відповідачкою в електронній формі підписано також паспорт споживчого кредиту продукту "СМАРТ" до Договору № 665318280, в якому закріплена загальна інформація щодо умов кредитування (а.с. 9). На виконання умов вказаного кредитного договору ТОВ "Манівео" перерахувало на картковий рахунок відповідачки грошові кошти в розмірі 22000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 28.04.2021 (а.с. 13). 31.12.2020 між ТОВ "Манівео" та ТОВ "Таліон плюс" укладено додаткову угоду №26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, у відповідності до умов якої ТОВ "Манівео" зобов`язується відступити права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ "Таліон Плюс" зобов`язується їх прийняти (а.с. 15-17). В подальшому, 20.10.2022 між ТОВ "Таліон плюс" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено договір факторингу № 20102022, предметом вказаного договору є відступлення прав вимог, зазначених у відповідних реєстрах (а.с. 18-19). Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги №2 від 06.03.2023 до Договору факторингу № 20102022 ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги за кредитним договором № 665318280 до відповідачки [PERSON] в загальній сумі 86 454,00 грн., з яких 21 999,80 грн. - заборгованість за основною сумою боргу та 64 454,20 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с. 20). Крім цього судом встановлено, що 18.06.2021 між ТОВ "ФК "Інвеструм" та [PERSON] в електронній формі укладено договір про надання фінансового кредиту № 11688-06/2021, згідно з умовами якого [PERSON] отримала фінансовий кредит у розмірі 3000 грн. строком на 30 днів, до 17.07.2021, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 2,50 % на добу (а.с. 26-28). 18.01.2022 між ТОВ "ФК "Інвеструм" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено договір факторингу № 18012022, у відповідності до умов якого ТОВ "ФК "Інвеструм" зобов`язується передати (відступити) за плату, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" прийняти права грошової вимоги до Боржників, які вказані у реєстрі боржників (а.с. 29-30). Відповідно до акту прийому-передачі інформації згідно Реєстру Боржників за Договором Факторингу № 18012022 від 18.01.2022 "ФК "ЄАПБ" отримало реєстр боржників (а.с. 31). Відповідно до витягу з Реєстру боржників за вказаним Договором факторингу ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги за кредитним договором №11688-06/2021 до відповідачки [PERSON] в загальній сумі 12 000,00 грн., з яких 3000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу та 9000,00 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с. 32). Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ч.1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають наслідки встановлені договором або законом. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків - ч.1 ст. 626 ЦК України. Згідно з ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Відповідно до вимог ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовують положення параграфа 1 Глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не впливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором - ст. 1049 ЦК України. Що стосується договору №665318280, укладеного 28.04.2021 між ТОВ "Манівео" та відповідачкою [PERSON] суд зазначає наступне. Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема, пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (частина перша статті 519 ЦК України). Таким чином, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора, є істотними умовами цього договору. Відповідно до ст.1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. Чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності та існування на момент укладення договору факторингу. З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір був укладений між ТОВ «Манівео» та [PERSON] 28 квітня 2021 року, натомість договір факторингу №28/1118-01, за яким ТОВ «Манівео» відступило право вимоги ТОВ «Таліон плюс», був укладений 28.11.2018, а додаткова угода № 26 - 31.12.2020. Тобто на момент укладення договору факторингу ще не виникло зобов`язання між первісним кредитором та [PERSON] , і в первісного кредитора не виникло права вимоги за неіснуючим зобов`язанням, яке він міг би передати ТОВ «Таліон плюс» на підставі договору факторингу від 28.11.2018. Оскільки ТОВ «Таліон плюс» право вимоги стосовно відповідачки, як боржника у зобов`язанні не набуло, таке право не могло бути передане цим товариством на підставі договору факторингу від 20.10.2022 ТОВ «ЄАПБ», яке за вищенаведених обставин не має права вимагати від відповідачки сплати заборгованості за кредитним договором № 66538280, укладеним 28 червня 2021 року між ТОВ «Манівео» та [PERSON] . Що стосується договору фінансового кредиту №11688-06/2021, укладеного 18.06.2021 між ТОВ "ФК «Інвеструм" та відповідачкою [PERSON] суд дійшов наступних висновків. Враховуючи те, що відповідачка [PERSON] не виконала зобов`язання за договором про надання фінансового кредиту №11688-06/2021, суд доходить до висновку про стягнення з неї на користь ТОВ "ФК "ЄАПБ" заборгованості за основною сумою боргу за вказаним договором у розмірі 3 000,00 грн. Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього кодексу. Відповідно до ч. 1 ст.1048 та ч. 1 ст.1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Припис абзацу 2 ч. 1ст.1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку позики. Згідно зі ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Як встановлено судом, строк за договором кредиту № 11688-06/2021 - 30 днів. Матеріали справи не містять доказів того, що строк кредиту було продовжено. Таким чином, розмір відсотків відповідно до умов договору про надання фінансового кредиту № 11688-06/2021 становить - 2250 грн. (3000/100х2,50х30) грн. Та обставина, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, не позбавляє позивача обов`язку надати суду належні та допустимі докази щодо розміру заборгованості за відсотками, оскільки саме таким чином діють принципи диспозитивності та змагальності сторін у цивільному процесі. Тому, враховуючи викладене суд переходить до твердого переконання, що з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 11688-06/2021 в загальній сумі 5250 грн. ТОВ "ФК "ЄАПБ" за подання позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 3028 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 82181 від 17.09.2024. Доказів витрат, пов`язаних із розглядом справи, а саме витребування доказів, проведення огляду доказів, забезпеченням доказів у сумі 1514 грн суду не надано. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відсоток задоволеності позовних вимог складає 5,33 %, тому до стягнення з відповідача на користь ТОВ "ФК "ЄАПБ" підлягає стягненню судовий збір за подання позову в розмірі 161,39 грн (3028 грн * 5,33 %). На підставі викладеного та

Outcome: partial