Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-23 00:00:00

11 грудня 2024 року до Балаклійського районного суду Харківської області надійшла позовна заява [PERSON] , у якій просить змінити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на її користь, на підставі рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 19.09.2017, на утримання доньки [PERSON] , [INFO] та визначити розмір аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення нею повноліття. На обґрунтування позову зазначає, що вона та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 19.09.2017 стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] [INFO] та доньку [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення найстаршою дитиною повноліття. На даний час старша дитина [PERSON] досяг повноліття та на його утримання припинилося стягнення аліментів з відповідача і зараз з його заробітної плати утримуються аліменти лише на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/8 частини, який є удвічі меншим, ніж передбачено чинним законодавством на утримання однієї дитини і цього розміру недостатньо для повноцінного її утримання. Відповідач працює, інших дітей не має. Тому вона вимушена була звернутися до суду з вказаною позовною заявою. Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області 25.12.2024 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Позивачка у позові просила справу розглянути за її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач подав заяву про визнання позову, не заперечував проти його задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11.12.2004, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] . Від вказаного шлюбу сторони у справі мають двох дітей двох: сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 19.09.2017 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] [INFO] та доньку [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення найстаршою дитиною повноліття. [INFO] старший син сторін [PERSON] , [INFO] , досяг повноліття, відтак стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на його утримання припинилося. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Так само і положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Правовідносини щодо утримання батьками дитини регулюються главою 15 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Даний обов`язок є рівним для обох батьків і покладається на них, не зважаючи на те, з ким із батьків проживає дитина (ст. 180 СК України). Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно зі статтею 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Статтею 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Отже, забезпечення належного виконання рішень про стягнення аліментів є гарантією захисту права дитини на гідне утримання і всебічний розвиток. Відповідно до статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно зі ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років становить 3196 гривень. У частині першій статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Позивач, звертаючись з вказаним позовом до суду, посилається на ст. 192 СК України, згідно з якою розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Позивач вказує на те, що син, на утримання якого стягувалися аліменти за рішенням суду, досяг повноліття. Разом з тим, за судовим рішенням продовжують стягуватися аліменти на молодшу доньку у розмірі 1/8 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, що призводить до нерівномірного стягнення в порушення вимог СК України. Згідно з ч. 3 ст. 183 СК України, якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Тобто, хоч стягувач аліментів, хоч платник аліментів може після досягнення одним з дітей повноліття звернутися з позовом до суду про визначення розміру аліментів на інших дітей, таким чином збільшивши або зменшивши розмір стягнених до цього аліментів. У випадку, якщо з таким позовом ніхто не звернувся, то аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Таким чином за рішенням суду від 19.09.2017 на утримання [PERSON] , [INFO] , виходячи з вимог ч. 3 ст. 183 СК України, після досягнення старшим сином сторін повноліття, повинні стягуватися аліменти у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходів) платника аліментів. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З урахуванням викладеного, з метою виконання завдань цивільного судочинства щодо справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених прав позивача та законних інтересів неповнолітньої дитини, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. Внаслідок задоволення позову, судовий збір відповідно до ст.\~141\~ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved