Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-27 00:00:00

ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулось до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором №94273059000 від 05.01.2018 в сумі 27306,67 грн та понесені судові витрати. Позов мотивовано тим, що 05.01.2018 між АТ «УКРСИББАНК» та [PERSON] був укладений Договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № 94273059000, відповідно до умов якого відповідачу було надано споживчий кредит у розмірі 11000 гривень. Відповідач в свою чергу зобов`язався повернути кредит, плату за кредит та інші платежі не пізніше 20.01.2020. Відповідно до Договору факторингу № 191 від 18.11.2020, укладеного між АТ «УКРСИББАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал», право грошової вимоги за кредитним договором № 94273059000 від 05.01.2018, укладеним між АТ «УКРСИББАНК» та [PERSON] , перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал». Всупереч умов кредитного договору відповідач тривалий час своєчасно не вносив платежів на повернення кредиту. Відтак, станом на дату подання позову до суду його заборгованість перед позивачем становила 27 306 гривень 67 копійок, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 21028 гривень 31 копійок та заборгованості за відсотками 6278 гривень 36 копійок. Щодо добровільного врегулювання спору на адресу відповідача неодноразово направлялись досудові вимоги про погашення кредитної заборгованості, проте останні залишались без реагування. Ухвалою суду від 09.10.2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься його заява, в якій він просить суд позов задовольнити та справу розглянути за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача [PERSON] подав відзив на позовну заяву, в якій проти задоволення позову заперечував, обґрунтовуючи свою позицію тим, що позивачем не доведено видачу кредитної картки та кредитних коштів відповідачу, крім того, звернув увагу суду, що вимоги про досудове врегулювання спору відповідачу направлялись на адресу, в якій не міститься номер квартири відповідача. Також просив застосувати строк позовної давності та враховуючи вищезазначене, просив відмовити в задоволенні позову. Відповідно до частини першої статті 179 ЦПК України у відповіді на відзив позивач викладає свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень і мотиви їх визнання або відхилення. У частині четвертій зазначеної статті закріплено, що суд має встановити такий строк подання відповіді на відзив, який дозволить позивачу підготувати свої міркування, аргументи та відповідні докази, іншим учасникам справи - отримати відповідь на відзив завчасно до початку розгляду справи по суті, а відповідачу - надати учасникам справи заперечення завчасно до початку розгляду справи по суті. Отже, аналізуючи зміст вказаних норм, суд прийшов до висновку, що позивач наділений правом подати докази разом з відповіддю на відзив на підтвердження своїх міркувань, аргументів щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень, однак не скористався цим правом та не надав доказів, що спростовують твердження представника відповідача. Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, дійшов наступних висновків. Згідно ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з приписами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Положеннями ст. ст. 80, 81 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 05.01.2018 року між АТ «УКРСИББАНК» та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № 94273059000, відповідно до умов якого відповідачу було надано споживчий кредит у розмірі 11 000 гривень. Відповідач в свою чергу зобов`язався повернути кредит, плату за кредит та інші платежі не пізніше 20.01.2020. У подальшому 18.11.2020 між АТ «УКРСИББАНК» та ТОВ «ФК Кредит-Капітал» було укладено договір факторингу №191, відповідно до якого право вимоги перейшло до ТОВ «ФК Кредит-Капітал». Відповідно до реєстру боржників за договором факторингу №191 від 18.11.2020 ТОВ «ФК Кредит-Капітал» набуло права вимоги за кредитним договором № 94273059000 від 05.01.2018 до відповідача в сумі 27306,67 грн., з яких 21028,31 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 6278,36 грн. сума заборгованості за. відсотками, 0 грн. заборгованість за комісією. Вирішуючи справу по суті, суд зазначає, що заявлені позовні вимоги не можуть бути задоволені через відсутність доказів надання кредиту відповідачу первинним кредитором та відсутністю належних доказів на підтвердження боргу відповідача. Так, досліджуючи надані суду докази судом встановлено, що в матеріалах справи відсутня виписка по картковому рахунку № [NUMBER] за Договором № 9427305900, а зазначені позивачем додатки до позовної заяви, не є випискою з банківського рахунку. Виписка з банківського рахунку - це документ, що видається фінансовою установою, в якому містяться відомості про рух грошових коштів. Банківська виписка має статус первинного документа, що підтверджується Переліком типових документів, затвердженим наказом Мінюсту від 12 квітня 2012 року № 578/5, згідно з яким до первинних документів, які фіксують факт виконання операцій та служать підставою для записів у регістрах бухгалтерського обліку і в податкових документах, віднесені: касові, банківські документи; повідомлення банків; виписки банків; корінці квитанцій і касових чекових книжок. Наявність та розмір заборгованості підтверджуються випискою по особовому рахунку, який згідно пунктів 57, 58 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженої Постановою Національного Банку України від 04 липня 2018 року № 75, є регістрами, які Банки обов`язково мають складати на паперових та/або електронних носіях. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа (паперового або електронного). Таким чином, у виписці про рух коштів відображаються всі операції за картковим рахунком клієнта, в т. ч., маються відомості щодо встановленого розміру кредитного ліміту, його зміну, зняття грошових коштів клієнтом, погашення ним заборгованості, поповнення свого рахунку, перекази коштів третім особам та зарахування кошів на його картки від третіх осіб. Також не встановлено факту безготівкового або іншого перерахування коштів відповідачу по справі первинним кредитором 05.01.2018 під час укладання кредитного договору (меморіальний ордер, платіжне доручення, інші первинні бухгалтерські документи тощо). Сам факт підпису спірного кредитного договору, нарахування по ньому заборгованості та переходу права вимоги до позивача не є підтвердження факту перерахування коштів відповідачу. Також матеріали справи не містять розрахунок заборгованості по кредитному договору. Підписана відповідачем Анкета - заява про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № 94273059000 також не містить відповідних доказів отримання кредиту. Суд звертає увагу, що належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. У той же час розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони. Такий висновок щодо оцінки односторонніх документів фінансової установи відповідає висновку Великої Палати Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17 та Верховного Суду України в постанові від 11.03.2015 № 6-16цс15. Рух коштів по рахунку картки з лімітом, на які посилається позивач як на виписку не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані позивачем в позовній заяві, а отже не є належним доказом існування боргу. Суд звертає увагу, що сам розрахунок заборгованості, умови кредитування тощо, є внутрішніми документами фінансової установи та не містять відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи видавалися кредитні кошти відповідачу, на який строк, правильність нарахування відсотків позивачем, а також, за відсутності належних та допустимих доказів, зробити висновок, що ця заборгованість виникла саме внаслідок порушення відповідачем умов відповідного кредитного договору, та неможливо встановити, які саме умови спірних договорів порушені відповідачем. Крім того, надані позивачем довідки про рух коштів по рахунку картки з лімітом № [NUMBER] не містять інформацію, кому вона належить. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2ст. 78 ЦПК України). Відтак, з огляду на вищевикладене, суд приходить до переконання, що позивачем не доведено належними та достатніми доказами факт отримання відповідачем кредитних коштів та наявності у нього заборгованості, яка виникла внаслідок порушення ним умов кредитного договору №94273059000 від 05.01.2018, а також правильність розрахунку її розміру, отже вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити у зв`язку з їх необґрунтованістю.

Outcome: dismissed