Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-22 00:00:00

24 грудня 2024 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 01 липня 2016 року Миргородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 131. В обґрунтування своїх вимог позивачка вказала, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Сімейні відносини припинені. Спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Сім`я остаточно розпалася і відновлена бути не може. Збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, у зв`язку з чим просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Ухвалою судді від 26 грудня 2024 року відкрито провадження по справі та постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивачка в судове засідання не з`явилася, просила розгляд справи проводити без її участі та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (а.с. 1). Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав в повному обсязі (а.с. 29). В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 01 липня 2016 року Миргородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 131 (а.с.7). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Спільне життя з відповідачем не склалося. Сімейні відносини припинені. Наміру поновити шлюбні відносини у сторін не має. Відповідно до положень частини 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до положень статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з положенням ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин суд вважає, що подальше подружнє життя у сторін неможливо і їх шлюб слід розірвати. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач [PERSON] не заявила, що вона бажає, відновити своє дошлюбне прізвище, тому суд вважає за необхідне залишити позивачу прізвище « [PERSON] ». В зв`язку з тим, що позивач просила не стягувати судові витрати з відповідача, тому суд,

Outcome: approved