Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-20 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивач Акціонерного товариства «Ідея Банк» (надалі АТ «Ідея Банк») звернувся до Галицького районного суду м. Львова з відповідним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 229477,84 грн. В обґрунтування заявлених вимог вказує, що 02 квітня 2021 року між АТ «Ідея Банк» та відповідачем укладено кредитний договір та страхування № Z65.00606.007811867. За умовами укладеного договору відповідач отримав кредит кошти в сумі 149999 грн, зі сплатою 15% річних, з поверненням коштів у термін визначений графіком щомісячних платежів. Позивач зазначає, що свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу в розпорядження й користування кредитні кошти, що підтверджується меморіальним ордером. У порушення умов договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 20 червня 2023 року заборгованість за кредитом становить 229477,84 грн, яка складається: заборгованості за основним боргом - 113835,26 грн, заборгованість за простроченим боргом - 25212,83 грн, прострочені відсотки - 15550,58 грн., строкові відсотки -10342,87 грн., плата за обслуговування кредиту - 27839,52 грн., прострочена плата за обслуговування кредиту - 36696,78 грн, яку позивач просить суд стягнути з [PERSON] та судові витрати. Рух справи Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 26 липня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 13 жовтня 2023 року [PERSON] відмовлено в задоволенні заяви про відвід судді. Того ж дня 13 жовтня 2023 року справу передано на розгляд Оболонському районному суду міста Києва за підсудністю. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 грудня 2023 року справу передано на розгляд судді Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 05 грудня 2023 року справу прийнято до розгляду, призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 29 січня 2024 року задоволено позов АТ «Ідея Банк». Стягнуто з [PERSON] на користь АТ «Ідея Банк» заборгованість за договором кредиту та страхування № Z65.00606.007811867 від 02 квітня 2021 року, яка виникла станом на 20 червня 2023 року в розмірі 229477,84 грн. За заявою відповідача, ухвалою від 25 вересня 2024 року скасовано заочне рішення Оболонського районного суду міста Києва від 29 січня 2024 року, справу призначено до розгляду на 30 жовтня 2024 року. Від відповідача 23 жовтня 2024 року надійшов відзив на позовну заяву в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог АТ «Ідея Банк». Вважає неправомірним нарахування банком комісії за обслуговування кредиту, умови та правила ним не підписувались, тому розмір заборгованості вважає не доведеним. Від представника позивача АТ «Ідея Банк» надійшла відповідь на відзив, та додаткові пояснення зі зміненим розрахунком заборгованості, в якому зараховано розмір сплачених відповідачем коштів в сумі 81750, 00 грн, в рахнок погашення відсотків та тіла кредиту. Розмір заборгованості без урахування оплати за обслуговування кредиту визначено в сумі 109851,30 грн. Просять задовольнити позовні вимоги. В судовому засіданні 13 січня 2025 року відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог з мотивів викладених у поданому відзиві та запереченнях у відповіді на відзив. Представник відповідача Сафіна Ф.Ф.в судовому засіданні 13 січня 2025 року заперечувала проти задоволення позовних вимог, зазначає, що при новому перерахунку представником позивача не враховані усі оплати проведені відповідачем. Просила відмовити АТ «Ідея Банк» в задоволенні позову. Представник позивача АТ «Ідея Банк» в судове засідання не з`явився. Ухвалою суду задоволено клопотання про участь представника в режимі відеоконференції. Проте, представник до участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції не приєднався. В поданій заяві представник просив проводити розгляд справи без його участі, просить задовольнити позов. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Фактичні обставини справи Дослідивши письмові докази подані в обґрунтування позову, судом встановлені наступні обставини та правовідносини між сторонами. Згідно медичної довідки відповідач [PERSON] є особою з інвалідністю ІІ групи. Судом встановлено, що 02 квітня 2021 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено договір кредиту та страхування № Z65.00606.007811867. За умовами договору [PERSON] отримав в кредит кошти 149999 грн. зі сплатою 15 % річних, а також послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим договором та договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі - ДКБОФО), за надання яких встановлена плата відповідно до пункту 5 додатку № 1 як «інші послуги банку». Строк кредитування 48 місяців, дата повернення кредиту 02 квітня 2025 року. Пунктом 3.3. кредитного договору визначено, що нанесення власноручного підпису цим договором, позичальник акцептує публічну пропозицію про приєднання до ДКБОФО АТ «Ідея Банк», яка розміщена на офіційному вебсайті банку: www.ideabank.ua. Повернення заборгованості за договором здійснюється через рахунок, відкритий у банку, відповідно до графіка, викладеного в додатку № 1 до договору. Банк, надає кредит позичальнику для власних потреб шляхом переказу коштів на зазначені в Додатку №1 рахунки (п.1.7.1). А також, позичальник доручає банку оплатити страховий внесок за рахунок кредиту в розмірі 11435,48 грн, згідно з умовами договору добровільного страхування життя, укладеного відповідно до пункту 2 договору (п. 1.7.2). За текстом договору, Згідно з пунктом 4 договору сторони дійшли згоди про те, що в додатку № 1, що є невід`ємною частиною договору, доступно викладено детальний опис складових загальної вартості кредиту та реальної річної відсоткової ставки, графік платежів з повернення кредиту, сплати процентів за його користування, сум комісійної винагороди та інших платежів за договором. Відповідно до паспорта споживчого кредиту, що є додатком № 1 до договору кредиту та страхування від 02 квітня 2021 року № Z66.00606.007811867, в інформації щодо реальної річної процентної та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача зазначена процентна ставка - 15 % річних, плата за обслуговування кредитної заборгованості - 2,65 % щомісячно від початкової суми кредиту, згідно графіку в п. 5, загальні витрати за кредитом - 253514,25 грн, реальна річна відсоткова ставка - 77, 37 %, сукупна вартість кредиту 403513,25 грн. Згідно з пунктом 5 паспорта споживчого кредиту «порядок повернення кредиту, кількість та розмір платежів, періодичність внесення» передбачена сума щомісячного платежу 8168,00 грн, з яких: на погашення суми кредиту від 741,29 грн до щомісячного збільшення у розмірі 6052,22 грн, процентів за користування кредитом від 1849,30 грн до 77,11 грн. У розділі «платежі за додаткові та супутні послуги банку»: за ведення рахунку, розрахунково-касове обслуговування, комісія за надання кредиту стоять прочерки, у графі 7.4 «інші послуги банку» сума щомісячного платежу становить від 5577,41 грн на місяць до 2052,44 грн в останній місяць, що передує строку погашення кредиту (а. с. 16). Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором станом на 20 червня 2023 року становить 229477,84 грн, з яких: заборгованості за основним боргом - 113835,26 грн, заборгованість за простроченим боргом - 25212,83 грн, прострочені відсотки - 15550,58 грн., строкові відсотки -10342,87 грн., плата за обслуговування кредиту - 27839,52 грн., прострочена плата за обслуговування кредиту - 36696,78 грн (а.с. 21-23). Позивачем АТ «Ідея Банк» надано меморіальні ордери від 02 квітня 2021 року про зарахування коштів на відповідні рахунки відповідача на виконання умов укладеного договору (а.с. 18-20). За новим перерахунком заборгованості, наданим АТ «Ідея Банк» здійснено перерахунок й зараховано сплачені [PERSON] кошти як «оплата за обслуговування кредиту» в рахунок погашення заборгованості зі сплати відсотків та тіла кредиту. В загальному обсязі відповідачем сплачено на погашення кредитних коштів 81750, 00 грн. Останній платіж 21 лютого 2022 року в сумі 8200 грн. Розмір заборгованості становить 109851,30 грн, з яких розмір заборгованості за кредитом становить 107403,18 грн, прострочені відсотки за кредитом - 2448,12 грн. Між сторонами виник спір стосовно неналежного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (статті 79 ЦПК України). Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З моменту підписання договору кредиту та страхування в порядку ч. 1 ст. 634 КЦ України між сторонами укладено договір шляхом приєднання клієнта до запропонованого банком договору (ДУБОФО). Отже, сторонами при укладенні договору обумовлено усі істотні умови кредитування. Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. З виписки по рахунку [NUMBER] , відкритого на ім`я [PERSON] за період з 02 квітня 2021 року по 20 червня 2023 року прослідковується, що позичальнику видано кредитні кошти в сумі 149999 грн. та проведені часткові оплати на виконання умов договору в загальному обсязі 81750 грн, останній платіж проведений 21 лютого 2022 року. Положеннями статті 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто, таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за цим договором, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Разом з тим, суд враховує заперечення відповідача проти правомірності нарахування щомісячної сплати за обслуговування кредиту. У поданому відзиві відповідач посилався на практику Верховного Суду, яку слід застосувати до спірних правовідносин. З урахуванням вимог частини 4 ст.263 ЦПК України, суд застосовує до спірних правовідносин правові висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року по справі N 496/3134/19 ( провадження N 14-44цс21), в якій відступла від висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі N 583/3343/19 (провадження N 61-22778св19) й постанові Верховного Суду від 15 березня 2021 року в справі N 361/392/20 (провадження N 61-16470св20), та зазначає, що умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України "Про споживче кредитування" (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування". Як встановлено з паспорту споживчого кредиту від 02 квітня 2021 року та умовами укладеного договору, які містять вимоги про місячну оплату за додаткові, супутні послуги, плату за обслуговування кредитної заборгованості, в розмірі 2,65% від початкової суми кредиту, згідно графіку визначеному в п.5, загальному обсязі 183116,32 грн, дані умови договору є нікчемними, на підставі ч.1,2 ст.11, ч.5 ст.12 ЗУ «Про споживче кредитування». Перевіривши правильність наданих представником позивача розрахунків заборгованості за кредитним договором, який включає заборгованість за кредитом та відсотками в загальному обсязі 109851,30 грн, суд погоджується із ним. Заперечення представника відповідача проте, що в розрахунок не включено усі оплати проведені відповідачем спростовуються, інформацію, що міститься в розрахунку. Як встановлено позивач зарахував кошти, що раніше були спрямовані на погашення сплати за обслуговування кредиту, на рахунок погашення відсотків та тіла кредиту, так як після 21 лютого 2022 року відповідач жодної оплати не проводив, а розрахунок містить зарахування коштів до 02 лютого 2023 року та частково станом на 02 березня 2023 року в сумі 281,39 грн. Загалом позивачем зараховано 81750 грн, з яких в рахунок сплати відсотків за користування кредитом - 39154,18 грн. та в рахунок оплати тіла кредиту - 42595,82 грн. Станом на 20 червня 2023 року, заборгованість за відсотками становить 2448,12 грн. З урахуванням розміру отриманих коштів в кредит 149999 грн, сплачених коштів на погашення заборгованості, залишок боргу по кредитному договору становить за тілом кредиту - 107403,18 грн, прострочені відсотки до 20 червня 2023 року - 2448,12 грн., що разом складає 109851,30 грн. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача достроково усієї заборгованості за кредитним договром в сумі 109851,30 грн є правомірними та обґрунтованими, які підлягають стягненню. Розподіл судових витрат Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується ч. 6 ст. 141 ЦПК України враховує, що відповідач згідно пенсійного посвідчення № [NUMBER] від 07 грудня 2022 року є особою з інвалідністю ІІ групи загального захворювання, тому на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплат судового збору. Понесені позивачем витрати по сплаті судового збору 3442,17 грн слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, пропорційно розміру задоволени вимог в сумі .

Outcome: partial