Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Королівської селищної ради Берегівського району Закарпатської області, в якій просила суд: припинити право спільної власності на частки у нерухомому майні: житловому будинку садибного типу із господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 60,3 кв.м.,в тому числі житловою площею 30,8 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], зокрема на: - 1/8 частину, яка рахується за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого державним нотаріусом Виноградівської держконтори від 21.10.1959 року за № 3511. - 1/8 частину, яка рахується за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого державним нотаріусом Виноградівської держконтори від 05.09.1962 року за № 2259. Визнати за нею право власності на 2/8 частки житловому будинку садибного типу із господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 60,3 кв.м.,в тому числі житловою площею 30,8 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого приватним нотаріусом Романович І.В., за №386743203 від 13.07.2024 року: реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: №2970449421020, позивач є власником 6/8 часток житлового будинку за [ADDRESS] . Частка всіх інших співвласників разом становить 2/8 частки із загальної площі 60,3 кв.м., що становить 45,225 кв.м. Вартість належної мені частки становить 115941,75 гривень (6/8 від загальної вартості у 154589 (сто п`ятдесят чотири тисячі п`ятсот вісімдесят дев`ять). Вартість 2/8 частки даного майна, яке перебуває у інших співвласників, становить 38647,25 грн. (тридцять вісім тисяч шістсот сорок сім гривень 25 копійок). Дану незначну частку нерухомого майна у 15,075 кв.м виділити в натурі є неможливим. Згідно Довідки Комунального підприємства «Виноградівське районне бюро технічної інвентаризації» за №728 від 30.07.2024 року, за підписом директора Я.Ю.Данко: «Згідно архівних даних КП «Виноградівське РБТІ» станом на 01.01.2013 р., житловий будинок розташований в [ADDRESS] зареєстрований : 1/8 частина за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого державним нотаріусом Виноградівської держконтори від 21.10.1959 року за №3511 1/8 частина за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого державним нотаріусом Виноградівської держконтори від 05.09.1962 року за №2259 6/8 частин за [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Берегівського районного нотаріального округу Романович І.В. від 13.07.2024 року в реєстрі за №1841. Загальна корисна площа житлового будинку становить 60,3 кв.м., в тому числі житлова 30,8 кв.м. Інвентаризаційна вартість майна станом на липень 2024 року становить : 154589 (сто п`ятдесят чотири тисячі п`ятсот вісімдесят дев`ять) грн. Поділ будинку на частки відбувся після 21.10.1959 року у зв`язку з смертю одноосібного власника [PERSON] (згідно Рішення №6 від 12.10.1951 року, і поділом будинку між спадкоємцями, а саме нотаріусом Виноградівської державної нотаріальної контори Ус Т.Ф. було видано Свідоцтво на право на спадщину, згідно якого - «єдиними спадкоємцями після померлого 1954 року травня місяця тридцять першого числа в с.Королево громадянина [PERSON] , по закону є: [PERSON] , - дружина померлого на 1/8 частка, [PERSON] - дочка померлого на 1/8 частину та [PERSON] - дочка померлого на 1/8 частину, що проживають в селищі Королево Виноградівського району. Померлий постійно проживав в с.Королево. До складу спадкового майна входить: 4/8 чотири восьмих домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS] , але по даному свідоцтві оформлена спадщина 3/8 частини, а 1/8 частина залишаються не оформлена четвертим спадкоємцем [PERSON] . В цей же день - 21.10.1959 року нотаріусом Виноградівської державної нотаріальної контори Ус Т.Ф. було оформлено Свідоцтво на власності на частку в спільному майні подружжя, згідно якого -«громадянка [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] і яка за свідоцтвом про шлюб [NUMBER] рег. №14, Виданого Виноградівським рай бюро ЗАГС 8.Х.1939 р. дружиною померлого [PERSON] , має право на частку майна, що являлося спільним майном подружжя в розмірі 1/2 одній половині будинку що знаходиться в [ADDRESS] , яке було зареєстроване на ім`я її чоловіка. 05 вересня 1962 року нотаріусом Виноградівської державної нотаріальної контори Ус Т.Ф. було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого - «єдиним спадкоємцем після померлого тисяча дев`ятсот п`ятдесят четвертого року травня місяця тридцять першого числа громадянина [PERSON] є [PERSON] - рідний син померлого на все спадкове майно... проживає в [ADDRESS] . До складу спадкового майна входить: одна восьма частина домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS]. Станом на 05.08.1962 року будинок (домоволодіння), що знаходилось в селищі Королево Виноградівського району Закарпатської області по вул.Червоноармійській під №80 /вісімдесят/ належало на праві спільної часткової власності наступним особам (членам однієї сім`ї матері і трьох дітям): 5/8 часток - [PERSON] , який придбав дану частку у [PERSON] (яка мала 1/8 частку після смерті чоловіка і 1/2 частка як спільно нажите майно з покійним чоловіком [PERSON] ), згідно Договору від 19.02.1960 року посвідченого нотаріусом Виноградівської державної нотаріальної контори Ус Т.Ф., згідно якого - « [PERSON] продала, а гр. [PERSON] купив належну [PERSON] 5/8, п`ять восьмих частину домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS]. 1/ 8 частка - [PERSON] , яку набула у спадщину як дочка після смерті свого батька. 1/8 частка - [PERSON] , який придбав дану частку у [PERSON] , яку та набула у спадщину як дочка після смерті свого батька, згідно Договір від 19.02.1960 року посвідченого нотаріусом Виноградівської державної нотаріальної контори Ус Т.Ф., згідно якого - « [PERSON] продала, а гр.. [PERSON] купив належну [PERSON] 1/8, одну восьму частину домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS] . 1/8 частка - [PERSON] , яку набув у спадщину як син після смерті свого батька. Тобто шляхом укрупнення співвласниками будинку [ADDRESS] вже станом на 05.08.1962 року були : [PERSON] , 6/8 часток будинку, [PERSON] , 1/8 частка, [PERSON] ,1/8 частка. [PERSON] і [PERSON] не були родичами, лише [PERSON] я влявся рідним братом [PERSON] . В подальші 62 (шістдесят два) роки (аж до 31.07.2024 року власник 6/8 часток будинку [ADDRESS] було змінено, зокрема: 25 липня 1986 року згідно Договору дарування, посвідченого секретарем виконкому Королівської селищної ради народних депутатів О.І. Куц, - [PERSON] подарував [PERSON] «шість восьмих частин житлового будинку,що знаходяться в [ADDRESS] ». 15 липня 2005 року згідно Договору дарування шість восьмих частин жилого будинку, посвідченого приватним нотаріусом Виноградівського нотаріального округу Богаш Н.Я., зареєстрованого в реєстрі за №2044, « [PERSON] передала, а [PERSON] прийняла у власність 6/8 (шість восьмих) частин жилого будинку під номером [ADDRESS] . Дві частки співвласників, а саме: 1/8 частина [PERSON] , оформлена за нею на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого державним нотаріусом Виноградівської держконтори від 21.10.1959 року за №3511, і 1/8 частина [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого державним нотаріусом Виноградівської держконтори від 05.09.1962 року за №2259, в період з 21.10.1959 по 13.07.2024 року (тобто на протязі 65 (шістдесяти п`яти) років не переоформлювались. Інформація про власників (співвласників) 2/8 у «Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно» відсутня, згідно Інформації сформованої за допомогою додатку «Реєстр нерухомості від 31.08.2024 року за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 2970449421020 наявна інформація про власника 6/8 часток, яким являється позивач. У зв`язку з тим, що на 2/8 частки, що становить - 15,075 кв.м. є двоє співвласників, то позивачка, як власник 6/8 частин - 45,225 кв.м. не може виділити в натурі свою частку, і не може і оформити право на земельну ділянку площею 0,089 га. Фактично тягар утримання всього майна несе позивач. Будь-яке позасудове врегулювання подальшої долі 2/8 частки спірного житлового будинку є неможливим. Враховуючи вищенаведене, а також те, що частка позивачки, у порівнянні з частками інших співвласників є більш значною, виділення часток в натурі не можливе, вважає, що наразі існує достатньо підстав для припинення права на частки у спірному житловому будинку із визнанням права власності на вказані частки за позивачкою. Ухвалою суду від 10.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям проваження у справі в порядку загального позовного провадженя з викликом сторін. Ухвалою суду від 13.11.2024 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Витребувано від Закарпатського обласного державного нотаріального архіву копії документів, а саме архівної спадкової справи оформленої Виноградівською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , у яких було видано свідоцтво про право на спадщину, посвідченого державним нотаріусом Виноградівської держконтори від 21.10.1959 року за №3511 на [PERSON] ; та свідоцтво про право на спадщину, посвідченого державним нотаріусом Виноградівської держконтори від 05.09.1962 року за №2259 на [PERSON] . Витребувано від Виноградівської державної нотаріальної контори інформацію з спадкового реєстру, щодо заведення спадкових справ після смерті [PERSON] та [PERSON] . Правом на участь в судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат Попович В.І. не скористались, останній подав заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його як представника. Пред`явлені вимоги підтримав, просив їх задоволити. Представник відповідача - Королівської селищної ради через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись, заходи забезпечення позову, зупинення/поновлення провадження у справі не вживались. Суд, врахувавши позицію учасників справи, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] є власницею 6/8 частини житлового будинку садибного типу із господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 60,3 кв.м.,в тому числі житловою площею 30,8 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 30 липня 2024 року, посвідченого приватним нотаріусом Романович І.В., зареєстрованого в реєстрі за №1841, та Витягом з Державного реєстру речових прав № 386743203 від 13.07.2024 року. Встановлено, що згідно Довідки Комунального підприємства «Виноградівське районне бюро технічної інвентаризації» за №728 від 30.07.2024 року, за підписом директора Я.Ю.Данко: «Згідно архівних даних КП «Виноградівське РБТІ» станом на 01.01.2013 р., житловий будинок розташований в [ADDRESS] зареєстрований: 1/8 частина за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого державним нотаріусом Виноградівської держконтори від 21.10.1959 року за №3511, 1/8 частина за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого державним нотаріусом Виноградівської держконтори від 05.09.1962 року за №2259. Відповідно до вказаної довідки Комунального підприємства «Виноградівське районне бюро технічної інвентаризації» за №728 від 30.07.2024 року, Інвентаризаційна вартість майна станом на липень 2024 року становить: 154589 (сто п`ятдесят чотири тисячі п`ятсот вісімдесят дев`ять) грн. З даних технічного паспорту вбачається, що зальна корисна площа житлового будинку становить 60,3 кв.м., в тому числі житлова 30,8 кв.м. На час проведення технічної інвентаризації станом на липень 2024 року, встановлено що 2/8 частини житлового будинку не можуть бути виділені в натурі. Згідно ч.1 ст.365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинено за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Під час розгляду справи позивачкою 30.08.2024 року внесено на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України у Закарпатській області сума грошових коштів у розмірі 38647,25 грн., що відповідає вартості 2/8 частки житлового будинку, що підтверджується квитанцією. В ході розгляду справи встановлено, що Поділ будинку на частки відбувся після 21.10.1959 року у зв`язку з смертю одноосібного власника [PERSON] згідно Рішення №6 від 12.10.1951 року, і поділом будинку між спадкоємцями, а саме нотаріусом Виноградівської державної нотаріальної контори Ус Т.Ф. було видано Свідоцтво на право на спадщину, згідно якого - «єдиними спадкоємцями після померлого 1954 року травня місяця тридцять першого числа в с.Королево громадянина [PERSON] , по закону є: [PERSON] , - дружина померлого на 1/8 частка, [PERSON] - дочка померлого на 1/8 частину та [PERSON] - дочка померлого на 1/8 частину, що проживають в селищі Королево Виноградівського району. Померлий постійно проживав в с.Королево. До складу спадкового майна входить: 4/8 чотири восьмих домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS] , але по даному свідоцтві оформлена спадщина 3/8 частини, а 1/8 частина залишаються не оформлена четвертим спадкоємцем [PERSON] . В цей же день - 21.10.1959 року нотаріусом Виноградівської державної нотаріальної контори Ус Т.Ф. було оформлено Свідоцтво на право власності на частку в спільному майні подружжя, згідно якого -«громадянка [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] і яка за свідоцтвом про шлюб [NUMBER] рег. №14, Виданого Виноградівським райбюро ЗАГС 8.Х.1939 р. дружиною померлого [PERSON] , має право на частку майна, що являлося спільним майном подружжя в розмірі 1/2 одній половині будинку що знаходиться в [ADDRESS] , яке було зареєстроване на ім`я її чоловіка. 05 вересня 1962 року нотаріусом Виноградівської державної нотаріальної контори Ус Т.Ф. було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого - «єдиним спадкоємцем після померлого тисяча дев`ятсот п`ятдесят четвертого року травня місяця тридцять першого числа громадянина [PERSON] є [PERSON] - рідний син померлого на все спадкове майно...проживає в [ADDRESS] . До складу спадкового майна входить: одна восьма частина домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS] Закарпатської області по вул.Червоноармійській під №80 /вісімдесят/ належало на праві спільної часткової власності наступним особам (членам однієї сім`ї матері і трьох дітям): 5/8 часток - [PERSON] , який придбав дану частку у [PERSON] (яка мала 1/8 частку після смерті чоловіка і 1/2 частка як спільно нажите майно з покійним чоловіком [PERSON] ), згідно Договір від 19.02.1960 року посвідченого нотаріусом Виноградівської державної нотаріальної контори Ус Т.Ф., згідно якого - « [PERSON] продала, а гр. [PERSON] купив належну [PERSON] 5/8, п`ять восьмих частину домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS]. 1/ 8 частка - [PERSON] , яку набула у спадщину як дочка після смерті свого батька. 1/8 частка - [PERSON] , який придбав дану частку у [PERSON] , яку та набула у спадщину як дочка після смерті свого батька, згідно Договір від 19.02.1960 року посвідченого нотаріусом Виноградівської державної нотаріальної контори Ус Т.Ф., згідно якого - « [PERSON] продала, а гр.. [PERSON] купив належну [PERSON] 1/8, одну восьму частину домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS] . 1/8 частка - [PERSON] , яку набув у спадщину як син після смерті свого батька. Тобто шляхом укрупнення співвласниками будинку [ADDRESS] вже станом на 05.08.1962 року були: [PERSON] , 6/8 часток будинку, [PERSON] , 1/8 частка, [PERSON] ,1/8 частка. [PERSON] і [PERSON] не були родичами, лише [PERSON] являвся рідним братом [PERSON] . В подальші 62 (шістдесят два) роки (аж до 31.07.2024 року власник 6/8 часток будинку [ADDRESS] було змінено, зокрема: 25 липня 1986 року згідно Договору дарування, посвідченого секретарем виконкому Королівської селищної ради народних депутатів О.І. Куц, - [PERSON] подарував [PERSON] «шість восьмих частин житлового будинку,що знаходяться в [ADDRESS] ». 15 липня 2005 року згідно Договору дарування шість восьмих частин жилого будинку, посвідченого приватним нотаріусом Виноградівського нотаріального округу Богаш Н.Я., зареєстрованого в реєстрі за №2044, « [PERSON] передала, а [PERSON] , прийняла у власність 6/8 (шість восьмих) частин жилого будинку під номером [ADDRESS] . Дві частки співвласників, а саме: 1/8 частина [PERSON] , оформлена за нею на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого державним нотаріусом Виноградівської держконтори від 21.10.1959 року за №3511, і 1/8 частина [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого державним нотаріусом Виноградівської держконтори від 05.09.1962 року за №2259, в період з 21.10.1959 по 13.07.2024 року (тобто на протязі 65 (шістдесяти п`яти) років не переоформлювались. Інформація про власників (співвласників) 2/8 у «Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно» відсутня, згідно Інформації сформованої за допомогою додатку «Реєстр нерухомості від 31.08.2024 року за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 2970449421020 наявна інформація про власника 6/8 часток, яким являється позивач. Ці обставини встановлені судом шляхом дослідження письмових доказів наданих стороною позивача та дослідженими в судовому засіданні копіями архівної спадкової справи оформленої Виноградівською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , у яких було видано свідоцтво про право на спадщину, посвідченого державним нотаріусом Виноградівської держконтори від 21.10.1959 року за №3511 на [PERSON] ; та свідоцтво про право на спадщину, посвідченого державним нотаріусом Виноградівської держконтори від 05.09.1962 року за №2259 на [PERSON] . Судом також встановлено, що за інформацією наданою Завідувачем Виноградівською державною нотаріальною конторою Боричок К.В., спадкові справи після [PERSON] та [PERSON] не відкривалися. У силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. Співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Статтею 316 ЦК України передбачено що правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 цього Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. У ст. 321 ЦК України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Принцип непорушності права власності означає право особи на безперешкодне користування своїм майном, а право власника володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном закріплений у ст.41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Права власника визначені у ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України і передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, розпоряджатись ним на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Згідно із ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). У п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" зазначено, що оскільки суд за чинним законодавством вирішує спори учасників спільної власності щодо розпорядження чи користування майном, то не слід розглядати як неправомірне позбавлення права власності присудження грошової компенсації за частку у спільній власності, якщо її неможливо виділити або поділити майно в натурі чи спільно користуватись ним. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 грудня 2018 року у справі № 908/1754/17 (провадження № 12-180гс18) виснувала, що відсутність конструкції («за наявності одночасно») в статті 365 ЦК України свідчить про можливість припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі позову інших співвласників за наявності хоча б однієї з перелічених законодавцем у частині першій цієї статті обставин (зокрема, в пунктах 1-3). Водночас необхідно зважати, що правова норма, закріплена пунктом 4 частини першої статті 365 ЦК України, не може вважатися самостійною обставиною для припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду, оскільки фактично встановлює неприпустимість такого припинення (таке припинення є неможливим у разі, якщо воно завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї). Припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі положень цієї статті можливе за наявності хоча б однієї з обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України, за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника, та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду, а не за наявності всіх обставин, передбачених цією статтею, в їх сукупності. Верховний Суд України у постанові від 13 січня 2016 року у справі № 6-2925цс15 вказав, що у справі за позовом одного зі співвласників про припинення його права на частку у спільному майні шляхом отримання від інших співвласників грошової компенсації вартості його частки, виділ якої є неможливим, суди мають встановити: чи дійсно є неможливим виділ належної позивачеві частки в натурі або чи не допускається такий виділ згідно із законом; чи користуються спільним майном інші співвласники-відповідачі; чи сплачують інші співвласники, які володіють та користуються майном, матеріальну компенсацію позивачеві за таке володіння та користування відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України; чи спроможні інші співвласники виплатити позивачу компенсацію у рахунок визнання за ними права власності на спільне майно, та чи не становитиме це для них надмірний тягар. У цій справі також було заявлено вимогу про визнання права власності. Так, у постанові від 23 листопада 2016 року у справі № 6-1943цс16 Верховний Суд України погодився із висновками колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених в ухвалі від 13 липня 2016 року, зокрема щодо наявності підстав для припинення права спільної часткової власності на частину нежитлового приміщення, визнання за позивачем права власності на зазначене майно та стягнення на користь відповідача грошових коштів, що знаходяться на депозитному рахунку суду. Згідно з приписами частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. Згідно з пунктом 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості. Аналіз зазначених приписів Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» свідчить про те, що державний реєстратор одночасно зі здійсненням реєстрації припинення речового права проводить державну реєстрацію набуття відповідного права чи обтяження шляхом виконання судового рішення про одночасне визнання такого речового права або шляхом відновлення попереднього запису про речові права. Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначала про намір набути у власність 2/8 частини у праві власності на неподільну річ, шляхом внесення її вартості на депозитний рахунок суду. Отже метою поданого позову в казаній справі, є набуття права власності на частку у нерухомому майні, яка є незначною та належить іншому співвласнику. Судом встановлено, що: спільне користування співвласниками спірним майном є неможливим; річ є неподільною; припинення права на частку у спільному майні не завдасть істотної шкоди відповідачу, тягар утримання спірного майна несе позивачка; докази, які б свідчили, що припинення права власності відповідача на частку у майні може завдати істотної шкоди його інтересам, відсутні. Крім того, позивачка внесла на депозитний рахунок 38 647,25 грн (вартість 2/8 частки спірного житлового будинку). Згідно з частинами першою-четвертою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). Таким чином, враховуючи наведені вище норми чинного законодавства, а також усі обставини даної справи у їх сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved