Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 31 серпня 2019 року вони з відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований Центральним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 506. В період шлюбу у сторін народилася дитина: [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що подружні стосунки з відповідачем не склалися, сторони мешкають окремо з листопада 2021 року. Сторони мають різні характери та протилежні погляди на сімейне життя. Подальше спільне життя і збереження сім`ї вважає неможливим. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач та її представник позов визнали та не заперечували проти розірвання шлюбу. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази, що маються у справі приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 31 серпня 2019 року, який був зареєстрований Центральним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 506 (а.с.11). В період шлюбу у сторін народилася дитина: [PERSON] , [INFO] (а.с.12). Судом встановлено, що сімейно-шлюбні стосунки між подружжям припинені з листопада 2021 року, що не заперечували сторони в судовому засіданні. Спір про поділ майна та місце проживання дитини - відсутній. Примиритися сторони не бажають, про що свідчить та обставина, що сторони припинили сімейно-шлюбні відносини та до цього часу не поновили їх. Згідно зі\~ст.\~24\~СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).\~\~ За таких підстав, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і відповідача, а тому є достатні підстави для задоволення позову відповідно до ст.ст.105, 112 Сімейного Кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, у зв`язку із визнанням\~відповідачем позову до початку розгляду справи по суті і задоволенням позовних вимог, з неї підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок, сплачений ним під час звернення з позовом до суду, а інші 50% судового збору в розмірі 605 гривень 60 копійок слід повернути позивачу з державного бюджету (а.с.6). На підставі викладеного, ст.ст. 105, 112 СК України,

Outcome: approved