Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-28 00:00:00

І. Виклад позиції позивача. У вересні 2023 року представник позивача через систему «Електронний суд» звернувся до суду з вказаною позовною заявою до відповідача, в якій просив визначити позивачу додатковий строк для подання приватному нотаріусу Херсонського міського нотаріального округу Задніпряній Аллі Іванівні заяви про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] , тривалістю 90 днів з дня набрання рішенням суду законної сили. В обґрунтування позовних вимог, з урахуванням додаткових пояснень, зазначила, що [INFO] померла баба позивачки [PERSON] . Після смерті останньої відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS] . На момент смерті [PERSON] проживала та була зареєстрована у належній їй квартирі одна та інших родичів, що мають право на обов`язкову частку не мала. Зазначила, що з початку повномасштабного вторгнення рф на територію України 24.02.2022 Херсонська область була окупована. Місто Херсон було деокуповано 11.11.2022 та протягом ще тривало часу після цього нотаріальні контори у місті не працювали. Загальновідомим є той факт, що з часу звільнення місто перебуває під перманентними обстрілами. У зв`язку із загрозою для життя та здоров`я позивачка змушена була виїхати з окупації на підконтрольну Україні територію. Протягом встановленого законом строку позивач не мала можливості звернутися до нотаріуса у м. Херсоні із заявою про прийняття спадщини. Приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Задніпряна А.І. відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини, а тому позивачка звернулася до суду за захистом своїх спадкових прав. ІІ. Виклад позиції відповідача. 19.10.2024 року Остапенко О.І., діючи в інтересах Херсонської міської ради на підставі довіреності надала заяву про розгляд справи без участі, у вирішенні спору поклалася на розсуд суду та просила ухвалити законне та обґрунтоване рішення. ІІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 04.01.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання; за клопотання представника позивачки витребувано у приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Задніпряної А.І. належним чином завірену копію матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 24.10.2024 до суду надійшли витребувані докази. Ухвалою Херсонського\~міського суду\~Херсонської області\~від 14.11.2024\~року закрито підготовче провадження та призначено справу\~до судового\~розгляду по суті. У судове засідання у час призначений для розгляду справи, сторони не з`явилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі з урахуванням раніше поданих заяв по суті справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, враховуючи згоду сторін на розгляд справи у їх відсутності, суд постановив розглянути справу за відсутності учасників справи, крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані сторонами докази та повідомлені ними обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , про що 09.06.2022 року Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ПМУ МЮ (м. Одеса) зроблено актовий запис №996 та видано свідоцтво про смерть Серії [NUMBER] . Відповідно до витягу про осіб, місце проживання яких зареєстровано за адресою в [ADDRESS] , з 15.09.1927 по 28.06.2023 за цією адресою була зареєстрована [PERSON] , [INFO] , з 08.08.2011 по 03.06.2022. На підставі договору №6968 купівлі-продажу від 23.07.2001 [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 11.01.1997 Суворовським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Херсона, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №4. У зв`язку з укладенням шлюбу 04.11.1994, [PERSON] , [INFO] , змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 04.11.1994 Суворовським районним відділом реєстрації актів громадянського стану м. Херсона, актовий запис №548. Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 23.08.1972 Херсонським міським ЗАГС, актовий запис №3457. 19.06.2023 [PERSON] подала до приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу заяву про прийняття спадщини. 15.08.2023 [PERSON] подала до приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу заяву, у якій повідомила що спадщину в установлені законом строки не прийняла, до суду про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно звертатися не буде та претензій до того, аби свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно було видано на ім`я онуки померлої [PERSON] не має. 17.08.2023 за вих.. №66/02-31 приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Задніпряна А.І. надала [PERSON] постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв`язку з неприйняттям спадщини у встановлений законом 6-місячний строк з дня смерті спадкодавця. V. Оцінка Суду. Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. ст.1217, 1218 ЦК України). Частинами 1, 2 ст. 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ст.. 1261 у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За ч. ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємцю, який пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. У відповідності до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила вказаної статті можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; ці обставини визнані судом поважними. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року встановлено, що при розгляді справ про визначення додаткового строку для прийняття спадщини судам слід перевіряти наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. У постанові від 13.03.2020 року у справі №314/2550/17 Верховний Суд зазначив, що, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. Звертаючись до суду з позовом [PERSON] вказала, що пропустила строк для прийняття спадщини з наступних причин: у зв`язку із введенням на території України воєнного стану та веденням бойових дій; окупацією м. Херсон до 11.11.2022; у зв`язку із виїздом з окупованої території Херсонської області. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 2 ст. 82 ЦПК України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.04.2022 року, строк дії якого неодноразово продовжувався та діє на час розгляду справи. Відповідно до статті 64 Конституції України, статей 12-1 і 20 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», статей 7 і 34 Закону України «Про нотаріат», Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» 28.02.2022 року Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова №164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану». З 29.06.2022 року діяли зміни щодо строків оформлення спадщини під час воєнного стану. Ці зміни були запроваджені на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2022 року №719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану». Так, пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 (чотири) місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Постановою Кабінету Міністрів України від 09.05.2023 року №469 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату, державної реєстрації та функціонування державних електронних інформаційних ресурсів в умовах воєнного стану» пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» виключено. Отже, пункт 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №164 не може бути застосований, оскільки суперечить ст. 1270, 1272 ЦК України. Між тим, положення цієї постанови вочевидь вплинули на розуміння позивачем, який не має юридичної освіти, строків прийняття спадщини, визначених законодавством. Тому ці обставини, разом з іншими мають бути враховані при вирішенні вимог про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки позивач звернулася із заявою про прийняття спадщини у серпні 2023 року. Відповідно, обставина нечіткості норм національного законодавства щодо строку на прийняття спадщини в період дії воєнного стану є загальновідомою та, незалежно від того, посилався позивач в позовній заяві на цю обставину, чи ні, є достатньою підставою для надання йому додаткового строку для прийняття спадщини. Як встановлено з матеріалів справи, позивач є спадкоємцем за законом, спадщина після смерті спадкодавця не заводилась і не оформлена, а в 6-місячний період після її смерті була опублікована вищевказана постанова Кабінету Міністрів України, яка передбачала зупинення перебігу строку для прийняття спадщини на час дії воєнного стану. Наведені вище обставини свідчать про те, що центральний орган виконавчої влади держави не мав протягом перших 15 місяців запровадження воєнного стану в Україні (з 24 лютого 2022 року до 23 травня 2023 року) послідовності та стабільності в нормативному врегулюванні строку для прийняття спадщини. При таких обставинах, пересічний громадянин не може нести негативних наслідків в частині пропуску ним строку подання заяви про прийняття спадщини, принаймні якщо такий пропуск припав на період нормативної нестабільності в державі щодо врегулювання строку подання заяви для прийняття спадщини з лютого 2022 року до травня 2023 року. Верховний Суд у постанові від 20.03.2024 року у справі №545/1231/23 констатував, що проживання спадкоємця на території де відбувалися активні бойові дії, є достатньою підставою визначення спадкоємцю додаткового строку для прийняття спадщини. За обставинами цієї справи спадкодавець [PERSON] померла [INFO] , а отже кінцевим строком для подання заяви про прийняття спадщини для позивача було 02.01.2023 (частково в період перебування м. Херсон в тимчасовій окупації). Суд вважає загальновідомою обставиною, яка також підтверджується Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, що Херсонська міська територіальна громада включена до переліку територій можливих бойових дій, а також в період з 01 березня 2022 року по 11 листопада 2022 року була включена до переліку тимчасово окупованих російською федерацією території України, а з 11 листопада 2022 року по 01 травня 2023 року до території активних бойових дій в період з 11 листопада 2022 року по 01 травня 2023 року. З того часу і дотепер м. Херсон перебуває під постійними обстрілами, що створювало у позивача обґрунтовані побоювання за своє життя та стало підставою для виїзду у більш безпечне місце. За встановлених обставин, враховуючи, підстави пропуску визначеного законом строку для прийняття спадщини, на які позивач посилається, знайшли підтвердження матеріалами справи, суд визнає поважними причини пропуску строку позивачем для звернення із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори і вважає за належне визначити позивачу додатковий строк для подання ним заяву про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] , тривалістю в три місяці з дня набрання рішенням законної сили, який суд вважає достатнім для подання відповідної заяви. З огляду на викладене позов підлягає задоволенню. VІ. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. VIІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Позивачем не заявлено вимогу про стягнення судових витрат з відповідача.

Outcome: approved