Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-28 00:00:00

1.Описова частина У серпні 2024 року ПрАТ «СК «УНІКА» звернулося до суду із позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача на свою користь шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо - транспортної пригоди у розмірі 15 727,57 грн.Судові витрати покласти на відповідача. 1.1. Стислий виклад позиції позивача 13.11.2022 з вини водія [PERSON] сталася дорожньо - транспортна пригода, внаслідок якої автомобіль Volkswagen , д.н.з. [NUMBER] , зазнав механічних ушкоджень, чим завдано власнику пошкодженого автомобіля [PERSON] матеріального збитку. На підставі укладеного 01.03.2022 між ПрАТ «СК «УНІКА» та [PERSON] договору добровільного страхування транспортного засобу Volkswagen , д.н.з. [NUMBER] , ПрАТ «СК «УНІКА» 16.12.2022 виплатило [PERSON] страхове відшкодування на підставі страхового акту у розмірі 70 705,36 грн. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «СК «Альфа Страхування» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, яке виплатило ПрАТ «СК «УНІКА» страхове відшкодування (матеріальний збиток) у розмірі 54 977,79 грн (57 477,79 грн - 2 500,00 грн франшизи). У зв`язку із викладеним позивач зазначає, що з відповідача підлягає стягненню сума, що не покривається страховиком за умовами договору та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у розмірі 15 727,57 грн, що фактично є зносом та франшизою. 1.2. Стислий виклад позиції учасників справи Відзиву на позовну заяву відповідач не подав. 1.3. Заяви, клопотання учасників справи Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило. 1.4.Процесуальні дії у справі Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.09.2024 головуючим суддею у справі визначений суддя С. О. Чекулаєв. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 16.09.2024 у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Оскільки розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 2.Мотивувальна частина 2.1.Фактичні обставини, встановлені судом [PERSON] є власником транспортного засобу Volkswagen, д.н.з. [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . 01.03.2022 між ПрАТ «СК «УНІКА» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування транспортного засобу Volkswagen, д.н.з. [NUMBER] . 13.11.2022 о 22-50 год. сталася дорожно - транспортна пригода в м. Києві по площі Одеська (в сторону кільцевої дороги), за участю автомобіля Volkswagen, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який не вибрав безпечної швидкості, не дотримався безпечної дистанції, порушив вимоги п.п. 12.1,13.1Правил дорожнього руху та здійснив зіткнення із транспортним засобом Volkswagen , д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів та завдало матеріальних збитків. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 01.02.2023 у справі №752/17644/22 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу. Згідно ч.ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 15.12.2022 ПрАТ «СК «УНІКА» складено страховий акт № 5880042772, згідно якого вказана подія кваліфікована як страховий випадок та узгоджено виплатити страхове відшкодування власнику ТЗ Volkswagen, д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] у розмірі 70 705,36 грн . Розрахунок страхового відшкодування : 72 261,36 грн - вартість відновлювальног ремонту, 1 556,00 грн - франшиза. З матеріалів справи вбачається, що ПрАТ «СК «УНІКА» на підставі договору добровільного страхування №001400/4600/0000533 від 01.03.2022 та страхового акту 16.12.2022 ПрАТ «СК «УНІКА» здійснило виплату власнику ТЗ Volkswagen, д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] у розмірі 70 705,36 грн, що підтверджується платіжним дорученням №061947. Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «СК «Альфа Страхування» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №207233350, за яким останнє взяло на себе обов`язок здійснити відшкодування шкоди заподіяної третім особам внаслідок експлуатації автомобіля Volkswagen, д.н.з. [NUMBER] , особою відповідальність якої застрахована, 130 000 грн - матеріальна шкода та 2 500,00 грн - франшиза. 30.12.2022 ПрАТ «СК «Альфа Страхування» на підставі заяви ПрАТ «СК «УНІКА» і страхового акту № 5880042772 від 15.12.2022, здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 54 97,79 грн ( 57 477,79 грн - 2 500, 0 грн франшизи), що підтверджується платіжним дорученням №39680 від 20.12.2022. 2.2. Застосовані норми права Відповідно до Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Відповідно до ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Відповідно до п. 36.4. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон) виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом «а» пункту 41.1. статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків. Згідно статті 27 Закону України «Про страхування», статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальній за заподіяний збиток. Аналогічну позицію викладено у Постанові ВСУ від 31.05.2017 у справі № 6- 2969цс16 року, де зазначено, що з метою захисту інтересів потерпілого на страхувальника (зокрема, винуватця ДТП) покладається додаткова (субсидіарна) відповідальність. В даній Постанові зазначено, що, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування завданої потерпілому шкоди, то страховик, який виплатив страхове відшкодування, на підставі статті 1194 ЦК України має право звернутися безпосередньо до страхувальника з вимогою про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу страховою компанією заподіювача шкоди відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. В той же час, згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Згідно п. 36.6 ст. 36 Закону страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 2.3. Мотиви, з яких виходить суд Суд враховує, що матеріалами справи підтверджено факт завдання шкоди внаслідок ДТП з вини відповідача та невчинення ним заходів з відшкодування завданої шкоди. ПрАТ «СК «УІНІКА», виконало свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснило відшкодування завданих збитків у повному обсязі. У зв`язку із виплатою позивачем потерпілому страхового відшкодування, до нього перейшло право вимоги до заподіювача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди відповідачем у порядку суброгації. 3. Висновки суду Враховуючи викладені вище обставини, вирішуючи спір на підставі наявних у справі доказів, суд вважає, що доводи позову ґрунтуються на законі та матеріалах справи. За таких обставин з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума, що н покривається страховиком за умовами договору та згідно умов Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що є франшизою та фізичних зносом пошкодженого транспортного засобу, що становить 15 727,57 грн, оскільки у ПрАТ «СК «Альфа Страхування» не виникло обов`язку по сплаті вказаної суми. 4.Судові витрати Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.ст. 133, 141 ЦПК України. За приписами ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі, на правничу допомогу. Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року №13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009. Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно зі ст.ст. 133, 137 ЦПК України та ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» судові витрати на правничу допомогу, це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу. Оформленими у встановленому законом порядку документами, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, є квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Позивачем надано суду документальне підтвердження надання правової допомоги та витрат, а саме: копію договору про надання правової допомоги від 01.11.2023 та додатки до нього, копію довіреності від 20.12.2023 та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, копію акту (звіту) прийому - передачі наданих послуг №1/33209 до договору про надання правової допомоги від 01.11.2023. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова ВС від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17). Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Враховуючи вищевикладене, задоволення позову, складність справи, умови укладеного договору про надання правової допомоги, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи; час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, значення справи для сторін, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу, у розмірі 5 000,00 грн. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору за подання позову до суду в розмірі 3 028,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved