Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-15 00:00:00

Представник заявника [PERSON] - адвокат Марінов А.А. звернувся до суду з заявою, в якій просить суд встановити факт родинних відносин між заявницею та [PERSON] , який помер [INFO] і [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме: що вона є їх донькою. В обґрунтування заяви зазначено, що зв`язку із тим, що оригінали свідоцтв про смерть батьків були втрачені та з метою отримання повторних свідоцтв про смерть батьків, заявниця звернулась через свого представника, адвоката Марінова А.А. до Ізмаїльського ВДРАЦС в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Однак, у зв`язку із розбіжностями в написанні прізвища заявниці (у паспорті зазначено що вона [PERSON] ) та її батьків - в свідоцтвах про смерть вказано: [PERSON] та [PERSON] , їй було відмовлено й ВДРАЦС рекомендував звернутись до суду для встановлення факту родинних зв`язків. Заявниця також\~має свідоцтво\~про шлюб\~батьків згідно\~якого в\~шлюб вступають\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~та [PERSON] ,\~ [INFO] .\~Крім того,\~звернуто до\~увагу на\~те,\~що у\~свідоцтві про\~народження заявниці\~зазначено російською\~мовою,\~що її\~батьком є\~« [PERSON] », замість вірного - « [PERSON] », а матір`ю вірно вказана - « [PERSON] ». У зв`язку із тим, що іншим (крім судового) шляхом захистити права заявниці неможливо, вона вимушена звернутись до суду із цією заявою. Заявниця [PERSON] та її представник адвокат Марінов А.А., який приймав участь в режимі відеоконференції, у судовому засіданні на заявлених вимогах наполягали та просили їх задовольнити. Представник Ізмаїльського відділу ДРАЦС в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явилася, але надала письмову заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, проти поданої заяви не заперечувала. Представник Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явилася, але надала письмову заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, проти поданої заяви не заперечувала. Вислухавши позицію заявника та її представника, врахувавши позиції заінтересованих осіб, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 30.04.1968 року, яке заповнено російською мовою. Батьками зазначені « [PERSON] » та « [PERSON] ». Згідно копії свідоцтва про одруження, серія [NUMBER] , виданого Відділом РАГС виконкому Ізмаїльської міської ради народних депутатів 15.02.1996 року, громадяни [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб 22.11.1961 року, актовий запис № 562. Прізвища після одруження: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] . З копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області від 07.04.2009 року, встановлено, що [PERSON] , помер [INFO] , актовий запис № 369. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 27.05.2024 року, [PERSON] , померла [INFO] , актовий запис № 4255. Своїм листом від 08.07.2024 року №800/24.11-75 Ізмаїльський відділ ДРАЦС в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) повідомив адвоката Марінова А.А., який звернувся діючи в інтересах [PERSON] , про неможливість видачі повторно свідоцтв про смерть батьків [PERSON] з причин розбіжностей написання її прізвища та батьків, та порекомендував звернутись до суду з питання встановлення факту родинних відносин. Судом також досліджено копію заповіту, посвідченого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою Одеської області 03.02.2008 року, зареєстрованого в реєстрі за № 3-665, в якому [PERSON] розпорядився все своє майно та все на що за законом матиме право заповісти [PERSON] [INFO] . Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що знає [PERSON] з шкільних років досі спілкуються, знала її батьків, була у неї вдома. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що знає [PERSON] з 1998 року, працювала з нею з 1999 року, знала її батьків, була з перевіркою в м. Ізмаїл та приїжджала до неї додому, батьки передавали їх дочці [PERSON] передачу, знає, що батько працював в пароходстві. Положеннями ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження встановлюються факти, що мають юридичне значення. Пунктом 1 ч.1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно з ч.1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про вставлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Згідно з п. 10 цієї Постанови суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. У листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що маючих юридичне значення» зазначено, що перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у ст. 315 ЦПК і не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення, зокрема встановлення факту родинних відносин тощо. Факт родинних відносин, про встановлення якого просить заявник, має для неї юридичне значення, оскільки вона вважає себе спадкоємцем, а відповідно до п.п. 4.1, 4.2 п. 4 Глави 10 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за 282/20595, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва. Доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин. Крім того, відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З роз`яснень, викладених у п.п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах спадкування», слідує, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Доказами згідно зі ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно із вимогами ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України). Надані заявником докази, суд визнає належними, допустимими та достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, вони пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт родинних відносин між заявником [PERSON] та [PERSON] і [PERSON] , а саме те, що [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] , [INFO] , що помер [INFO] і [PERSON] , [INFO] , що померла [INFO] . Метою встановлення факту родинних відносин є необхідність реалізації заявницею права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки. За таких обставин, оскільки законом не визначено іншого, крім судового порядку встановлення факту родинних відносин між особами, і факт родинних відносин, який просить встановити [PERSON] , підтверджується письмовими матеріалами справи, показами свідка, та має юридичне значення, суд приходить до висновку, що вимоги заявника є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved