Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-27 00:00:00

Виклад позиції позивача, заперечень відповідача та пояснень третьої особи.: Представник позивача Семененко А. позовні вимоги мотивує тим, що 23.08.2021р. відбулась ДТП за участю транспортного засобу «ЗАЗ» реєстраційний номер [NUMBER] , транспортного засобу «Hyundai» реєстраційний номер [NUMBER] , транспортного засобу «Toyota» реєстраційний номер [NUMBER] та транспортного засобу «ГАЗ», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, вказані транспортні засоби, отримали механічні пошкодження. Постановою Малиновського районного суду м.Одеса від 23.04.2021р. винним у вчиненні ДТП визнано [PERSON] . На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність відповідач не був застрахований за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Керуючи Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» (надалі Закон), потерпіла сторона, у зв`язку з тим, що цивільно-правова відповідальність відповідача не була забезпечена полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, звернулась до МТСБУ із заявою про відшкодування шкоди заподіяної пошкодженням транспортного засобу «Hyundai» реєстраційний номер [NUMBER] . Позивач, на підставі п.41.1 ст.41 Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів», здійснив виплату потерпілій стороні у розмірі 59994,06 грн., після чого, на підставі ч.2 ст.38 Закону, у нього виникло право регресної вимоги до відповідача. Процесуальні дії у справі 22.05.2024р. постановлена ухвала про відкриття провадження у справі (а.с.45). 28.01.2025 р. постановлена ухвала, яка занесена до журналу судового засідання» про заочний розгляд справи. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось, оскільки розгляд справи здійснювався судом за відсутності учасників справи. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. У відповідності до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. По справі встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. За правилами ч.ч. 4 та 6 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У відповідності до постанови Малиновського районного суду м.Одеса від 23.09.2021р. у справі 521/13837/21, яка набрала законної сили 05.10.2021р., 23.08.2021р. о 06.00 год. по вул.Мельницька,31 в м.Одесі, водій Мемарнішвілі Ніко, керуючи транспортним засобом ГАЗ 21 «К», державний номерний знак [NUMBER] , не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного інтервалу та швидкості руху, не впорався з керуванням та допустив зіткнення з транспортним засобом ЗАЗ Daewoo Sens, державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який за інерцією допустив зіткнення з транспортним засобом «Hyundai» реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який за енерцією допустив зіткнення з транспортним засобом «Toyota» реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , які стояли попереду Згідно з вказаною постановою суду [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с.6). Враховуючи вищенаведене, вина [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 23.08.2021р., є встановленою та не підлягає доведенню. Цивільно-правову відповідальність [PERSON] за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в момент ДТП застраховано не було. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль марки «Hyundai» реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який повідомив про ДТП МТСБУ (а.с.9). Власником транспортного засобу «Hyundai» реєстраційний номер [NUMBER] є [PERSON] , яка звернулась до МТСБУ із заявою про відшкодування оціненої шкоди заподіяної ДТП, яка сталась 23.08.2021р. 9а.с.11,12). СПБ [PERSON] складений звіт про визначення вартості відновлювального ре«Hyundai» реєстраційний номер [NUMBER] , згідно якого вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, дорівнює 65695,67 грн. (а.с.13-37). На підставі наказу МТСБУ здійснило виплату відшкодування потерпілій особі [PERSON] у розмірі 59944,06 грн., що підтверджується платіжною інструкцією «1106338 від 03.11.2021р. (а.с.39). МТСБУ надсилало відповідачу лист, щодо компенсації витрат в добровільному порядку (а.с.40), на які відповіді відповідач не надав, як і не здійснив перерахунків коштів позивачу. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.ч. 1, 2 та 5 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Виходячи з положень ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. Згідно з ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до положень ст. 1191 ЦК України та п.п.38.2.1 п.38.2 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Згідно зі ст. 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до вимог п. "а" ч. 41.1 ст. 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно зі ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до вимог п.п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. МТСБУ виконало покладений на нього Законом обов`язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини водія транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, та перерахувало на рахунок [PERSON] страхове відшкодування в загальному розмірі 59994,06 грн. Також, МТСБУ здійснило оплату послуг СПБ [PERSON] за надання послуг оцінки вартості (розміру) збитків, в розмірі 1500,00 грн. (а.с.37) Отже, загальний розмір витрат позивача склав суму 61544,06 гривень. Враховуючи вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. \~ \~ \~ \~Розподіл судових витрат. Згідно ч.1,3 ст.133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно платіжної інструкції від 10.04.2024 р. (а.с.4) позивачем сплачений судовий збір у розмірі 3028.0 грн. Згідно ч.1,2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги МТСБУ підлягають задоволенню, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved