Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-27 00:00:00

У жовтні 2024 року АТ КБ «ПриватБанк»\~ звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що [PERSON] , з метою отримання банківських послуг, звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» та підписав анкету-заяву від 16.09.2013 року, на підставі якої банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 50000,00 грн, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Зобов`язання за договором про надання банківських послуг позивач виконав у повному обсязі та надав відповідачці кошти та можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконав і не повернув грошові кошти, а також проценти за користування кредитом, комісію, пеню та штрафи, передбачені умовами договору. У зв`язку з цим утворилась заборгованість, яка станом на 16.09.2024 року становить суму у розмірі 60059,52 грн, з яких 46762,87 грн заборгованість за тілом кредиту; 13296,65 грн заборгованість за простроченими відсотками, яку позивач просить суд стягнути з відповідача., а також просить стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 2422,40 грн. Рішенням Вищої Ради Правосуддя від 29.08.2024 № 2584/0/15-24 підсудність Дзержинського міського суду Донецької області змінена на Самарський районний суд м. Дніпропетровська. Ухвалою\~Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10 жовтня 2024 року позовна заява позивача була залишена без руху, надано строк для усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою суду від 25 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився. У позовній заяві просив, у разі неявки в судове засідання відповідача, розглядати справу за його відсутності. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився. Про дату час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті Самарського районного суду м. Дніпропетровська, оскільки зареєстрованим місцем проживання відповідача є м. Торецьк, яке наразі перебуває в зоні активних бойових дій, тому поштова кореспонденція до міста не доставляється. Відповідач відзив на позов не подав. Суд ухвалив розглянути справу за відсутності учасників провадження, в заочному порядку, за наявними у справі доказами, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що 16 вересня 2013 року [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг в АТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 42). 18 березня 2020 року [PERSON] підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг, в якій визначені основні умови користування кредитом, процентна ставка (43,2% річних для карт Універсальна, 42,0% річних для карт Універсальна Gold), процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту (86,4% річних для карт Універсальна, 84,0% річних для карт Універсальна Gold). У цій заяві також викладені Умови та правила надання банківських послуг (а.с. 44-49). У довідці АТ КБ «ПриватБанк» міститься інформація про отримані відповідачем кредитні картки, зокрема «Універсальна» № [NUMBER] від 18.03.2020 року з терміном дії до 12/23 (а.с. 41). У довідці про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] , міститься інформація про зміну кредитного ліміту (а.с. 40). З розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що станом на 19 вересня 2024 року заборгованість [PERSON] перед банком становить: за тілом кредиту 46762,87 грн., заборгованість за простроченими відсотками - 13296,65 грн. (а.с. 30-33). На підтвердження наявності вказаної заборгованості позивачем надано виписку по рахунку за договором за період з 16.09.2013- 23.09.2024 ( а.с. 34-39). Правовідносини з приводу надання кредиту регулюються Цивільним кодексом України та Законом України «Про банки та банківську діяльність». Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на датуукладення договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Судом встановлено, що 16 вересня 2013 року [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг в АТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 42). 18 березня 2020 року [PERSON] підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг, в якій визначені основні умови користування кредитом, процентна ставка (43,2% річних для карт Універсальна, 42,0% річних для карт Універсальна Gold), процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту (86,4% річних для карт Універсальна, 84,0% річних для карт Універсальна Gold). У цій заяві також викладені Умови та правила надання банківських послуг (а.с. 44-49). Підписавши заяву, відповідач погодився зі всіма умовами кредитування, графіком повернення, штрафами, пенею, відсотками за користування кредитними коштами. В силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Судом встановлено, що прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором АТ КБ «ПриватБанк» виконало своєчасно і повністю, надававши кредитні ресурси в повному обсязі. Судом також встановлено, що відповідач активно користувався кредитними коштами та частково сплачував заборгованість за договором. Проте, станом на 16.09.2024 року, заборгованість відповідача перед банком за цим договором становить 60059,52 грн, з яких 46762,87 грн заборгованість за тілом кредиту; 13296,65 грн заборгованість за простроченими відсотками З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що вимоги позивача ґрунтуються на законі, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно з ч. 1 ст.\~141\~ЦПК\~України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню також судовий збір у розмірі 2422,40 грн. На підставі викладено,

Outcome: approved