Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-26 00:00:00

Керівник Коломийської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Коломийської районної державної адміністрації Івано-Франківської області звернувся до Снятинського районного суду Івано-Франківської області із позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що [PERSON] , обіймаючи посаду директора Снятинського районного будинку культури, будучи службовою особою, яка здійснює контроль за відпрацьованим робочим часом підлеглими працівниками та особисто відповідає за достовірність складання та подання табеля використання робочого часу у бухгалтерію на оплату праці, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, зловживаючи своїм службовим становищем, з метою незаконної розтрати бюджетних коштів в інтересах третіх осіб, достовірно знаючи про відсутність на робочому місці внаслідок перебування за кордоном підлеглих працівників Снятинського районного будинку культури, в період з 01.01.2015 по 31.07.2018 вносив у табелі обліку відпрацьованого робочого часу працівників Снятинського районного будинку культури завідомо неправдиві відомості щодо перебування вищевказаних працівників на робочому місці та ніби-то відпрацьовані ними дні, а саме у табель обліку відпрацьованого робочого часу, внаслідок чого [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зайво нараховано та виплачено 66 013, 84 грн. заробітної плати, хоча у вказані періоди працівники перебували за межами України і на робочих місцях були відсутні. Слідчим відділенням Снятинського відділення поліції Косівського відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області за процесуального керівництва Снятинського відділу Коломийської місцевої прокуратури здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12018090230000231 від 12.09.2018 за підозрою [PERSON] у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України. Обвинувальний акт, згідно з яким [PERSON] висунуто обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, 23 квітня 2020 року разом із пред`явленим прокурором під час досудового розслідування цивільним позовом скеровано до Снятинського районного суду для розгляду по суті. Ухвалою Снятинського районного суду від 21.04.2023, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, закрито кримінальне провадження в частині вчинення [PERSON] кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України. Ухвалою Снятинського районного суду від 20.10.2023, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України закрито кримінальне провадження в частині вчинення [PERSON] кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, а цивільний позов прокурора у даному кримінальному провадженні залишено без розгляду. Водночас, закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності є нереабілітуючою підставою закриття кримінального провадження та не звільняє особу, яка вчинила кримінальне правопорушення від відшкодування шкоди, завданої вчиненням правопорушення. Отже, внаслідок вчиненого кримінального правопорушення відповідачем державі завдано майнової шкоди на загальну суму 66 013, 84 грн., що підтверджується висновком судового експерта № СЕ-19/109/31-20ЕК/19 від 21.12.2019. На даний час відповідачем вказана грошова сума завданої шкоди в добровільному порядку не відшкодована. У судовому засіданні прокурор Маланчук В.М. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, представник позивача подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без їх участі, позовні вимоги визнали у повному обсязі. Вислухавши представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. Згідно з копією обвинувального акту у кримінальному провадженні № 12018090230000231 від 12.09.2018 [PERSON] висунуто обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України. Згідно з копією висновку експерта Івано-Франківського НДЕКЦ № СЕ-19/109/31-20ЕК/19 від 21.12.2019, розмір безпідставно нарахованої заробітної плати працівникам Снятинського районного будинку культури: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , за період з 01.01.2015 по 31.07.2018 в сумі 66 979, 27 грн., встановлені довідкою № 13-09-19-17/3450-2019 від 20.09.2019 Управління Західного офісу Держаудитслужби в Івано-Франківській області, документально підтверджується у сумі 66 013, 84 грн. Згідно з копією ухвали по справі № 351/1681/18 від 23.02.2021 Снятинський районний суд визнав Коломийську районну державну адміністрацію потерпілою особою у кримінальному провадженні за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України. Згідно з копією ухвали Снятинського районного суду від 21.04.2023 по справі № 351/1681/18, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, закрито кримінальне провадження в частині вчинення [PERSON] кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України. Згідно з копією ухвали Снятинського районного суду від 20.10.2023 по справі № 351/1681/18, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, закрито кримінальне провадження в частині вчинення [PERSON] кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, а цивільний позов прокурора у даному кримінальному провадженні залишено без розгляду. Отже, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу необхідності відшкодування шкоди, заподіяної відповідачем внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Вказані правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 31.03.1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна», у разі закриття справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди в цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства. Закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності (п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК) є нереабілітуючою підставою, а тому така особа не звільняється від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Зі змісту п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 31.03.1989 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, стягнення безпідставно нажитого майна» (з наступними змінами) та абз. 1 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» вбачається, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла, в повному обсязі за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. З огляду на презумпцію вини заподіювача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкоди було завдано не з його вини. Особа, якій спричинено шкоду, подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір спричиненої шкоди, а також докази того, що саме відповідач її спричинив або є особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2019 року по справі № 461/8496/15. Як вбачається з матеріалів справи Снятинським районним судом Івано-Франківської області розглядалось кримінальне провадження за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України. Ухвалами Снятинського районного суду від 21.04.2023 та 20.10.2023, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, закрито кримінальне провадження за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, а цивільний позов прокурора у даному кримінальному провадженні залишено без розгляду. У своєму позові прокурор зазначає, що закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України є нереабілітуючою підставою, а тому відповідач не звільняється від обов`язку відшкодувати заподіяну його діями шкоду. Розмір завданої відповідачем шкоди підтверджується висновком експерта Івано-Франківського НДЕКЦ № СЕ-19/109/31-20ЕК/19 від 21.12.2019, який становить 66 013, 84 грн. Проте, у добровільному порядку відповідачем вказана грошова сума завданої шкоди не відшкодована. З огляду на викладене вище, суд вважає, що прокурор надав суду належні, допустимі та достатні докази того, що саме внаслідок вчинення [PERSON] кримінального правопорушення Коломийській районній державній адміністрації Івано-Франківської області завдано шкоду, а її розмір становить 66 013, 84 грн., в той час як відповідач [PERSON] не надав суду жодних доказів того, що шкоди могло бути завдано не з його вини. Крім того, суд враховує, що відповідач визнав позов повністю, а визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. За таких обставин суд вважає, що обставини, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені належними та допустимими письмовими доказами і вважаються судом доведеними, у зв`язку з чим позов Керівника Коломийської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Коломийської районної державної адміністрації Івано-Франківської області до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення, підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Суд враховує, що позивач звільнений від сплати судового збору у цій справі, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1 211 грн. 20 коп.

Outcome: approved