Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення посилаючись на те, що після смерті батьків отримала в спадщину житловий будинок за адресою [ADDRESS] . При оформленні документів щодо нерухомого майна нею було виявлено розбіжності в написанні прізвища. а саме в свідоцтвах про право на спадщину та реєстраційних посвідченнях прізвище заявника зазначено [PERSON] в той час як в паспорті прізвище [PERSON] . Наявність в документах помилок створює для заявника незручності, оскільки вона немає можливості оформити дарування. В зв"язку з вищевикладеним просить встановити належності [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.12.1992 року, яке зареєстроване Свалявським міським БТІ 26.04.1994 року та Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13.05.2010 року, яке зареєстроване КУП Свалявське РБТІ 17.05.2010 року, щодо житлового будинку [ADDRESS] . Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 листопада 2024 року справу № 306/2314/24 (провадження № 2-о/306/333/24) передано на розгляд судді Свалявського районного суду Вінер Е.А. (а.с. 11). \~ \~13\~листопада 2024 року суддею Свалявського районного суду Вінер Е.А. винесено ухвалу про відкриття провадження у справі (а.с. 12). В судове засідання заявник не зявилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, заяву підтримує повністю (а.с. 19). Представник заінтересованої особи в судове засідання не з"явився, подала заяву про розгляд справи безучасті представника Свалявської міської ради за наявними матеріалами у справі (а.с. 15-16). У звязку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. \~ \~ \~Судом встановлено, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом видане 26 грудня 1992 року державним нотаріусом Гуледза С.М. на нерухоме майно після смерті [PERSON] на ім"я [PERSON] , мешканки [ADDRESS] (а.с.9). Свідоцтво про право на спадщину за заповітом видане 13 травня 2010 року державним нотаріусом Свалявської державної нотаріальної контори Гуледза С.М. на нерухоме майно після смерті [PERSON] на ім"я [PERSON] , мешканки [ADDRESS] (а.с.6). Реєстраційне посідчення від 26.04.1994 року видане Свалявським бюро технічної інвентаризації на 1/2 частину житлового будинку в [ADDRESS] громадянці [PERSON] (а.с.8). Згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] від 06 серпня 2014 року виданого Свалявським РС ГУДМС України в Закарпатській області заявник [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Частиною 1 статті 293 ЦПК України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у Свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та встановлені фактичні обставини, суд дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення заяви, оскільки встановлення таких для заявника має юридичне значення, безпосередньо породжуються юридичні наслідки, а саме від їх встановлення залежить можливість заявника оформити договвір дарування нерухомого майна. Відповідно до положень ч.7 ст.294 ЦПК України передбачено, що при ухвалені судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved