Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-26 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопосточальна компанія «Нафтогаз України» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення не заборгованості за спожитий природний газ. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що позивач, як суб`єкт ринку газу, із 01.11.2018 року здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам які використовують природний газ для власних потреб на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 880 від 04.07.2017 року «Про видачу ліцензій з постачання природного газу серед іншого ТОВ "ГК "Нафтогаз України". Правилами постачання природного газу, що затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 03.09.2015 року, та ст.ст. 6, 7, 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» позивач зобов`язаний постачати природний газ споживачам які використовують його для власних потреб, а споживачі зобов`язані здійснювати оплату за отриманий природний газ, згідно особового рахунку і встановлених тарифів. Постановою НКРЕКП № 2500 від 30.09.2015 року «Про затвердження типового договору постачання природного газу побутовим споживачам» визначено, що договір між постачальником природного газу та споживачем є публічним договором приєднання, з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов цього договору, що розміщений на офіційному сайті постачальника універсальних послуг, а також в засобах масової інформації, i не потребує двостороннього підписання паперової форми договоpy. Для забезпечення приєднання побутовим споживачем до умов договору постачання природного газу побутовий споживач має надати постачальнику заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, підписану побутовим споживачем або уповноваженою ним особою. Відповідачем [PERSON] була надана позивачу Заява-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам ТОВ «Газопосточальна компанія «Нафтогаз Укрїни» від 04.10.2021 року. [PERSON] є власником об`єкта нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та споживачем природного газу за вищевказаною адресою. Позивач звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси із заявою про видачу судового наказу про стягнення із [PERSON] заборгованості за спожитий природний газ. Так, 02.08.2023 року Суворовським районним судом м. Одеси у цивільній справі № 523/12505/23 було видано судовий наказ про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «ГК «Нафтогаз України» заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 17056,98 грн., а також судовий збір у розмірі 268,40 грн. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси у цивільній справі № 523/12505/23 від 30.11.2023 року судовий наказ у цивільній справі № 523/12505/23 від 02.08.2023 року було скасовано. Після скасування вищевказаного судового наказу, позивачем було здійснено перерахунок заборгованості відповідача за спожитий природний газ. Так, за період січень 2021 року грудень 2023 року (включно) було спожито природний газ на загальну суму 8862,30 грн. Оскільки,\~станом на\~дату звернення\~до суду\~з даним\~позовом заборгованість\~відповідача за\~спожитий природний\~газ не\~погашена,\~просить суд\~задовольнити даний\~позов та винести рішення, яким стягнути з [PERSON] заборгованість за спожитий природний газ в розмірі 8862,30 грн., а також сплачений позивачем судовий збір в розмірі 3028,00 грн. Суд констатує, що відповідачем [PERSON] було неодноразово подано до суду відзив на позову заяву. Однак, обставини, викладені у таких відзивах не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки після скасування судового наказу, позивачем було проведено перерахунок заборгованості відповідача, а саме за період січень 2021 року грудень 2023 року (включно) було спожито природний газ на загальну суму 8862,30 грн. В останній редакції відзиву на позовну заяву відповідач просить суд зменшити заборгованість на 1111,82 метри кубічних, що складає, згідно ціни на газ ТОВ «ГК «Нафтогаз України» 8846,62\~грн. Обґрунтовуючи вимоги даного відзиву, відповідач вказує на те, що 16.12.2024 року на прийомі у заступника начальника УЕГГ м. Одеса АТ «Одесагаз» була отримана відповідь з приводу перерахунку заборгованості за особовим рахунком № [NUMBER] , згідно якої залишок заборгованості складає 1111,82 метрів кубічних. Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд прийшов до висновку про проведення розгляду даної справи за участю сторін. Представник позивача ТОВ «ГК «Нафтогаз України» - Шелест М.Б. в судове засідання не з`явилась. Однак, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить суд розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. За приписом ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Правовідносини між сторонами є цивільно правовими та урегульовані положеннями ЦК України. Згідно приписів ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Правовідносини між сторонами є цивільно правовими та урегульовані положеннями Законом України "Про ринок природного газу", Кодексом газорозподільних систем, затвердженого Постановою №2494 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року, Правилами безпеки систем газопостачання, затвердженими наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15.05.2015 року №285, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 08.06.2015 року за №674, Типовим договором розподілу природного газу. Статтею 40 ЗУ «Про ринок природного газу» передбачено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. ТОВ «ГК «Нафтогаз України», як суб`єкт ринку газу, із 01.11.2018 року здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам які використовують природний газ для власних потреб на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 880 від 04.07.2017 року «Про видачу ліцензій з постачання природного газу серед іншого ТОВ "ГК "Нафтогаз України". Постановою НКРЕКП № 2500 від 30.09.2015 року «Про затвердження типового договору постачання природного газу побутовим споживачам» визначено, що договір між постачальником природного газу та споживачем є публічним договором приєднання, з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов цього договору, що розміщений на офіційному сайті постачальника універсальних послуг, а також в засобах масової інформації, i не потребує двостороннього підписання паперової форми договоpy. Згідно приписів ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Для забезпечення приєднання побутовим споживачем до умов договору постачання природного газу побутовий споживач має надати постачальнику заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, підписану побутовим споживачем або уповноваженою ним особою. Судом встановлено, що [PERSON] була надана позивачу Заява-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам ТОВ «Газопосточальна компанія «Нафтогаз України» від 04.10.2021 року щодо об`єкта газопостачання, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією вищевказаного документа. [PERSON] є власником об`єкта нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується наявним в матеріалах справи Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 176631583 від 07.08.2019 року. Також встановлено, що у боржника [PERSON] відкрито особовий рахунок у ТОВ «ГК «Нафтогаз Україна» за № [NUMBER] , підключено помешкання до газопостачання що за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, [PERSON] являється споживачем ТОВ «ГК «Нафтогаз Україна» за адресою: м. Одеса, вул. Павлоградського, буд. 38. Так, 02.08.2023 року Суворовським районним судом м. Одеси у цивільній справі № 523/12505/23 було видано судовий наказ про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «ГК «Нафтогаз України» заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 17056,98 грн., а також судовий збір у розмірі 268,40 грн. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси у цивільній справі № 523/12505/23 від 30.11.2023 року судовий наказ у цивільній справі № 523/12505/23 від 02.08.2023 року було скасовано. Після скасування вищевказаного судового наказу, позивачем було здійснено перерахунок заборгованості відповідача за спожитий природний газ. Відповідно до отриманих даних за особовим рахунком № [NUMBER] за період січень 2021 року грудень 2023 року (включно) було спожито природний газ на загальну суму 8862,30 грн. Відповідно до підпункту 1 пункту 4.4. розділу IV Типового договору Об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу Споживачем за розрахунковий період визначається зокрема за даними Оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних Оператора газотранспортної системи та доведені Споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. ТОВ «ГК «Нафтогаз Україна» як постачальник природного газу свої зобов`язання виконало в повному обсязі та надало відповідачу послуги з постачання природного газу. Однак, судом встановлено, відповідач своїх зобов`язань зі сплати вартості спожитого природного газу не виконав, а саме станом на 15.02.2024 року (дата звернення до суду з даним позовом) має заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 8862,30 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком суми заборгованості, який суд вважає належним доказом в підтвердження порушеного права позивача. Відповідачем [PERSON] вказаний розрахунок заборгованості належним чином спростовано не було. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~статті 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 Цивільного кодексу України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 67, 68 Житлового кодексу України, п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. З огляду на зазначене вище, беручи до уваги всі обставини справи, суд доходить до висновку, що наявні в матеріалах справи докази є належними, допустимими, достовірними, а в своєї сукупності достатніми для встановлення порушеного права позивача та його захисту в судовому порядку. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ч.ч.\~1,\~3\~ст.\~89\~ЦПК України\~суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню, а саме з [PERSON] слід стягнути заборгованість за спожитий природний газ в розмірі 8862,30 грн., а також сплачений позивачем судовий збір. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved