Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] , в особі представника [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був між ними зареєстрований 26 червня 1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану м.Первомайськ Миколаївської області, актовий запис № 146. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування своїх позовних вимогвказано, що вони більше року не проживають разом, шлюбні стосунки не підтрмують. Шлюбні відносини між ними були припинені через відсутність взаєморозуміння та поваги, втрачено почуття любові. Шлюб між ними носить формальний характер, сторони не пов`язані спільним побутом. На підставі ст.ст. 278-279 ЦПК України, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача [PERSON] - адвокат Голуб О.В. в судове засідання не з`явилася, надала до суду через систему "Електронний суд" заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримувала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просив слухати справу у його відсутність, позовні вимоги визнав не заперечува проти задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована, ґрунтується на законі та підлягає задоволенню. В судовому засіданні судом встановлено, що 26 червня 1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану м.Первомайськ Миколаївської області, актовий запис № 146, між сторонами по справі було зареєстровано шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Сторони мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин справи суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно, підстав для досягнення примирення між сторонами немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, тому суд приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами. Згідно ч. 2 ст. 114, абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка після розірвання шлюбу просила прізвище їй не змінювати.

Outcome: approved