Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-27 00:00:00

Позивач вернувся до суду із позовом до Новоодеської міської ради Миколаївського району Миколаївської області про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на житловий будинок. У своїх вимогах посилається на те, що 30 січня 2009 року вона придбала у [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] за 85000 гривень, про що продавець склав відповідну розписку. При цьому [PERSON] передав позивачу ключі від будинку та правовстановлюючі документи на будинок і позивач почав проживати у вказаному будинку, проводити ремонт, оплачувати комунальні послуги де і проживає по теперішній час. При купівлі будинку позивач та [PERSON] домовились оформити договір купівлі-продажу будинку нотаріально. Але [INFO] [PERSON] помер. Спадкоємцем після його смерті є його син [PERSON] , який свої спадкові права на спірний будинок не оформляв. Позивач звергалась до нього з приводу оформлення ним спадкових прав на будинок та подальшого нотаріального оформлення договору купівлі-продажу будинку, але він відмовляється у зв`язку із з браком часу та коштів. Таким чином договір купівлі-продажу будинку між позивачем та [PERSON] було фактично укладено і його умови виконано, хоча і не додержано встановленої законом форми. З посиланням на те, що сторони виконали усі умови договору, однак з об`єктивних причин вони втратили можливість нотаріально посвідчити правочин, відповідно до вимог ч.2 ст. 220 ЦК України в позивач просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу від 30.01.2009 року, укладений між нею та [PERSON] та визнати за нею право власності на спірне майно. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його та позивача відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідач у судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву про визнання позовних вимог і розгляд справи у його відсутність. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] був власником житлового будинку з усіма господарськими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується, свідоцтвом на право особистої власності на житловий будинок від 26.08.1991 року виданим виконавчим комітетом Новосафронівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, з реєстровим написом №12 (реєстраційна книга 1) від 26.08.1981 року Вознесенського БТІ та копією технічного паспорту вказаного житлового будинку. Згідно розписки від 30.01.2009 року, [PERSON] продав житловий будинок за адресою: [ADDRESS] [PERSON] за 85000 грн. та зобов`язався оформити договір купівлі-продажу квартири з нею у нотаріальному порядку. Дослідженими судом доказами підтверджується зміна 17.10.2014 року [PERSON] прізвища на [PERSON] , а також зміна найменування [ADDRESS] , на [ADDRESS] . Фактичне і повне виконання правочину відбулося ще 30.01.2009 року і з того часу покупець (позивач) фактично вступила у свої права як власник вказаного житлового будинку і здійснювала ці права до цього часу, а саме позивач почала проживати у вказаному будинку, проводити ремонт, оплачувати комунальні послуги, проживає у вказаному будинку по теперішній час. Разом з тим [PERSON] , помер [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 19.05.2009 року виданим Новосафронівською сільською радою Новоодеського району Миколаївської області. Таким чином сторонами втрачено можливість нотаріального посвідчення спірного договору купівлі-продажу через смерть продавця. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв його син [PERSON] , який отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно відмінне від спірного житлового будинку, а спадкові права на спірний житловий будинок не оформив, що підтверджується копією спадкової справи №210/2009 розпочатої після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. У відповідності до правової позиції яка міститься у п. 61 постанови ВС від 26.09.2018 року у справі за № 910/21911/14, у разі застосування судом вищевказаних норм та визнання договору дійсним наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особо, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа мас право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як встановлено судом на час складення вищевказаної розписки про укладення угоди про купівлю-продаж належного [PERSON] житлового будинку, між сторонами було досягнуто згоди щодо усіх істотних умов договору, сплачено повну ціну за об`єкт купівлі-продажу згідно узгоджених сторонами умов, позивач почала фактично проживати у спірному будинку, тобто відбулося повне виконання договору, але можливість нотаріального посвідчення вказаної угоди про яку домовилися сторони була втрачена у зв`язку із смертю продавця. Отже, за вказаним договором, позивач набула право власності на вказаний житловий будинок, а тому наявні підстави для визнання дійсним договору купівлі-продажу укладеного 30.01.2009 року між по позивачем та [PERSON] . Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.2 ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 41 Конституції України, п.2 ч.1ст.\~3\~ЦК України та ч.1 ст. 321 ЦК України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та Законом. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 334\~ч.3\~Цивільного кодексу\~України передбачено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Згідно положень ч.4 ст. 200 та ч.4 ст.206 ЦПК України суд у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як встановлено судом визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Приймаючи до уваги те, що при укладенні угоди сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне фактичне виконання договору, суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню. За клопотанням позивача судові витрати слід покласти на неї.

Outcome: approved