Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-16 00:00:00

свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з 14.09.2012 року вона перебуває з відповідачем у шлюбі, в якому [INFO] у сторін народився син [PERSON] , а [INFO] - син [PERSON] . На даний час позивачка ініціювала позов про розірвання вказаного шлюбу. Крім того, відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання вказаних синів не надає. Позивачка зазначила, що відповідач має можливість надавати грошову допомогу на утримання синів, оскільки є здоровим та працездатним. У зв`язку з цим позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на утримання їх синів в розмірі 1/3 (однієї третьої) частини усіх видів доходів платника аліментів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину. Позивачка в судове засідання не з`явилася, однак, 19.12.2024 року її представник, адвокат Ілюк Оксана Василівна подала до суду заяву, в якій просить провести розгляд справи без її та позивачки участі, вказавши що позовні вимоги сторона позивачки підтримує в повному обсязі (а. с. 19). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причин своїх неявок він суду не повідомив, не звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутність та не подав відзив на позов. Відповідно до ч. 4\~ ст. 223 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому відповідно до положень ч. 4 ст.\~223\~та ч. 1 ст. 280 ЦПК України\~суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторона позивача не вказала, що заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи (їх представників), фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Згідно з даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (актовий запис № 1263) шлюб між сторонами зареєстровано 14.09.2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції (а. с. 4). Відповідно до свідоцтв про народження серії [NUMBER] (актовий запис № 10) та серії [NUMBER] (актовий запис № 6) сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а. с. 5, 6). Згідно з даними довідки № 340, виданої виконавчим комітетом Підгайчиківської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області 20.11.2024 року, місце проживання позивачки та вказаних малолітніх синів зареєстроване в [ADDRESS] (а. с. 7). Відповідно до\~ст.180 Сімейного кодексу Українибатьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення дітьми повноліття. Частиною 3\~ст. 181 цього Кодексу\~передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 182 вказаного Кодексупри визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів,у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. На підставі наведеного, враховуючи вік синів сторін та пов`язані з цим витрати на їх харчування, утримання, забезпечення найбільш необхідними речами, фізичний та духовний розвиток, суд вважає за можливе та доцільне визначити аліменти в розмірі 1/3 (однієї третьої) частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Такий розмір відповідатиме вимогам розумності і справедливості,\~та є мінімально гарантованим розміром аліментів. Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з положеннями ч. 6 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір, від сплати якого звільнена позивачка. На підставі наведеного, ст.ст. 180-182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved