Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-23 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернулась до суду з позовом в якому зазначила, що з 28.04.2018 року по даний час перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було зареєстровано Коростенським відділом РАЦСУ, актовий запис №76. \~ \~ \~ \~Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який в даний час проживає з нею. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, під час перебування в шлюбі між ними постійно виникали непорозуміння і сварки, так як відповідач проявляє до неї неповагу. Фактично шлюбні відносини між ними припинено, проживають окремо один від одного. При таких обставинах сумісне життя і збереження сімї стали неможливими. Просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , який укладено 28.04.2018 року, зареєстровано Коростенським відділом РАЦСУ, актовий запис №76. 26.11.2024 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення (виклику) сторін, та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових і електронних доказів щодо заперечення проти позову. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком направлялась рекомендованими листами за місцем реєстрації відповідача. Одночасно про розгляд справи в спрощеному провадженні повідомлялось шляхом розміщення оголошення на веб-сайті суду. У встановлений строк відзив на позов та будь які клопотання, пов`язані з розглядом справи не надійшли. 17.01.2025 року [PERSON] подав заяву в якій зазначив, що проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 28.04.2018 року, який був зареєстрований Коростенським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стан Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 76. Від подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . \~Причиною розірвання шлюбу є втрата кохання та взаємопорозуміння, внаслідок чого позивач не бажає в подальшому підтримувати з відповідачем подружніх та сімейних стосунків. За визначенням ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ч. 1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічне положення закріплено в ст.24 Сімейного кодексу України. Положеннями ч. ч. 3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, у тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд вважає, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача.

Outcome: approved