Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-28 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що у серпні 2020 року позивач познайомився з [PERSON] , з якою з березня 2021 року між ними склались близькі стосунки. Позивачу стало відомо, що [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , і дізнавшись про її вагітність, [PERSON] припинив з нею відносини, будучи впевненим, що батьком дитини є відповідач. [INFO] [PERSON] народила сина - [PERSON] . Згідно відомостей з повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану щодо актового запису про народження, в актовому записі про народження дитини батьком дитини записано відповідача, оскільки на момент народження він з [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано на підставі рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська. Через певний час після народження дитини (у [INFO]) [PERSON] повідомила [PERSON] про те, що [PERSON] , [INFO] , є його сином. З моменту, коли позивач достеменно дізнався про те, що є батьком дитини він приймає максимально можливу участь у вихованні сина, забезпечуючи йому всебічний розвиток та надає необхідну фінансову підтримку для реалізації усіх потреб дитини. На підставі викладеного, він звернувся до суду з відповідним позовом, в якому просив визнати [PERSON] батьком дитини - [PERSON] , [INFO] , матір`ю якої є [PERSON] , [INFO] ; внести зміни до актового запису №61 від 18 березня 2022 року про народження [PERSON] , [INFO] , виключивши відомості про батька [PERSON] , зазначивши у графі відомості про батька [PERSON] , та змінивши прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] » та по батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] », а також покласти судові витрати на позивача. 29 листопада 2024 року ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська прийнято до свого провадження позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, в якій підтримав заявлені позовні вимоги та просив задовольнити у повному обсязі. Представником відповідача [PERSON] в системі «Електронний суд» було сформовано заяву, в якій стороною відповідача визнано позовні вимоги і обставини викладені у позовній заяві, та не заперечує щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі. Від третьої особи - [PERSON] до суду надійшла заява, в якій вона підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі і обставини на яких вони ґрунтуються, та просила суд визнати позивача батьком дитини [PERSON] . Представником третьої особи - Південного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було направлено до суду заяву в якій вона просила розглянути справу без присутності їх представника. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов такого висновку. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис №61, батьком якого зазначено [PERSON] , а матір`ю [PERSON] (а. с. 28). Матеріалами справи підтверджено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано на підставі рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 листопада 2023 року у справі №207/4623/23, яке набрало законної сили 11 грудня 2023 року (а. с. 26-27). Разом з тим, відповідно до висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження №39759 від 03 жовтня 2023 року медико-генетичного центру «Мама Папа» встановлено ймовірність того, що [PERSON] , [INFO] , є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , в рамках проведеного дослідження складає 99,9999994% (а. с. 33-51). Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Частинами 1, 3 статті 128 СК України передбачено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту ч. 2 ст. 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у вказаній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved