Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Глухівського міськрайонного суду Сумської області із вказаним позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 110156 від 20.11.2020 р., виданий приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, про стягнення з неї заборгованості в сумі 14916,75 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що нотаріус видав виконавчий напис на підставі кредитного договору, який не був нотаріально посвідчений, а сама позивач не була повідомленою про вимогу кредитора вчинити виконавчий напис. Крім того, нотаріус не повідомив її як боржника про звернення до нього із заявою про вчинення виконавчого напису. Таким чином, при вчиненні виконавчого напису нотаріусом порушено вимоги закону щодо вчинення виконавчих написів, а тому позивач просить визнати вказаний вище виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою судді від 17.12.2024 р. відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідачу запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позовну заяву та заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. 31.12.2024 р. відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження, проте відзиву на позов, у встановлений судом строк, не подав. Треті особи, у встановлений судом строк, пояснень щодо позову не подали. Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, суд встановив наступне. Судом встановлено, що приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Закорко В.В. 05.07.2021 р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 65973408 на підставі виконавчого напису № 110156, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем 20.11.2020 р., про стягнення з боржника [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості у розмірі 14961,75 грн. (а.с. 11-12). Також, постановою приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Закорко В.В. від 05.07.2021 р. на підставі виконавчого напису № 110156, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. 20.11.2020 р., про стягнення з боржника основної винагороди, постановлено стягнути з боржника [PERSON] основну винагороду у сумі 1491,68 грн. (а.с. 13-14). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Закорко В.В. від 05.07.2021 р. на підставі виконавчого напису № 110156, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. 20.11.2020 р., про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, постановлено визначити для боржника [PERSON] розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у загальній сумі 490,00 грн. (а.с. 15-16). Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Відповідно до приписів ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.12 № 296/5 визначений порядок вчинення виконавчих написів. Згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Підпунктом 1.2 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. При вчиненні виконавчого напису відповідно до пунктів 3.2, 3.5 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. У пункті 2 вищевказаного Переліку передбачено стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Для одержання виконавчого напису на кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду відповідає висновкам, викладеним у раніше ухвалених нею постановах від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19) та від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18). Згідно частини 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що позивач була сповіщена про намір вчинення виконавчого напису, у відповідача на момент його вчинення існувало право на стягнення заборгованості, і що виконавчий напис вчинено на підставі первинних документів, які підтверджують заявлену до стягненню суму заборгованості; з наявних доказів неможливо встановити період, за який нараховані проценти. Зазначене в сукупності дає підстави для висновку, що на момент вчинення виконавчого напису не існувало обставин, що беззаперечно підтверджували безспірність заявлених відповідачем вимог, що є безумовною підставою для задоволення позову та визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати, а саме: 1211,20 грн. понесених позивачем на сплату судового збору та 605,60 грн. на сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову, оскільки таку заяву було задоволено. На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 253, 254, 530, 631 ЦК України,

Outcome: approved