Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-28 00:00:00

До Сколівського районного суду Львівської області 13 вересня 2024 року в порядку цивільного судочинства за допомогою системи «Електронний суд» звернувся позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК» КЕШ ТУ ГОУ» в особі представника Пархомчук Сергія Валерійовича з позовною заявою до відповідача - [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просить стягнути з [PERSON] (код ІНН: [NUMBER] , паспорт [NUMBER] , виданий Сколівським РВГУМВС України у Львівській області 21 квітня 2011 року. Дата народження? [INFO] , адреса проживання: [ADDRESS] , тел. [NUMBER] , електронна пошта: [INFO] ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК» КЕШ ТУ ГОУ» (місцезнаходження: 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 82, офіс 7, код ЄДРПОУ: 42228158) заборгованість за Кредитним договором № 198451 від 29 червня 2021 року, в сумі 10 040 (десять тисяч сорок гривень) 00 копійок. Заявлені вимоги мотивує тим, що 17 лютого 2022 між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу № 01-17/02/2022, відповідно до умов якого ТОВ «ЗАЙМЕР» відступило ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 17 лютого 2022 року до договору факторингу № 01-17/02/2022, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] . 26 червня 2021 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та [PERSON] укладено кредитний договір № 198451, відповідно якого відповідач отримав суму кредиту 2 000 грн, строк кредиту 21 день, стандартна процентна ставка 2 % в день або 430 % річних. 26 червня 2021 року на картковий рахунок відповідача було перераховано кредитні кошти в сумі 2 000, 00 грн., за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] . Станом на 25 червня 2024 року загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 10 040, 00 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 2 000, 00 грн., простроченої заборгованості за процентами в розмірі 8 040, 00 грн. Вказаний розмір заборгованості позивач прохає стягнути з відповідача та покласти на нього понесені судові витрати. Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області Курницької В.Я. від 23 вересня 2024 року прийнято вказану вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи. Призначено на 15 листопада 2024 року за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін у справі. Розгляд справи відкладався на 24 січня 2025 року з підстав, викладених в ухвалі Сколівського районного суду Львівської області від 15 листопада 2024 року. Відповідач [PERSON] - відзив на позов із викладенням своїх заперечень, відповідно до норм ЦПК України, до суду не подавав, а також, не подавав заяви про визнання ним позовних вимог ТОВ «ФК» КЕШ ТУ ГОУ», незважаючи на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 23 вересня 2024 року. Заяв, клопотань від відповідача у зазначеній цивільній справі, пов`язаних із розглядом справи, до суду не надходило. Частиною 1 статті 279 ЦПК України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше (ч. 5 ст. 279 ЦПК України). Вказана вимога ЦПК України роз`яснена судом учасникам справи в ухвалі про відкриття провадження у справі. Сторони у справі не подавали клопотань про розгляд зазначеної справи з повідомленням сторін, а суд не вбачав підстав для розгляду справи з повідомленням сторін з власної ініціативи. Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, скероване відповідачу, повернулось на адресу суду з долученою Довідкою Укрпошти з відміткою «Повертається, адресат відсутній за вказаною адресою». Так, у відповідності до п. 4 ч. 8ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відтак, суд констатує належність повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи. Крім того, про час та місце судового засідання, відкладеного на 24 січня 2025 року відповідаа було повідомлено шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада України». Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Оскільки текст рішення складено 29 січня 2025 року, то незважаючи на те, що судове засідання призначене на 24 січня 2025 року, датою ухвалення рішення є саме 29 січня 2025 року. Перевіривши зібрані докази, постановляючи рішення, суд позовні вимоги задовольняє частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 26 червня 2021 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 198451, відповідно до п.п. 1.1-1.3 якого відповідач отримав суму кредиту 2 000 грн, строк кредиту 21 день, стандартна процентна ставка 2 % в день або 430 % річних (а.с. 12-15). Факт отримання коштів позичальником підтверджується інформаційною довідкою від 20 травня 2024 року, відповідно до якої 26 червня 2021 року на картковий рахунок відповідача було перераховано кредитні кошти в сумі 2 000, 00 грн., за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] (а.с. 24). 17 лютого 2022 між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу № 01-17/02/2022, відповідно до умов якого ТОВ «ЗАЙМЕР» відступило ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників (а.с. 16-19). Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу від 17 лютого 2022 року № 01-17/02/2022, ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] (8). Згідно з випискою з особового рахунку за кредитним договором № 198451 від 26 червня 2021 року на 25 червня 2024 року загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 10 040, 00 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 2 000, 00 грн., простроченої заборгованості за процентами в розмірі 8 040, 00 грн. (а.с.7). Згідно ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ст.610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 у справі № 310/11534/13-ц. Таким чином, позикодавець ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» відповідно до ст.1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти. Зважаючи на належним чином доведений факт отримання відповідачем 2 000, 00 грн. кредитних коштів за договором про надання фінансового кредиту № 198451 від 26 червня 2021 року, право вимоги за яким перейшло до позивача у справі, вимога останнього про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в розмірі 2 000,00 грн підлягає задоволенню. Відповідно до п.1.2 договору про надання фінансового кредиту № 198451 від 26 червня 2021 року, кредит надається строком на 21 день, тобто до 19 липня 2021 року. Згідно п.1.3 договору про надання фінансового кредиту № 198451 від 26 червня 2021 року, за користування кредитом клієнт сплачує товариству 730 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2 % (процентів) на добу. Тип процентної ставкифіксована. Тобто, нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється виключно в межах строку кредиту, що передбачено, окрім ст.1048 ЦК України, і самим договором. В той же час, в порядку ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, позивачем не надано суду доказів, а матеріали справи таких не містять щодо пролонгації строку кредитування та доказів складання та доведення до відповідачки оновлених графіків платежів, тощо. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню 2 000, 00 грн суми кредиту та 840, 00 грн нарахованих відсотків за 21 день, що складає період кредитування (2 000 х 2 % х 21), що разом становить 2 840, 00 грн. Враховуючи, що суд дійшов висновку про часткове задоволення заявлених позовних вимог, у відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір в розмірі 685, 22 грн пропорційно розміру задоволених вимог. Щодо витрат на правову допомогу, суд зазначає таке. Витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч.ч.1,2 ст.137 ЦПК України). За змістом ч.ч.3,4,5 ст.137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу представником позивача долучено договір про надання правової допомоги від 29 грудня 2023 року, укладений між ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» та адвокатом Пархомчук С.В., копію довіреності ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» від 29 грудня 2023 року, копію акту про отримання правової допомоги від 11 листопада 2024 року, відповідно до якого адвокат Пархомчук С.В. надав, а клієнт ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» прийняв правову допомогу на суму 10 500 грн.; копію платіжної інструкції № 3 2794 від 11 листопада 2024 року на суму 10 500 грн, копію рахунку від 11 листопада 2024 року на суму 10 500, 00 грн. Зважаючи на те, що заявлені позовні вимоги задоволено частково, понесені та документально підтверджені позивачем судові витрати на правничу допомогу в сумі 10 500 грн. підлягають розподілу пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відтак, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2 970, 12 грн. витрат на правову допомогу.

Outcome: partial