Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-15 00:00:00

Представник позивача АТ «Сенс Банк» адвокат Назар Мужик звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи вимоги тим, що 11.04.2023 року [PERSON] уклав з АТ «Альфа Банк» угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 631575968. Відповідно до умов кредитного договору банк зобов`язався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором, повернути кредит, виплатити проценти за користування кредитом, сплатити комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Умовами кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником умов договору останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед банком протягом 30 календарних днів з дня отримання від банку інформації. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 04.09.2023 заборгованість за кредитним договором становить 260\~428.20 гривень. 12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». З метою досудового добровільного врегулювання спору на адресу позичальника направлено досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань. Дану вимоги залишено відповідачем без реагування. Тобто, відповідач свідомо не скористався своїм правом на дотримання строку для погашення заборгованості за кредитним договором. АТ «Сенс Банк» вчинило всі необхідні дії для досудового урегулювання спору. За таких обставин представник позивача просить стягнути з [PERSON] на користь\~АТ «Сенс Банк»\~заборгованість за кредитним договором № 631575968 у сумі 260\~428.20 гривень. \~ \~ \~ \~ Ухвалою суду від 06.03.2024 року відкрито провадження у даній справі, визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено дату підготовчого засідання. На підставі ухвали суду від 01.08.2024 року підготовче провадження у даній справі закрите та призначено дату розгляду справи по суті. Судовий розгляд неодноразово відкладався із-за неявки відповідача. У судове засідання, що призначене на 16.01.2025 року представник позивача не прибув, за останнім клопотанням просив розгляд справи проводити в режимі відеоконференції, проте обидва представники банку на час, призначений для розгляду справи у мережі не перебували. Враховуючи, що у матеріалах справи містяться заяви представника позивача про розгляд справи за його відсутності, в яких позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності представника позивача. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідач [PERSON] повідомлявся судом належним чином про дату, час та місце судового засідання, повторно не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, відзиву не надав. \~ \~ \~ \~ Враховуючи, що представник позивача не заперечував проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. \~ \~ \~ \~ Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд зазначає про таке. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позивальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено парафом 2 цієї глави і не випливає із суті кредитного договору. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу за весь час прострочення. З тексту позовної заяви та Досудової вимоги щодо виконання договірних зобов`язань від 25.01.2024 року, адресованої [PERSON] , вбачається, що 11.04.2023 року [PERSON] уклав з АТ «Альфа-Банк» угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 631575968. Проте до матеріалів справи долучена Оферта на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 631575968, підписана [PERSON] 27.01.2021 року. 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк», що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 30 листопада 2022 року. 25.01.2024 року АТ «Сенс Банк» на адресу [PERSON] направлено Досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань за кредитним договором № 631575968, укладеним між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] 11.04.2023 року. З наданого АТ «Сенс Банк» розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 17.07.2023 року загальна сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 631575968 від 27.01.2021 становить 260\~428.20 гривень. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною другою ст. 638 ЦК України визначено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Позивач, підписавши оферту про укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, уклав угоду про надання особистого кредиту № 631575968 від 27.01.2021 року, істотні умови якої визначені в Договорі, оферті на укладення Угоди про обслуговування Платіжних карток від 27.01.2021 року, паспорті споживчого кредиту. При цьому позивачем не надано суду в якості доказу належним чином оформлений розрахунковий документ, який підтверджує факт видачі/перерахування кредитних коштів на підставі вказаної Анкети-заяви на відповідний рахунок відповідача, та згідно з яким можна було б встановити суму, яку позивач надав/перерахував відповідачу саме як кредитні кошти; підтвердив факт користування вказаними кредитними коштами відповідачем, а також можна було б встановити суму, яку відповідач сплатив/перерахував позивачу в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. Крім того, при вирішенні питання щодо стягнення заборгованості у зазначеному розмірі, суд враховує, що в позовній заяві не зазначено, з чого складається сума заборгованості за кредитним договором. Позивачем не розкрито таке поняття як «прострочена заборгованість за наданим (тілом кредиту)», його правову природу та підстави нарахування не передбачені умовами договору, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості визначити відмінності між термінами і поняттями «тіло кредиту» та «прострочене тіло кредиту», що, з урахуванням принципу юридичної визначеності, виключає підстави для покладення на споживача банківських послуг обов`язку по його поверненню. Також суд зазначає, що обставини, вказані у тексті позову не відповідають даним, що вказані у письмових доказах стосовно дати укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що наданий позивачем розрахунок заборгованості є неналежним доказом, інших належних, достатніх і допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог позивачем не надано, а тому вважає необхідним у задоволенні позовних вимог відмовити. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України у разі відмови в задоволені позову судові витрати по справі залишаються за позивачем. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed