Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-22 00:00:00

Представник позивача [PERSON] , в інтересах позивача, [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на малолітню дитину. Даний позов мотивує тим, що 22 серпня 2017 року позивач зареєструвала з відповідачем шлюб, актовий запис №8. Вказує, що від спільного подружнього проживання у них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем. Вказує, що шлюбне життя позивачки та відповідача не склалося, виникали конфлікти. Зазначає, що сторони разом не проживають, їх фактично нічого не об`єднує. Вказує, що неможливо відновити гармонійні сімейні відносини між сторонами, кожен з них має протилежні погляди на відносини в сім`ї. Зазначає, що сторони не ведуть спільне господарство, не спілкуються. Зазначає, що примирення між позивачкою та відповідачем є неможливим та недоцільним. Зазначає, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Зазначає, що дитина хворіє на простудні захворювання, на що потрібно кошти. Зазначає, що позивачка повинна забезпечувати всім необхідним сина постійно. Зазначає, що відповідач є фізично здоровою людиною, тому може надавати матеріальну допомогу на утримання сина, та зазначає, що це є обов`язком відповідача, яка батька дитини. Зазначає, що інших утриманців у відповідача немає, інвалідності немає, та зазначає, що відомо, що відповідач працює на тимчасових заробітках. Представник позивача в інтересах позивача просить розірвати шлюб між сторонами, а саме між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований 22 серпня 2017 року, після розірвання шлюбу просить залишити позивачу прізвище " [PERSON] ", також просить стягувати з [PERSON] , [INFO] , на користь, [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до повноліття дитини. Позивач у судове засідання не з`явилася, однак в позовній заяві представник позивача просив розгляд справи проводити без участі позивача та представника позивача. Відповідач у судове засідання не з`явився повторно, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового засідання, у встановленому законом порядку. Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити частково, з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 серпня 2017 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , зареєстрували шлюб у Виконкомі Матеївецької сільської ради об`єднаної територіальної громади Коломийського району Івано-Франківської області, про, що 22 серпня 2017 року складено актовий запис № 8 (а.с.5). Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , вбачається, що батьками дитини є сторони по справі (а.с. 6). Відповідно до копії довідки про реєстрацію місця проживання №410 від 06.12.2018 року [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Згідно акту обстеження факту проживання за адресою: [ADDRESS] , вбачається, що обстежевши господарський двір в [ADDRESS] , комісія, стверджує, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] дійсно проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Згідно копії довідки про склад сім`ї вбачається, що до складу сім`ї входять зокрема сторони, та їхній син (а.с.9). Враховуючи наявність стійкого волевиявлення позивача, спрямованого на розірвання шлюбу, у суду склалася достатня впевненість в тому, що подальше сумісне життя подружжя неможливе, шлюб та сім`я розпалися остаточно та існують формально. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За приписами ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищенаведене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, з`ясувавши фактичні взаємостосунки подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи величину прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку ,встановленого законодавством, а також те, що обов`язок утримувати дитини є рівною мірою обов`язком, як матері так і батька, суд приходить до висновку про те, що позов слід задовольнити частково, та слід розірвати шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований 22 серпня 2017 року у Виконкомі Матеївецької сільської ради об`єднаної територіальної громади Коломийського району Івано-Франківської області, після розірвання шлюбу слід залишити позивачу прізвище " [PERSON] ", а також слід стягувати з відповідача на користь позивача, аліменти на утримання малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Стягнення аліментів слід розпочати з дня подання позову до суду, тобто з 15.08.2024 року, і слід проводити до досягнення дитиною повноліття. Питання судових витрат слід вирішити у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України, тобто слід стягнути з [PERSON] , на користь [PERSON] , судовий збір у розмірі 1211 гривень 20 копійок, та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 гривень, а також слід стягнути з [PERSON] , у дохід держави - 1211 гривень 20 копійок судового збору. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial