Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-23 00:00:00

29.02.2024 від Моторного (транспортного) страхового бюро України до Харківського районного суду Харківської області надійшла позовна заява до [PERSON] з наступними вимогами: стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати у розмірі 109 588 грн 94 коп.; стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати. На обґрунтування позовної заяви зазначено, що 20.08.2021 о 14:55 годині на автодорозі Харків-Зміїв-Балаклія, [PERSON] керуючи автомобілем Kia, реєстраційний номер [NUMBER] , на перехресті з с. Темнівка не переконався, що це буде безпечно, та здійснив обгін, де допустив зіткнення з автомобілем Ford, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою від 21.01.2022 Харківським районним судом Харківської області у справі №\~635/10201/21, провадження № 3/635/163/2022, яка набрала законної сили 01.02.2022, було закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП у відношенні [PERSON] у зв`язку із закінченням на час розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 446106 від 20.08.2021, [PERSON] порушив вимоги пункту 14.6 а) ПДР України. [PERSON] підписав протокол без зауважень. Порушення пункту 14.6 а) ПДР України водієм [PERSON] знаходиться у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної події. Правовідносини, які виникли в цій події між відповідачем та позивачем, полягають у спорі про відшкодування витрат, пов`язаних з регламентною виплатою в порядку регресу, які регулюються нормами ЦК України та Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". [PERSON] знаходився за кермом автомобіля, мав при собі свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Kia, реєстраційний номер [NUMBER] , посвідчення водія [NUMBER] , тобто правомірно володів цим транспортним засобом. За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. Згідно ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Таким чином, вказана норма містить вказівку на перерозподіл обов`язку доказування та зобов`язує саме відповідача довести, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, була спричинена внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Разом з тим, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела. Відповідно до п. 39.1 ст. 39.1. Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту. Відповідно до п. п. а), п. 41.1 ст.41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Підпунктом г) п. 41 ст. 41. Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: особами, на яких поширюється дія пункту 13.1 статті 13 цього Закону. Пунктом 13.1 ст.13 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що учасники бойових дій та інваліди війни, що визначені законом, інваліди І групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним інваліду І групи, у його присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом. Відповідно до п. 38.2.1 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону; Частиною 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завданою іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Частиною 4 статті 21 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України. Дані ЄЦБД МТСБУ(http://www.mtsbu.ua/ua/) не містять підтвердження, що на час ДТП, транспортний засіб КІА, реєстраційний номер [NUMBER] був забезпечений договором ОСЦПВВНТЗ, а також відомості, що водій [PERSON] підпадає під норму п. 13.1 ст. 13 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", відсутні. Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була забезпечена чинним договором ОСЦПВВНТЗ серія ЕР/203089154 (дія з 09.03.2021 по 08.03.2022), страховик - ПрАТ "СК "Альфа Страхування", відомості внесенні в ЄЦБД МТСБУ. З метою отримання відшкодування (регламентної виплати), ТОВ "ОМЕГА" в особі Постульги Д. В., яка є власником КТЗ Ford, реєстраційний номер [NUMBER] , на підставі ст. ст. 33, 35, п. 41.1 ст. 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", звернулася до МТСБУ: з повідомленням про ДТП від 25.08.2021 та зареєстровано справу МТСБУ: 78979; з заявою на виплату страхового відшкодування від 25.08.2021. Вартість відновлювального ремонту автомобіля потерпілого, пошкодженого внаслідок ДТП, склала 125 342 грн 22 коп. 14.03.2022 МТСБУ визначило розмір регламентної виплати в розмірі 107 876 грн 12\~коп., та того ж дня потерпілому [PERSON] було перераховано вказану суму. Загальний розмір витрат МТСБУ з урахуванням витрат на збір документів, послуги проведення огляду пошкодженого транспортного засобу складає: 109 588 грн 94 коп. Позивач відшкодував завдані відповідачем збитки внаслідок ДТП у розмірі 107 876 грн 12 коп., а також витрати на послуги проведення огляду пошкодженого транспортного засобу в розмірі 1 712 грн 82 коп. Таким чином, особою, відповідальною за завдані потерпілому збитки, у даному випадку є відповідач. Відповідач вказаної суми не сплатив, у зв`язку з чим Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до суду для захисту своїх прав та інтересів (а. с. 2-13). Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 05.03.2024 справу за підсудністю передано до Чугуївського міського суду Харківської області. Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 06.05.2024 справу за підсудністю передано до Зміївського районного суду Харківської області. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 31.05.2024 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду на 27.06.2024. 27.06.2024 за клопотанням відповідача [PERSON] , судовий розгляд відкладено на 22.07.2024, та того ж дня відповідач був ознайомлений з матеріалами цивільної справи. 08.07.2024 від представника відповідача [PERSON] надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, та їй було надано доступ до справи. 12.07.2024 від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити позивачу у задоволенні позову. На обґрунтування відзиву зазначено, що у справі відсутні докази винуватості [PERSON] у дорожньо-транспортній пригоді, а постановою Харківського районного суду Харківської області від 21.01.2022 у справі № 635/10201/21 було закрито провадження за ст.\~124 КУпАП у відношенні [PERSON] у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Цивільний позов ТОВ "Омега" до [PERSON] не був пред`явлений. Також, в матеріалах справи відсутні докази щодо виклику [PERSON] на місце проведення огляду автомобіля. Отже, враховуючи відсутність [PERSON] під час проведення експертом огляду автомобіля страхувальника, були відсутні підстави вказати на зауваження під час цього огляду. Долучений до матеріалів справи звіт експерта не відповідає вимогам ЦПК України, оскільки експерт не був попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК\~України. Також, матеріали справи не містять відомості про особу [PERSON] , яка отримала страхову виплату. На підставі викладеного, вважала, що вина відповідача не доведена, а отже цивільно-правова відповідальність не настала, тому наявні підстави для відмови у позові (а. с. 126-128). 15.07.2024 представник позивача Чепіков О. О. надіслав відповідь на відзив, в якій просив відмовити у прийнятті відзиву, а позов задовольнити. На обґрунтування відповіді на відзив зазначив, що в даних відносинах [PERSON] повинен відшкодувати шкоду, заподіяну внаслідок ДТП, яка сталася з його вини. Щодо перерахування коштів [PERSON] вказав, що це описка, оскільки платіжним дорученням № 817961 від 16.03.2022 підтверджується перерахування коштів ТОВ "ОМЕГА". Про огляд пошкодженого автомобіля Ford, реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] сповіщався електронним повідомлення № 000345 (а. с. 147-152). 18.07.2024 від представника відповідача [PERSON] через систему "Електронний суд" надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, яке ухвалою суду від 18.07.2024 задоволене. 22.07.2024, 24.09.2024, 05.11.2024, 11.12.2024 за клопотанням представника відповідача [PERSON] судовий розгляд відкладено, востаннє на 24.01.2025. 13.01.2025 представник відповідача [PERSON] через систему "Електронний суд" подала клопотання про долучення до матеріалів справи відеозапису події, який міститься у файлі - 2_5260312752563425342.AVI, тип-фільм AVI, розмір 885.13 МБ. Представник позивача\~Чепіков О.\~О. подав заяву, в якій просив судовий розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у заявах по суті. Представник відповідача [PERSON] під час судового розгляду позовні вимоги не визнала з підстав, викладених у відзиві на позов. Вважала, що [PERSON] не порушував Правил дорожнього руху, тому у позові належить відмовити. Вислухавши представника відповідача, дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази та наданий представником відеозапис з відеореєстратора, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно протоколу\~про адміністративне\~правопорушення серії\~ДПР18\~№ 446106\~від 20.08.2021\~виклад обставин\~правопорушення зазначений: 20.08.2021 о 14:55 годині на автодорозі Харків-Зміїв-Балаклія, [PERSON] керуючи автомобілем Kia Optima, реєстраційний номер [NUMBER] , на перехресті з с. Темнівка не переконався, що це буде безпечно та здійснив обгін, де допустив зіткнення з автомобілем Ford, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження (а. с. 47). Постановою Харківського районного суду Харківської області від 21.01.2022, яка набрала законної сили 01.02.2022, закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП стосовно [PERSON] на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення (а. с. 65-67, 129, 130). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] транспортний засіб Ford Courier, реєстраційний номер [NUMBER] , належить ТОВ\~"ОМЕГА" (а. с. 58). 04.01.2021 між ФО-П [PERSON] та ТОВ "Торгово-промислова компанія "ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА" укладено договір № 174-21 оренди транспортних засобів з екіпажем на автомобіль ЗАЗ-110557, реєстраційний номер [NUMBER] (а. с. 48-51). 09.03.2021 між ТОВ\~"ОМЕГА" та ТОВ "ХАЙВЕЙ" укладено договір оренди транспортного засобу № 095653-21, за умовами якого ТОВ "ХАЙВЕЙ" орендував автомобіль Ford Courier, реєстраційний номер [NUMBER] , на строк до 31.08.2021 (а. с. 51 зворот-53). 09.03.2021 між ТОВ "ХАЙВЕЙ" та ФО-П [PERSON] укладено договір № ХА-2637 суборенди транспортного засобу (піднайму), за умовами якого ФО-П [PERSON] отримав в суборенду автомобіль Ford Courier, реєстраційний номер [NUMBER] (а. с. 54-59). На час настання дорожньо-транспортної пригоди автомобіль Ford Courier, реєстраційний номер [NUMBER] , був забезпечений Полісом № ЕР-203089154 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на строк до 08.03.2022 (а. с. 60, 61). 25.08.2021 [PERSON] повідомив Моторне (транспортне) страхове бюро України про дорожньо-транспорту пригоду з участю транспортних засобів: автомобіля Ford,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] ,\~під керуванням\~ [PERSON] та автомобіля Kia, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , зі схемою дорожньо-транспортної пригоди (а. с. 44-46) 25.08.2021 [PERSON] як представник ТОВ "ОМЕГА" звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з заявою про виплату страхового відшкодування у зв`язку з дорожньо - транспортною пригодою за участю транспортних засобів: автомобіля Ford,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] ,\~під керуванням\~ [PERSON] та автомобіля Kia, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] (а. с. 19). Відповідно до звіту № 1077 з визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників автомобіля, складеного 12 жовтня 2021\~року, ринкова вартість автомобіля Ford Courier, реєстраційний номер [NUMBER] , 2020\~року виготовлення, пошкодженого у наслідок ДТП 20.08.2021, до настання пошкоджень складала 436 503 грн 31 коп. Вартість відновлювального ремонту автомобіля Ford Courier, реєстраційний номер [NUMBER] , 2020 року виготовлення, пошкодженого у наслідок ДТП 20.08.2021, складає 154 161 грн 30 коп., з урахуванням ПДВ на складові частини. Коефіцієнт фактичного зносу складників автомобіля, що підлягають заміні - 0,22. Вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників автомобіля Ford Courier, реєстраційний номер [NUMBER] , 2020 року виготовлення, пошкодженого у наслідок ДТП 20.08.2021, складає 125 342 грн 22 коп., з урахуванням ПДВ на складові частини (а. с. 22-40). Даними довідки Моторного (транспортного) страхового бюро України № 1 від 14.03.2022 підтверджується, що сума до сплати завданої шкоди складає 107 876 грн 12 коп. (а. с. 21). На підставі наказу Моторного (транспортного) страхового бюро України № 3/1519 від 14.03.2022, сплачено на рахунок ТОВ "Омега" 107 876 грн 12 коп. за шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджується платіжним дорученням №\~817961 від 16.03.2022 (а. с. 20, 43). Окрім того, позивачем були понесені додаткові витрати на визначення розміру шкоди в розмірі 1 712 грн 82 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 1106000 від 25.10.2021 (а. с. 42). Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу Kia Optima, реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована. 09.09.2021 за вихідним № 3-01-б/32732 Моторне (транспортне) страхове бюро України надіслало на адресу [PERSON] повідомлення про звернення щодо дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортного засобу Kia, реєстраційний номер [NUMBER] , з пропозицією надіслати інформацію чи документальне підтвердження щодо подій 20.08.2021 (а. с. 18). 18.03.2022 за вихідним № 3-01б/5039 Моторне (транспортне) страхове бюро України надіслало на адресу [PERSON] лист щодо добровільного відшкодування понесених страховиком витрат (а. с. 16). У висновку експерта № 25 за результатами проведення експертного автотехнічного дослідження від 04.10.2021 зазначено, що в даній дорожній ситуації технічна можливість запобігти зіткнення з автомобілем Kia Optima під керуванням водія [PERSON] зі сторони водія автомобіля Ford Transit Courier, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] визначалася виконанням ним вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, для чого у нього не було перешкод технічного характеру. В даній дорожній ситуації дії водія автомобіля Ford Transit Courier, реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] не відповідали вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України і знаходилися, з технічної точки зору, у причинному зв`язку з даною пригодою. В даній дорожній ситуації водій автомобіля Kia Optima [PERSON] повинен був діяти у відповідності до вимог п. п. 12.3, 14.6а Правил дорожнього руху України. Із-за причин, вказаних в дослідницькій частині висновку, визначити, чи мав водій [PERSON] технічну можливість запобігти зіткненню з автомобілем Ford Transit Courier шляхом виконання вимог п. 14.6а Правил дорожнього руху України, не надається можливим. В даній дорожній ситуації водій автомобіля Kia Optima [PERSON] в умовах даної пригоди, як при вибраній ним швидкості руху, так і при дозволеній у населених пунктах швидкості, з моменту виникнення йому небезпеки для руху, тобто з моменту зміни автомобілем Ford Transit Courier напрямку руху ліворуч, не мав технічної можливості шляхом екстреного гальмування, тобто шляхом виконання вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, уникнути зіткнення з автомобілем Ford Transit Courier. Із-за причин, вказаних у дослідницькій частині висновку, встановити, чи відповідали дії водія [PERSON] вимогам п. 14.6а Правил дорожнього руху України, не надається можливим. В даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля Kia Optima [PERSON] невідповідностей вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, які б з технічної точки зору знаходились у причинному зв`язку з даною пригодою, не вбачається (а. с. 131-137). Проте, зазначений висновок не спростовує вини [PERSON] у завданні матеріальної шкоди, про відшкодування якої пред`явлено позов, оскільки висновок зроблено за вихідними даними, які повідомлені [PERSON] , та не є достатніми, для відповіді на усі питання, що мають значення для вирішення справи. Водночас, версія відповідача спростовується даними наданого представником відповідача та дослідженого під час судового засідання запису з відеореєстратора 2_5260312752563425342.AVI. Зокрема, на відеозаписі зафіксовано, що водій [PERSON] під час керування транспортним засобом Kia Optima, реєстраційний номер [NUMBER] , до зіткнення з транспортним засобом Ford Courier, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] рухався по смузі зустрічного руху на ділянці дороги, на якій при наближенні до перехрестя, яке є місцем зіткнення, нанесена горизонтальна дорожня розмітка, передбачена пунктом 34.1 Правил дорожнього руху: 1.6 (лінія наближення) - попереджає про наближення до розмітки 1.1; 1.1 (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків (осьова розмітка) на дорогах з двома чи трьома (2 + 1) смугами руху в обох напрямках. Відповідно до пункту 11.3 Правил дорожнього руху, на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків, виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу. Відомості зазначеного відеозапису узгоджуються з відомостями схеми дорожньо-транспортної пригоди, де також зафіксоване нанесення суцільної лінії дорожньої розмітки перед перехрестям, яке є місцем зіткнення (а. с. 46). Відповідно до пункту 14.6.а) Правил дорожнього руху обгін заборонено на перехресті. Отже, матеріали справи містять достатньо доказів, якими підтверджується, що ДТП відбулося внаслідок того, що водій [PERSON] здійснював обгін транспортного засобу на перехресті, чим порушив правила обгону. Виходячи з цього, суд критично ставиться до версії представника відповідача [PERSON] щодо відсутності в діях [PERSON] складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, а також і щодо відсутності вини відповідача у заподіянні матеріальної шкоди. При цьому, суд звертає увагу, що матеріали справи не містять відомостей щодо оскарження постанови Харківського районного суду Харківської області від 21 січня 2022 року, в частині закриття провадження у справі № 635/10201/21 про адміністративне правопорушення у відношенні [PERSON] з нереабілітуючої підстави, а саме закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу, а не у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об`єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей. Відповідно до положень п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції чинній на час дорожньо-транспортної пригоди) при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції чинній на час дорожньо-транспортної пригоди) передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до п. 39.1. ст. 39 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції чинній на час дорожньо-транспортної пригоди) Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту. Статут МТСБУ затверджується зборами засновників (членів) МТСБУ, погоджується з Уповноваженим органом та реєструється відповідно до вимог законодавства. МТСБУ не може виступати засновником чи співзасновником юридичних осіб, що займаються підприємницькою діяльністю та/або мають на меті одержання прибутку. Відповідно до пункту 41.4. статті 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції чинній на час дорожньо-транспортної пригоди) МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди, а також банківських витрат МТСБУ при здійсненні регламентних виплат. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Моторне (транспортне) страхове бюро України після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону (підпункт 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції чинній на час дорожньо-транспортної пригоди). Отже, суб`єкт, до якого Моторне (транспортне) страхове бюро України може заявити регресний позов на підставі підпункту 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону № 1961-IV, є чітко визначеним. Коли МТСБУ виплатило відшкодування через те, що шкоду заподіяв транспортний засіб, власник (водій) якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність (тобто, коли зробило виплату на підставі підпункту "а" пункту 41.1 статті 41 Закону № 1961-IV), воно набуває право на регресний позов на підставі підпункту 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону № 1961-IV до власника чи водія транспортного засобу, який спричинив ДТП, бо саме він відповідальний за невиконання обов`язку зі страхування своєї цивільно-правової відповідальності. Як роз`яснено у пунктах 26, 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Таким чином, після виконання особою, що не завдавала шкоди, свого обов`язку з відшкодування потерпілому шкоди, завданої іншою особою, потерпілий одержує повне задоволення своїх вимог, і тому первісне деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням (стаття 599 ЦК України). Такої ж правової позиції дотрималась Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України в постанові від 16.11.2016 року у справі за № 6-2188цс16. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Положеннями ч. 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, що шкода, яка завдана джерелом підвищеної небезпеки (автомобілем) відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє цим транспортним засобом. Згідно з пунктом 40.3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції чинній на час дорожньо-транспортної пригоди) МТСБУ має право залучати експертів або юридичних осіб, у штаті яких є експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. Тобто, у МТСБУ є всі наявні правові підстави для відшкодування понесених цитрат з винуватця, які були пов`язані з розглядом страхового випадку, що також підтверджується практикою Верховного Суду, зокрема, Постановою від 30.03.2020 року по справі №\~619/156/20. За таких обставин, позивач надав докази виникнення права зворотної вимоги до відповідача, як до винної особи, яка вчинила дорожньо-транспорту пригоду, в розмірі понесених витрат, що складають 109 588 грн 94 коп., з яких: 107 876 грн 12 коп. - сума сплаченого відшкодування, пов`язаного з регламентною виплатою; 1 712 грн 82 коп. - сума понесених витрат на встановлення розміру збитків, оскільки дана особа на момент дорожньо-транспортної пригоди не мала договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та позовна заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору (а. с. 1).

Outcome: approved