Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати рішення Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області, оформлене листом №20-10/33 від 26.07.2024 про відмову в передачі у приватну власність житлового приміщення кімнат 413, 413А, розташованих за адресою: [ADDRESS] незаконним. Зобов`язати Горішньоплавнівську міську раду Кременчуцького району Полтавської області оформити приватизацію кімнат за адресою: [ADDRESS] на користь [PERSON] . Здійснити розподіл судових витрат між сторонами. Позивач позовні вимоги обґрунтовує тим, що в травні 2023 року звернулась до Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області із заявою щодо передачі в приватну власність кімнат 413,413А за адресою: [ADDRESS] , проте рішенням Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області, що оформлено листом №20-10/33 від 26.07.2024 їй було відмовлено у передачі в приватну власність вказаного жилого приміщення у зв`язку із відсутністю документів, що підтверджують невикористання нею житлових чеків для приватизації державного житлового фонду за період з 01.01.1992 по 18.03.1997. Ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 28.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження з викликом сторін. Сторони належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, проте у судове засідання не з`явились. Позивач [PERSON] в позовній заяві звернулася до суду з клопотанням про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, наполягає на їх задоволенні. Відповідач у відповідності до ст. 278 ЦПК України відзив на позов, у наданий судом строк до суду не подав, надав заяву про розгляд справи без участі представника відповідача. Також у зазначеній заяві представник відповідача зазначив, що позивачем не було надано органу приватизації підтвердження невикористання нею житлових чеків у період з 01.01.1992 по 18.03.1997, рішення про відмову у приватизації за її заявою не приймалось, натомість було роз`яснено [PERSON] вимоги чинного законодавства під час реалізації нею свого права, у зв`язку з чим просив врахувати дані обставини при вирішенні справи. Статтями 43, 211\~Цивільно процесуального\~кодексу України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, дійшов наступних висновків. Позивач [PERSON] 23 травня 2023 року звернулась до органу приватизації Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області із заявою щодо передачі в приватну власність кімнат [ADDRESS] . Згідно копії зазначеної заяви неможливо встановити, які саме документи було подано громадянкою [PERSON] на підтвердження невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду (а.с. 2). Інші докази, надані позивачем, також не містять зазначеної інформації. Орган приватизації Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області листом №20-10/33 від 26.07.2024 повідомив [PERSON] , що нею подано неповний перелік документів, зокрема відсутні документи, що підтверджують невикористання нею житлових чеків для приватизації державного житлового фонду за період з 01.01.1992 по 18.03.1997, що передбачено п.18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого Наказом міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 396 від 16.12.2009, зі змінами та доповненнями.. Також у зазначеному листі громадянці [PERSON] роз`яснено, що після подання нею вказаних документів, її заява буде розглянуто повторно. Згідно вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини першої статті 328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до статті 345\~ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності на майно у разі приватизації державного та комунального майна у порядку, встановленому законом. Зазначена норма є загальною, оскільки відсилає до спеціального законодавства. У частині третій статті 9\~ЖК України встановлено, що громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Правові основи приватизації державного житлового фонду, його подальшого використання і утримання визначені Законом України від 19 червня 1992 року N 2482-XII «Про приватизацію державного житлового фонду». Згідно із частиною одинадцятою статті 8\~цього Закону спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом. Відповідно до статті 1\~Закону України\~«Про приватизацію\~державного житлового\~фонду» приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Державний житловий фонд це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ. Особливості приватизації житлових приміщень у гуртожитках визначаються законом. Відповідно до статті 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків) з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю; продажу надлишків загальної площі квартир (будинків) громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов. Відповідно до пункту 5 статті 5\~Закону України\~«Про приватизацію\~державного житлового\~фонду» передбачено, кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чека або з частковою доплатою один раз. Відповідно до частини 5 статті 16\~Закону України\~«Про місцеве\~самоврядування в\~Україні» встановлено, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкту комунальної власності здійснюють відповідні ради. Положеннями частини 1 статті 8\~Закону України\~«Про приватизацію\~державного житлового\~фонду» передбачено, що приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Згідно пункту третього статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. У пункті десятім статті 8\~Закону України\~«Про приватизацію\~державного житлового\~фонду» зазначено, що органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених пунктом 2 статті 2 цього Закону, а саме не підлягають приватизації: квартири - музеї; квартири (будинки), розташовані на території закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків- пам`ятників садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв-заповідників; кімнати в гуртожитках; квартири (будинки), які перебувають у аварійному стані; квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС. При цьому, пунктами 17, 18, 19 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства\~з питань\~житлово-комунального\~господарства України\~від 16.12.2009\~№ 396 визначений\~порядок та\~перелік документів,\~які громадяни\~зобов`язані подати\~до органу\~приватизації для\~реалізації свого\~права. Так, відповідно до п.18 Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 396 від 16.12.2009р. «Про затвердження Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян» громадянином до органу приватизації подаються: оформлена заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; копію документа, що посвідчує особу; технічний паспорт на квартиру (будинок), жиле приміщення у гуртожитку; довідка про склад сім`ї та займані приміщення; копія ордера про надання жилої площі (копія договору найму жилої площі у гуртожитку); документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заява - згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилих приміщень у гуртожитку, кімнат у комунальній квартирі. Форма зазначеної заяви на приватизацію квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі затверджена вищезазначеним Наказом №396 від 16.12.2009. Прийняті документи реєструються органом приватизації в окремому журналі. Форму журналу реєстрації заяв та прийнятих документів затверджено вищезазначеним Наказом № 396 від 16.12.2009. Пунктом 20 зазначеного вище Положення закріплено, що Документом, що підтверджує невикористання громадянином житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідка(и), видана(і) органом приватизації за попереднім(и) місцем(ями) проживання (після 1992 року), щодо невикористання права на приватизацію державного житлового фонду (крім території проведення антитерористичної операції та тимчасово окупованої території). Таким чином, із системного аналізу норм Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», а також Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян вбачається, що вказаними нормативно-правовими актами визначена певна процедура здійснення передачі квартир державного та комунального житлового фонду у власність громадян. Вказана процедура здійснюється лише визначеними на те органами, і лише вони визначають питання чи має громадянин права на приватизацію згідно наданого пакету документів. Проте, як встановлено судом позивач [PERSON] документи, визначені пунктом 18 Положення до органу приватизації, подала не у повному обсязі. Органом приватизації Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області роз`яснено [PERSON] , яких саме документів не вистачає та повідомлено, що у разі надання повного пакету документів, передбаченого пунктом 18 вказаного вище Положення, заява буде розглянута органом приватизації. Таким чином орган приватизації не прийняв рішення про відмову в приватизації кімнат за адресою: [ADDRESS] , а отже права позивача станом на момент звернення до суду не порушені, тому підстави для задоволення позовних вимог про визнання незаконною відмову в приватизації житлових приміщень та зобов`язання відповідача вчинити певні дії відсутні.

Outcome: dismissed