Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-23 00:00:00

У липні 2024 року ТОВ «МАКС КРЕДИТ» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 23.10.2023 року між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії №00-9952517. 22.01.2024 року між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ТОВ «МАКС КРЕДИТ» укладено договір факторингу №22-01/2024 у відповідності до умов якого ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» передає (відступає) ТОВ «МАКС КРЕДИТ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «МАКС КРЕДИТ» прийняв належні ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» права вимоги до Боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників (додаток №1 до Договору факторингу №22-01/2024 від 22.01.2024 року), ТОВ «МАКС КРЕДИТ» набуло права грошової вимоги до відповідача. Згідно розрахунку заборгованості від 03.07.2024 року за договором кредитної лінії №00-9952517, становить 23\~906,25 грн., що складається з основної заборгованості в сумі 6\~250,00 грн., заборгованості за комісією 312,50 грн. та суми заборгованості за процентами 17\~343,75 грн. У зв`язку з чим просить стягнути з відповідача суму заборгованості та понесені судові витрати. Ухвалою суду від 29.07.2024 року відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін, копія якої була направлена сторонам та відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав. 14.10.2024 року представник відповідача адвокат Дьорко А.М. подав відзив на позовну заяву в якому зазначає, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Факт підписання кредитного договору сторонами не є фактом надання коштів за таким договором. Підписання такого договору є лише правовою підставою для надання коштів. Факт отримання коштів позичальником має підтверджуватися відповідними фінансовими документами за підписом позичальника. Ставить під сумнів відповідність поданої суду копії договору факторингу №22-01/2024 від 22.01.2024р. Наголошує, що дана цивільна справа є малозначною та незначної складності, тому витрати на правову допомогу позивача є неспівмірними та здійсненими без дотримання вимог частини четвертої ст. 137 ЦПК України. Просить відмовити в задоволені позову. 16.10.2024 року представник позивача подав відповідь на відзив згідно якої ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» (первісний кредитор) не є банківською установою, а має статус фінансової установи, яка здійснює господарську діяльність з надання фінансових послуг, а саме надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, тому не має права відкривати рахунки своїм позичальникам. Саме тому кошти відповідачу було перераховано через компанію ТОВ «Платежі онлайн» на підставі договору про переказ коштів. Отже, повідомлення ТОВ «Платежі онлайн» доводить перерахування коштів від позивача відповідачу. Документи про відступлення права вимоги надані у вигляді витягів, адже договір має конфіденційну інформацію та таємницю фінансової послуги стосовно інших боржників, а згідно ст. 11 ЗУ «Про фінансові послуги та фінансові компанії» вказані відомості заборонено передавати без згоди боржника. Стосовно того, що відповідач є особою з інвалідністю і тому не мав можливості ознайомитися з Правилами кредитування, зазначає наступне. Інвалідність ніяк не пов`язана з можливістю ознайомлення з Правилами кредитування. Відповідач виконав не легку процедуру реєстрації на сайті, введення своїх даних, проведення верифікації, в якій інвалідність йому не завадила. Представник позивача у судове засідання не з`явився. Разом з позовом подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив посилаючись на обставини викладені в письмових заявах по суті справи. Відповідач в судовому засіданні підтримав позицію свого представника. Додатково суду пояснив, що є особою з інвалідністю по зору І групи безстроково. Брав багато кредитів, 20-30, точно не пам`ятає, оскільки потребував грошей для лікування хворої матері. Кредити погашав, не пам`ятає, щоб брав кредит саме у ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ», може і пропустив. «Вони» присилають кнопочку «Прийняти», можливо він і нажав. Читати він не може. Його особисті дані збережені в «Google» тож відображаються автоматично. Вислухавши пояснення присутніх учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов до наступного висновку. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини. Судом встановлено, що між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та [PERSON] в електронному\~вигляді,\~шляхом підписання\~одноразовим ідентифікатором,\~укладено договір\~про відкриття\~кредитної лінії№00-9952517 від 23.10.2023 року (а.с.8-13). Відповідно до умов договору сума наданого відповідачу кредиту складає 6250,00 грн. (п.1.2) строком на 120 днів (п.1.3). Крім цього, умовами договору передбачено порядок та строки погашення заборгованості, а також зобов`язання сплатити проценти (п.1.4) та одноразову комісію (п.1.5). Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом складає 25312,50 грн. (п.1.8). Кредитодавець свої зобов`язання за Договором виконав, про що свідчить інформаційна довідка від з ТОВ «Платежі Онлайн» від 03.07.2024 року (а.с.14, 78-81) та виписка про рух коштів по банківському рмхунку відповідача за 23.10.2023 року, згідно якої за вказаний день наявна лише одна транзакція на зарахування коштів на рахунок в сумі 6250 грн. (а.с.106). Відповідач не виконав свої зобов`язання та не сплатив заборгованість по кредиту, яка згідно Детального розрахунку заборгованості від 03.07.2024 року за договором кредитної лінії №00-9952517 становить 23\~906,25 грн., що складається з основної заборгованості в сумі 6\~250,00 грн., заборгованості за комісією 312,50 грн. та суми заборгованості за процентами 17\~343,75 грн. (а.с.15 зворот). 22.01.2024 року між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ТОВ «МАКС КРЕДИТ» укладено договір факторингу №22-01/2024 (у відповідності до умов якого ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» передає (відступає) ТОВ «МАКС КРЕДИТ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «МАКС КРЕДИТ» прийняв належні ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» права вимоги до Боржників, вказаними у реєстрі боржників. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно якої договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Частиною 1 ст. 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Особа діє у цивільних відносинах вільно, здійснює свої права на власний розсуд, а також виконує цивільні обов`язки у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства і повинна діяти добросовісно, розумно, передбачаючи наслідки; при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди, зловживання цивільними і процесуальними правами не допускається; цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які на свій розсуд розпоряджаються цивільними та процесуальними правами, реалізують право на судовий захист (ст.ст.\~3,\~12,\~13,\~20\~ЦК України, ст.ст.\~12,\~13,\~44 ЦПК України). Розпоряджаючись своїми цивільними та процесуальними правами на свій розсуд, відповідач у судове засідання суду не з`явився, не заперечував факти укладання кредитних договорів, отримання кредиту, не спростовував розміру боргу, не подав своїх доказів на заперечення відповідних доводів позивача. Отже, відповідачем не доведено відсутності вини у порушенні зобов`язання, не спростовано підстав позову. Підсумовуючи вищевикладене та, враховуючи, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факту користування кредитними коштами та невиконання відповідачем своїх зобов`язань за вищенаведеними кредитними договорами позики щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами, розмір боргу відповідачем не спростовано, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд вирішує питання про розподіл судових витрат між сторонами. Так судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ст.133 ЦПК України). Згідно з п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідність І та ІІ груп. Відповідно до ч.ч.6, 7ст.141 ЦПК України, у разі, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року №590у разі,коли обидві сторони у цивільній або адміністративній справі звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави в їх фактичному розмірі, але не більше граничних розмірів компенсації таких витрат згідно з додатком. Оскільки відповідач, на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», звільнено від сплати судового збору як інваліда І групи (а.с.59) судовий збір у розмірі 2422,40 грн. слід компенсувати за рахунок держави. Іншими витратами є зокрема витрати на професійну правничу допомогу ( п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України). Нормами ч.ч.2, 3, 4 ст.137\~ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат; для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг),виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги; розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи; уразі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами; обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надані копії: договору № 19/02-МК про надання правничої допомоги від 19.02.2024 року, акту приймання-передачі виконаних робіт від 09.07.2024 року на суму 8000 грн. та квитанції на вказану суму (а.с.7, 25-29). При розгляді питання щодо розміру витрат на правову допомогу які підлягають стягненню в даній справі, суд враховує, що було подано позовну заяву в якій окремим пунктом зазначено про проведення розгляду у відсутність представника позивача. Суд наголошує, що не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved