Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до Оболонського районного суду м. Києва із зазначеною позовною заявою, в якій просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Позовна заява обґрунтована тим, що сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 15.10.2024 у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Позивач подала до суду заяву, в якій повідомила, що [PERSON] , [INFO] , перебуває наразі в Житомирській установі виконання покарань № 8. На адресу начальника Державної установи «Житомирська установа виконання покарань № 8» 02.12.2024 року направлялася копія ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 15.10.2024 року, що підтверджується копією супровідного листа, наявного в матеріалах справи, яка 12.12.2024 року згідно з рекомендованим зворотним повідомленням була отримана. 30.12.2024 року до суду надійшла розписка, відповідно до якої [PERSON] 19.12.2024 року отримав копію ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 15.10.2024 року. За відсутності заперечень проти розгляду позову в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами без виклику учасників. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як убачається із матеріалів справи, 10.03.2023 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 457. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Частиною 3 ст. 105 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. У відповідності до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. За приписами ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як убачається з пояснень позивача, почуття любові, поваги та розуміння зникли, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу призведе до порушення інтересів позивача. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. 111 та 112 СК України, оскільки фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Позивач у позовній заяві просила повернути їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин, суд вважає можливим після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище позивачці « [PERSON] ». На підставі викладеного,

Outcome: approved