Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-22 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулись [PERSON] та [PERSON] з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позов мотивований тим, що позивачі зареєстровані та постійно проживають за адресою: [ADDRESS] , квартиронаймачкою якої була матір позивачів [PERSON] , яка померла [INFO] . Крім позивачів за вказаною адресою також зареєстровані відповідачі, які фактично з 2008 року у квартирі [ADDRESS] не проживають. Відповідачі жодної участі в утриманні квартири не приймають, їх особистих речей в квартирі немає. Реєстрація відповідачів в квартирі створює для позивачів певні труднощі, пов`язані з реалізацією їх прав, в тому числі надмірна сплата комунальних витрат, які здійснюють позивачі. Вищезазначене й стало підставою для звернення позивачів до суду із вимогою про визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] . Ухвалою суду від 28.10.2024 вищевказану заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Також, даною ухвалою суду до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, залучено на стороні позивачів Вінницьку міську раду; запропоновано відповідачам надати суду відзив на позовну заяву, а третій особі письмові пояснення на позов та/або відзив, та докази у строк, встановлений судом; роз`яснено наслідки ненадання заяв по суті справи у встановлений судом строк без поважних причин З матеріалів справи вбачається, що поштові відправлення із ухвалою суду від 28.10.2024, копією позовної заяви із доданими до неї документами та судовими повістками, направлені відповідачам неодноразово за адресою їх місця проживання (перебування), зареєстрованою у встановленому законом порядку, повернулися до суду із відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою». У зв`язку із чим, судом було повідомлено відповідачів про розгляд справи також через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Таким чином, суд вжив усіх можливих заходів для повідомлення відповідачів про розгляд справи. Отже, враховуючи положення ст. 128 ЦПК України, вважається, що відповідачі були належним чином повідомлені про розгляд справи. У строк,\~визначений вищевказаним\~судовим рішенням,\~від відповідачів та третьої особи відзиви та письмові пояснення на позов на адресу суду не надійшли. Будь-які докази по справі чи клопотання від відповідачів, також на адресу суду не надійшли. Ухвалою суду від 25.11.2024 задоволено клопотання адвоката позивачів про виклик в судове засідання в якості свідків [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] 12.12.2024 судом було задоволено клопотання адвоката позивачів про приєднання до матеріалів справи доказів, поданих разом із клопотанням від 03.12.2024, і прийнято їх до розгляду, про що постановлено відповідну ухвалу не виходячи до нарадчої кімнати, яка занесена до протоколу судового засідання. Ухвалою суду від 12.12.2024 було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Відповідачі та представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачів - Вінницької міської ради в судове засідання не з`явились, хоча відповідно до ст. 128 ЦПК України, належним чином були повідомлені про дату, час і місце розгляду справи. Про причини неявки суду не повідомлено. Таким чином, відповідачі та представник третьої особою повторно не з`явились в судове засідання без поважних причин. Водночас, у матеріалах справи міститься заява представниці третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачів - Вінницької міської ради про розгляд справи без її участі. Позивачка та адвокат позивачів не заперечували щодо розгляду справи у відсутність відповідачів та представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачів - Вінницької міської ради та проведення заочного розгляду справи. Враховуючи вищевикладене, думку позивачки та адвоката позивачів, заяву представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачів - Вінницької міської ради, а також положення ст.ст. 223 і 280 ЦПК України, суд ухвалив провести судове засідання у відсутність відповідачів та представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачів - Вінницької міської ради та провести заочний розгляд справи (ухвала суду постановлена не виходячи до нарадчої кімнати та занесена до протоколу судового засідання). У судовому засіданні позивачка та адвокат позивачів позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити, аргументуючи мотивами, викладеними в позовній заяві. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 19.12.1985 на підставі рішення виконкому Ради народних депутатів міста Вінниці від 17.12.1985 № 647, [PERSON] було видано ордер на право зайняття квартири [ADDRESS] ; складі сім`ї [PERSON] : [PERSON] - дружина, [PERSON] - матір, [PERSON] донька, [PERSON] та [PERSON] - онуки. (а.с. 73) Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбі від 27.1.2024 донька [PERSON] [PERSON] 31.05.1991 зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] ». (а.с. 74) З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є дітьми [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження. (а.с. 75-76) Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 29.07.2022 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), [PERSON] , [INFO] , 29.07.2022 уклала шлюб з [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 2162. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] . (а.с. 7) Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 11.02.2021 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у м. Вінниця, актовий запис № 621. (а.с. 6) З довідки з місця проживання про склад сім`ї та реєстрацію № 7224 від 14.10.2024, виданої ТОВ «ЖЕО-1», за адресою: [ADDRESS] , вбачається, що особовий рахунок відкритий на ім`я [PERSON] . У приміщенні зареєстровані: [PERSON] (донька), [PERSON] (син), [PERSON] (син) та [PERSON] (чоловік). (а.с. 3) Відповідно до акта № 1726 від 08.10.2024, затвердженого директором ТОВ «ЖЕО-1», за адресою [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] ; що за вказаною адресою не проживають з 2008 року [PERSON] та [PERSON] . (а.с. 4) З матеріалів справи вбачається, що вищевказана квартира перебуває у комунальній власності. У відповідності\~до ст.\~65\~ЖК України\~наймач вправі\~в установленому\~порядку за\~письмовою згодою\~всіх членів\~сім`ї,\~які проживають\~разом з\~ним,\~вселити в\~займане ним\~жиле приміщення\~свою дружину,\~дітей,\~батьків,\~а також\~інших осіб.\~На вселення\~до батьків\~їх неповнолітніх\~дітей зазначеної\~згоди не\~потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. У відповідності до норм чинного законодавства України право користування жилим приміщенням нарівні з наймачем виникає у тих осіб, які вселилися як члени сім`ї наймача в установленому законом порядку. За змістом ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду. Згідно зі ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Відповідно до ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї. Згідно з ч. 4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. У ч. 3 ст. 71 ЖК України наведено випадки, у яких жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців. Вичерпного переліку поважності причин не проживання в житловому приміщенні законодавство не встановлює, у зв`язку з чим зазначене питання суд вирішує в кожному конкретному випадку, з урахуванням конкретних обставин справи. Згідно зі ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. У судовому засіданні в якості свідків було допитано [PERSON] та [PERSON] які повідомили, що є сусідами позивачів. Свідки зазначили, що [PERSON] та [PERSON] у квартирі [ADDRESS] , не проживають понад 10 років, їх речей в квартирі немає. Свідки повідомили, що в квартирі проживає постійно [PERSON] зі своїми дітьми. Свідок [PERSON] також зазначила, що є кумою позивачки і часто буває у неї дома, а тому їй достеменно відомо, що відповідачі в квартирі не проживають дуже давно і не з`являються там; [PERSON] є братом позивачки, який також проживає із нею в цій квартирі. Згідно із ч. 1 ст. 90 ЦПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини. Тому, при оцінці показань свідків судом проаналізовано процес формування, збереження і передачі відомостей свідками. Судом прийнято до уваги, що свідки надали покази, посилаючись на інформацію, якою володіють особисто, а не з чужих слів. Покази свідків узгоджуються з поясненнями учасників справи і не суперечать матеріалам справи. Тому, судом прийнято до уваги покази свідків. Згідно із ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 1 ч. 3 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач - разом з поданням відзиву. Сторонами по справі у відповідності до ч. 4 ст. 83 ЦПК України не було повідомлено про неможливість подання доказів у встановлений законом строк. Заяви про те, що доданий до справи або поданий до суду учасником справи для ознайомлення документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є підробленим, до суду не надходили. Суд вважає, що кожна із сторін по даній справі була належним чином поінформована про право надати суду будь-які докази для встановлення наявності або відсутності обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а також прокоментувати їх. Крім того, сторони по справі не були позбавлені можливості повідомити суду й інші обставини, що мають значення для справи. Згідно із ч. 1 ст. 12 ЦК України особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд. Відповідно до ч. 2 і ч. 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з п. 2, п. 4, п. 6 і п. 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Згідно із ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, заслухавши позивачку, адвоката позивачів, покази свідків, дослідивши докази, письмові пояснення, викладені в позовній заяві, та оцінивши, відповідно до ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи наведене, прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню. В ході розгляду справи судом встановлено, що відповідачі понад встановлений законом строк не проживають у квартирі [ADDRESS] без поважних причин. Судом не встановлено наявність перешкод у користуванні відповідачами цим житловим приміщенням. Також судом не встановлено наявність особистих речей відповідачів у даному житловому приміщення, приймання ними участі в його утриманні. Встановлені в ході розгляду обставини вказують на свідому поведінку відповідачів, яка свідчить про втрату ними інтересу до такого жилого приміщення. Враховуючи вищевикладене, а також ст. 16 ЦК України, згідно якої суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, суд приходить до висновку, що в даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивачів шляхом визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] . Відповідно до Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» і п.\~50 Порядку\~декларування та\~реєстрації місця\~проживання (перебування),\~затвердженого постановою\~Кабінету Міністрів\~України від\~07.02.2022\~№ 265, дане судове рішення після набрання ним законної сили є підставою для зняття відповідачів із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування). Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивачами при зверненні до суду було сплачено судовий збір в сумі 4\~844, 80 гривень, по 2\~422, 40 гривень кожним позивачем, що підтверджується квитанціями від 21.10.2024 та 25.10.2024. (а.с. 8, 16-17) Доказів понесення сторонами по справі інших судових витрат суду не надано. Судові витрати понесені позивачами, суд вважає за можливе залишити за ними, враховуючи їх клопотання зазначене у позовній заяві та заявлене в ході підготовчого провадження. Враховуючи наведене,

Outcome: approved