Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

датою ухвалення судового рішення є дата складення повного судового рішення (друге речення частини п`ятої статті 268 ЦПК України). 22.10.2024 [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] , треті особи: Центр надання адміністративних послуг Білгород-Дністровської міської ради Одеської області; Служба у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради, про надання дозволу на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . 1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 1.1. Позовні вимоги мотивовано тим, що 27.09.2008 позивачем та [PERSON] укладено шлюб. Від спільного подружнього життя подружжя [INFO] народився син [PERSON] , про що відділом реєстрації актів цивільного стану зроблено відповідний актовий запис №609. Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області у справа №495/7586/21 від 13.12.2021, шлюб між сторонами розірвано, з того часу відповідач не бере участі у вихованні дитини. Після припинення шлюбу позивач разом з сином переїхала на постійне місце проживай за місцем реєстрації: [ADDRESS] . Батько дитини, [PERSON] , зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . Після розірвання шлюбу сторони не спілкуюся та сімейні стосунки і підтримують. 09.04.2024 позивач звернулася до відділу реєстрації фізичних осіб виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області з заявою про реєстрації місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , тобто за місцем реєстрації позивача, але у реєстрації сина позивачу було відмовлено у зв`язку з не наданням письмової згоди батька на реєстрацію дитини з місцем реєстрації матері. 1.2. Письмового відзиву на позовну заяву відповідач суду не надав. 1.3. Треті особи, без самостійних вимог, Виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради надав суду висновок, в якому зазначає, що з метою забезпечення права дитини на реєстрацію місця проживання та право на користування житловим приміщенням, відсутність доказів, які б суперечили законним правам та інтересам дитини, Комісія прийняла рішення про можливість зареєструвати місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , за адресою проживання та реєстрації матері, [PERSON] , [ADDRESS] , без згоди батька. 2. Рух справи у суді. Ухвалою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25.10.2024 відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на19.11.2024, відкладено на 17.12.2024. Ухвалою від 17.12.2024 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. 3. Заяви, клопотання учасників процесу та насідки їх вирішення. Позивач, відповідач, представники третіх осіб у судове засідання не з`явились; про дату, час, місце судового розгляду повідомлені шляхом направлення повісток; про поважність причин неявки, відкладення розгляду справи не заявили. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у зв`язку з неявкою всіх учасників справи (частина друга статті 247 ЦПК України). 4. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що 27.09.2008 між сторонами було укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу у подружжя народився син [PERSON] , [INFO] , про що відділом реєстрації актів цивільного стану зроблено відповідний актовий запис №609 та видано свідоцтво про народження дитини серія [NUMBER] . Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13.12.2021 у справі №495/7586/21 шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. 09.04.2024 року позивач звернулася до відділу реєстрації фізичних осіб виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області з заявою про реєстрації місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , в реєстрації було відмовлено у зв`язку з не наданням письмової згоди батька на реєстрацію дитини з місцем реєстрації матері, що підтверджується копією заяви про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини від 09.04.2024 року за № 01-67/6385 до відділу реєстрації фізичних осіб. 5. Норми права, які застосував суд. Стаття 33 Конституції України гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Стаття 310 ЦК України визначає право кожної фізичної особи на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом. Свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, за винятком обмежень, які встановлені законом, гарантує громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, і стаття 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачається право кожної дитини на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Відповідно до частини 4 статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Під терміном «місце проживання» в статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» розуміється - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Під терміном «реєстрація» розуміється - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Разом з тим, стаття 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» покладає на громадян України, а також іноземців чи осіб без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, обов`язок зареєструвати своє місце проживання протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання. Батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року №207, відповідно до вимог статті 10 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», затверджені Правила реєстрації місця проживання, які визначають механізм здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб в Україні, а також встановлюють форми необхідних для цього документів. Відповідно до положень абзацу 15 пункту 18 Правил реєстрації місця проживання, у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Як встановлено, між сторонами існує спір, оскільки відповідач, не заперечуючи проти реєстрації малолітньої дитини за місцем реєстрації матері з одного боку, фактично не надає цієї письмової згоди позивачці. Окрім того, відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку надати згоду зареєструвати місце проживання дитини не лише разом з матір`ю, але й, як батько дитини, не звернувся з власною заявою про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини за своїм місцем реєстрації. Принцип «забезпечення якнайкращих інтересів дитини», закріплений у Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року №44/25, ратифікована Україною 27.02.1991 року, вимагає, щоб в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділялась якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ст. 3). Так ЄСПЛ неодноразово наголошував, що Конвенція покликана гарантувати не теоретичні чи ілюзорні права, а права практичні та ефективні (справа "Байт і Кеннеді проти Німеччини(п.67) "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II, проти Німеччини" (п.45). 6. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Оскільки невизначеність реєстрації місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , суперечить його інтересам та суттєво обмежує реалізацію його прав, гарантованих Конституцією та законами України, зокрема права на свободу пересування та вільний вибір місця проживання, права на освіту, охорону здоров`я та соціальний захист, суд вважає, що позовні вимоги про надання дозволу реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька підлягають задоволенню. 7. Розподіл судових витрат. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України). Аналіз вказаної правової норми дає можливість суду дійти до висновків, що у зв`язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі, витрати по сплаті судового збору у сумі 1 211 грн 20 коп. необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved