Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-26 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду з вказаною заявою, а саме просить встановити факт батьківства, померлого [PERSON] , [INFO] по відношенню до сина [PERSON] , [INFO] та внести зміни до актового запису за № 524 від 25 вересня 2020 року, внесеного Чорноморським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса ), де зазначити замість призвіща дитини [PERSON] та замість призвіща батька [PERSON] призвіще [PERSON] . Заяву мотивує тим, що вона познайомилася з [PERSON] у 2017 році в селі Сівка-Калуська, Калуського району Івано-Франківської області, і відразу після знайомства почали зустрічатися і вже незабаром поїхали разом у місто Іллічевськ, Одеської області, а приблизно через місяць переїхали і почали орендували квартиру у місті Овідіополь, Одеської області. Тобто проживати та перебувати у фактичних шлюбних відносинах, вели спільне домашнє господарство, спільно несли витрати на придбання продуктів харчування , а також поступово облаштовували їхнє спільне житло, шляхом проведення косметичного ремонту. [INFO] у них народився син, якого назвали [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, складено відповідний актовий запис за № 524, призвіще дитини та по батькові у Книзі реєстрації народжень було записано відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України за вказівкою заявниці. Відповідно до церковних канонів, щодо проведення обряду хрещення, який було проведено у Свято-Миколаївському соборі пгт. Овідіополя, Одеської області та було видано свідоцтво про хрещення їхнього сина [PERSON] . Так, у вказаному свідоцтві про хрещення зазначено призвіще сина [PERSON] як [PERSON] , а по батькові [PERSON] . Дане свідоцтво містить дані тільки про хресних батьків та відсутні відомості про самих батьків дитини. Із самого народження дитини та по день смерті його батька, її цивільного чоловіка, вони проживали разом однією сім`єю, вели спільне господарство, разом виховували дитину, утримували її та [PERSON] виконував усі обов`язки батька дитини передбачені сімейним законодавством. Після того як наш син [PERSON] підріс він почав відвідувати дитячий садочок смт Овідіополь. Вони як батьки прийняли участі у вихованні дитини, разом відвідували батьківські збори, приводили до закладу дитину та інше. Окрім всього, свідками їхніх фактичних та шлюбних відносин та ведення спільного господарства є власниця квартири, яку вони орендували майже 4 роки та рідний брат заявниці, який працював у місці їхнього проживання. Також, під час проходження [PERSON] військової служби вона приїздила до нього з сином Матвієм де орендувала квартиру у якій вони разом з загиблим проживали 2 тижня. На підтвердження даних фактів заявницею долучено ряд фотокарток. Отже, командир частини також може бути свідком їхніх подружніх відносин з загиблим. Саме заявниці, як фактичній дружині загиблого, командир частини [NUMBER] направив довідку за № 35262 від 27.10.2024 року, про участь [PERSON] у воєнних діях, яку необхідно в подальшому подати до [INFO] . Так, 21 травня 2024 року [PERSON] був мобілізований до Збройних сил України, а [INFO] [PERSON] загинув захищаючи батьківщину від загарбників, про що 03 жовтня 2024 року був складений відповідний актовий запис за №668 Так, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Як доказ спорідненості між [PERSON] (бабусею) та [PERSON] (онуком) заявницею був замовлений та проведений генетичний аналіз їх біологічних зразків в ліцензованій лабораторії GENECODE diagnostics , результатом якого є висновок від 08.11.2024 року за № HID24-1119|GM1C1, про те, що донор зразка « [PERSON] » може бути біологічною бабусею донора зразка маркованого « [PERSON] » з ймовірністю спорідненості 99,48053356766%. Таким чином встановлення факту батьківства заявниці необхідно для внесення змін до актового запису про народження дитини, тому заявниця змушена звернутися із вищевказаною заявою до суду. Представник заявника адвокат Гавриленко В.Г. подав заяву про слухання справи у їхній з заявницею відсутності, вимоги заяви підтримав, просять заяву про встановлення факту батьківства задоволити у повному обсязі. (а.с.46). Представник заінтересованої особи Служба \~у справах\~дітей Войнилівської\~ селищної\~ради Івано-Франківської\~області подала заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності. Не заперечує щодо задоволення заяви про встановлення факту батьківства померлого [PERSON] стосовно сина [PERSON] , [INFO] (а.с.47). Представник заінтересованої особи Калуського відділу ДРАЦС у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції подала заяву про розгляд справи без її участі, щодо вирішення справи покладається на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, приходить до наступного висновку. [INFO] у нас народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Чорноморським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса ) про що 25.09.2020 року, складено відповідний актовий запис за № 524, де призвіще та по батькові дитини у Книзі реєстрації народжень записано відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України за вказівкою матері (а.с. 12). У відповідності до свідоцтва про хрещення встановлено, що таїнство хрещення та миропомазання над [PERSON] було здійснено у Свято-Миколаївському соборі пгт. Овідіополя, Одеської області о. [PERSON] , де зазначено, що прізвище дитини [PERSON] як [PERSON] , а по батькові [PERSON] , про що у церковній книзі здійснений запис за № 81 від 15 листопада 2020 року та вказано дані хресних батьків (а.с.24). Довідкою Овідіопольського закладу дошкільної освіти, ясла-Садок комбінованого типу, від 11 грудня 2024 року за № 84 встановлено факт відвідування зазначеного закладу дитиною [PERSON] з 17.05.2023 року по 04.07.2024 року та прийняття участі у вихованні дитини батьками [PERSON] та [PERSON] , які разом відвідували батьківські збори , приводили до закладу дитину та інше (а.с.22). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 03.10.2024 (а.с. 10). Відповідно до довідки за № 35262 від 27.10.2024 виданої командиром частини [NUMBER] встановлено участь [PERSON] у воєнних діях у період з 03.07.2024 року по 25.09.2024 року, із 25.09.2024 по 25.09.2024 року, яку необхідно в подальшому подати до [INFO] (а.с.11). На фотознімках, які долучені до заяви та досліджені в судовому засіданні, зафіксовано [PERSON] разом зі заявницею та сином [PERSON] , [INFO] , у різні період їхнього життя (а.с. 14-21). Як доказ спорідненості між [PERSON] ( бабусею ) та [PERSON] ( онуком ) заявницею був замовлений та проведений генетичний аналіз їх біологічних зразків в ліцензованій лабораторії GENECODE diagnostics , результатом якого є висновок від 08.11.2024 року за № HID24-1119|GM1C1. про те, що донор зразка « [PERSON] » може бути біологічною бабусею донора зразка маркованого « [PERSON] » з ймовірністю спорідненості 99,48053356766% (а.с.23). Частиною 2 статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Вжите у зазначеній статті конвенції поняття «сімейне життя» має автономне значення і, виходячи із прецедентної практики ЄСПЛ, включає фактичні сімейні відносини, зокрема і ті, що виникли, або можуть виникнути між дітьми і їх біологічним батьком, а також ті, що виникають між партнерами, що підтримують фактичні шлюбні відносини. У разі встановлення існування сімейного зв`язку з дитиною, держава має діяти в порядку, розрахованому на надання можливості розвитку цього зв`язку і юридичні гарантії мають бути встановлені з моменту народження або якнайшвидше після інтеграції дитини до її сім`ї (Keegan v. Ireland, 44; Kroon and Others v. the Netherlands, § 30, 32). Відповідно до змісту ст. 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. П. 3 ч. 2 ст. 125 СК України передбачено, що, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Згідно зі ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу (матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, як досягла повноліття). Відповідно до ч. 1 ст. 128 Сімейного кодексу України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Як вбачається з роз`яснень, викладених у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Згідно п.9 постанови питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Як зазначено в правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі № 373/2257/18, предметом доказування у справах про визнання батьківства або про встановлення факту батьківства є встановлення походження дитини від певної особи; тлумачення норм ст. 130 СК України свідчить, що законом не встановлено переліку доказів для встановлення факту батьківства; підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України (ст. 128 СК України); доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, долучені письмові докази, зокрема, фотографії, на яких зафіксовано, як заявниця, [PERSON] та їхній син проводили час разом у різні періоди їхнього життя та за різних обставин, при цьому, їхня дитина на них зафіксована, а також враховуючи результатів молекулярно-генетичного дослідження проведених медичною лабораторією GENECODE diagnostics, результатом якого є висновок від 08.11.2024 року за № HID24-1119|GM1C1 про те, що донор зразка « [PERSON] » може бути біологічною бабусею донора зразка маркованого « [PERSON] » з ймовірністю спорідненості 99,48053356766%, вважає, доведеним факт того, що [PERSON] , який помер [INFO] , являється батьком [PERSON] , [INFO] . Факт батьківства померлого [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] , необхідний заявниці для внесення змін до актового запису про народження дитини. Тому, з огляду на викладене, зважаючи на те, що заявниця немає іншої можливості, крім в судовому порядку, встановити факт батьківства, суд вважає, що вказана заява підлягає задоволенню, оскільки вона законна, обґрунтована та доказово підтверджена письмовими доказами. На підставі викладеного, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 121, 125, 128, 130 СК України,

Outcome: approved