Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-22 00:00:00

21.10.2024 року до суду через систему «Електронний Суд» надійшла позовна заява, у якій представник позивача, посилаючись на ст.ст. 21, ст. 23 ст. 51 Конституції України, ст. 7, ст. 18, ст. 56, ст. 104, ст. 105, ст. 110, ст. 112, ст. 115, Сімейного Кодексу України, ст.4, ст. 175, ст. 177 ЦПК України, просить: Розірвати шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 24.10.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 141 (Свідоцтво про шлюб Серія [NUMBER] ). Після розірвання шлюбу неповнолітню дитину [PERSON] [INFO] залишити проживати разом із батьком [PERSON] . Ухвалою суду від 05 листопада 2024 року роз`єднано в окремі провадження позовні вимоги [PERSON] щодо розірвання шлюбу та про визначення місця проживання дитини з батьком. Позовні вимоги про розірвання шлюбу, обґрунтовані тим, що спільне життя у позивача з відповідачкою не склалося. Спочатку між ними все було добре, але з початку 2022 року шлюб припинив будуватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки. В цих відносинах немає спільної мети та інтересів. Шлюбні відносини припинилися в зв`язку з появою різних поглядів на сімейне життя та ведення господарства. За взаємною згодою, Позивач з Відповідачкою не проживають разом з 18.06.2022 року, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету. Примирення між [PERSON] та [PERSON] неможливе. Подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам. Ухвалою судді від 05 листопада 2024 року, після виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК за наявними матеріалами. Вирішено провести перше судове засідання не пізніше тридцяти днів з дня відкриття провадження в приміщенні Славутицького міського суду. Відповідачу надіслано копію ухвали судді від 05 листопада 2024 року про відкриття провадження. Роз`яснено сторонам, що відповідно до вимог ч.7 ст.279 ЦПК України, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має право подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву. Ухвалою судді від 06.12.2024 року у справі призначено судове засідання на 23.01.2025 року. В призначене судове засідання 23.01.2025 року сторони не з`явились. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином. До суду від представника позивача надійшла заява, в якій він просив розглянути справу за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримали. Відповідач [PERSON] , у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась за адресою реєстрації. До суду електронною поштою надіслала заяву підписану електронним підписом, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнала, просила розірвати шлюб. Підтвердила викладені у позові обставини. З 20.06.2022 року вона виїхала за кордон в Угорщину, де працює і проживає. На підтвердження додала копію закордонного паспорта з відмітками в`їзду/виїзду, копію угоди про внесення змін до умов трудового договору. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] виданого 24 жовтня 2015 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції у Київській області, копія якого долучена до справи, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , 24 жовтня 2015 року зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис за № 141. Після державної реєстрації шлюбу прізвища: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . Від шлюбу у сторін народився син, [PERSON] [INFO] (Свідоцтво про народження Серія [NUMBER] ). Як вбачається із змісту позовної заяви, спільне життя у сторін не склалося, шлюбні відносини фактично припинені через різні погляди на життя і сімейні стосунки. Спільне господарство не ведеться, спільний бюджет відсутній. На час розгляду справи спірні питання про поділ майна та утримання дитини сторони не мають. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Із статті 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997р.) вбачається, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно ч.2 ст.18, п.3 ст.51, ч.3 ст.56, ч.1 ст.110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання, почуття любові один до одного між сторонами втрачено. Примирення між подружжям та збереження сім`ї неможливо. За таких обставин суд дійшов до висновку, що сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача і відповідача. Враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч.2 ст.110 СК України, суд вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не суперечать закону та не порушують права інших осіб. Як вбачається із змісту позовної заяви, спірних питань з розподілу спільного майна та утримання дитини на час розгляду даної справи у суду відсутні. У відповідності до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач не просила повернути дошлюбне прізвище, суд вважає, що після розірвання шлюбу необхідно залишити прізвище - « [PERSON] ». За правилами ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору. Тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати у розмірі 1211 гривні 20 копійок.

Outcome: approved