Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-15 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача про стягнення заборгованості, в якому зазначив, що відповідно до укладеного з АТ «Ідея Банк» договору №Z06.00502.003694147 від 22.02.2018 позичальник [PERSON] отримала кредит у розмірі 49999 грн., зі сплатою змінюваної відсоткової ставки за користування кредитом у розмірі 22% річних. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконує, не здійснює платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 27.07.2023 складає 149487,41 грн. 25.07.2023 між АТ «Ідея Банк» та позивачем укладено договір факторингу №25/07, за умовами якого АТ «Ідея Банк» відступило ТОВ «ФК «Сонаті» належне йому право вимоги до відповідача, у тому числі на суму заборгованості за основною сумою кредиту та нарахованими процентами, право на одержання яких належить АТ «Ідея Банк». Просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також судові витрати по справі. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 02.09.2024 року цивільну справу передано за підсудністю до Карлівського районного суду Полтавської області. Ухвалою судді від 11.10.2024 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. До суду повернувся конверт з ухвалою про відкриття провадження по справі та копією позовної заяви з додатками, який надсилався відповідачу, з відміткою «Адресат відсутній», у зв`язку з цим ухвалою суду від 07.11.2024 року здійснено перехід з розгляду справи в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін в розгляд справи порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін та призначено судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без його участі. Відповідач викликалася через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, оскільки встановити його місцезнаходження невідомо. Конверти, які надсилалися відповідачці поштовою кореспонденцією за адресою реєстрації відповідачки, поверталися до суду з відміткою «Адресат відсутній». Відзиву на позов не надала, явку представника не забезпечила. Клопотання про розгляд справи без її участі до суду не надходило. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК\~України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.8\~ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець зобов`язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. З матеріалів справи убачається, що 22.02.2018 між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №Z06.00502.003694147, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 49999 грн., строком на 60 місяці, зі сплатою змінюваної відсоткової ставки за користування кредитом у розмірі 22% річних. Повернення кредиту повинно було здійснюватись шляхом сплати щомісячних платежів у розмірі та в порядку, визначеному договором, у відповідності до графіку платежів. Згідно п.3.1 договору, позичальник зобов`язався повернути кредит, проценти, плату за обслуговування кредитної заборгованості достроково на вимогу банку. Пунктом 2.1 договору передбачено, що позичальник повертає кредит разом з процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості в 60 щомісячних внесках включно до 22 дня/числа кожного місяця, згідно графіку щомісячних платежів. У відповідності до п.3.3.1 договору за невиконання чи неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором банк має право нараховувати пеню, за кожен день прострочки на прострочену суму (кредиту, процентів, плати за обслуговування кредитної заборгованості) у розмірі: 0,15% - в період прострочення оплати від 1 до 60 календарних днів та 0,65% - в період прострочення оплати з 61 календарного дня по день повного погашення заборгованості, але не більше подвійної облікової ставки НБУ. Згідно зі ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Однак, [PERSON] систематично не виконувала взяті на себе за кредитним договором зобов`язання щодо своєчасного та у повному обсязі погашення кредиту, відсотків за його користування, допустила заборгованість зі сплати кредиту у розмірі 149487,41 коп., з яких прострочена заборгованість за кредитом у розмірі 48887,38 грн., прострочена заборгованість по відсоткам за користування кредитом у розмірі 39384,03 грн., прострочена заборгованість за комісіями у розмірі 61216,00 грн., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості. 25.07.2023 між АТ «Ідея Банк» та позивачем укладено договір факторингу №25/07, за умовами якого АТ «Ідея Банк» відступило ТОВ «ФК «Сонаті» належне йому право вимоги до відповідача, у тому числі на суму заборгованості за основною сумою кредиту та нарахованими процентами, право на одержання яких належить АТ «Ідея Банк». Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Частиною 1 ст. 550 ЦК України визначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № Z06.00502.003694147 від 22.02.2018 у розмірі 149487,41 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved