Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-27 00:00:00

18.11.2024 року до Рокитнянського районного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Білоцерківський віддділ державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про зняття арешту з майна позивачки. З урахуванням змін до позову, позивачка просила скасувати арешт на нерухоме майно, а саме: житловий будинок за адресою [ADDRESS] , накладений постановою Рокитнянським відділом державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 13.05.2013 року, ВП № 37360580. Свої позовні вимоги позивачка обгрунтувала тим, що житловий будинок, 1979 року забудови, за адресою: [ADDRESS] належить позивачці на праві власності в частині, відповідно до договору дарування житлового будинку від 3.02.2010 року. З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 382471056 від 11.06.2024 року, позивачка дізналася, що на її житловий будинок за адресою: [ADDRESS] зареєстровано обтяження, а саме: арешт нерухомого майна, зареєстрованого 29.05.2013 року, відповідно до рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 2696756 від 29.05.2013 року, державним реєстратором Реєстраційної служби Рокитнянського районного управління юстиції Київської області, Рисак Оленою Олександрівною. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 29.05.2013 року в свою чергу виносилося на підставі Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП М° 37360580, виданий 13.05.2013, відділом державної виконавчої служби Рокитнянського районного управління юстиції. Особа, майно/права якої обтяжуються: [PERSON] , адреса: [ADDRESS] . 05.07.2024 позивачка звернулася до Рокитнянського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про надання інформації стосовно підстав відкриття виконавчого провадження № 37360580 та надання їй матеріалів ВП для ознайомлення. 10.07.2024 року Рокитнянським відділом державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) надано відповідь, відповідно до якої виконавче провадження було завершено відповідно п.10 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (направлено на виконання до Білоцерківського ДВС по місцю проживання боржника). У відповіді також було зазначено, що підстави для зняття арешту відсутні. Білоцерківський відділ ДВС за заявою позивачки арешт з її майна також не зняв. Ухвалою суду 19.11.2024 провадження по справі було відкрито, постановлено розгляд справи здійснювати у порядку загального позовного провадження. У судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила його задовольнити. Пояснила, що вона не знає з яких підстав накладено арешт на її майно, ніяких боргових зобов`язань вона не мала на дату накладення арешту, не має і ні даний час. Відповідача та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору до суду не з`явилися, клопотання про розгляд справи за їх відсутності до суду не подали. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~23.02.2010 [PERSON] отримала в дар житловий будинок [ADDRESS] . Реєстрація права власності на нерухоме майно здійснено 20.04.2010. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав, 25.05.2013 було зареєстровано обтяження у виді арешту нерухомого майна, житлового будинку, який належить позивачці. Арешт було накладено на підставі постанови, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 3736058 від 13.05.2013, виданої Відділом ДВС Рокитнянського районного управління юстиції Київської області. Особою, майно якої обтяжується, вказано [PERSON] . На запит [PERSON] Рокитнянський відділ ДВС 10.07.2024 повідомив, що згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження, на виконанні в період з 15.05.2013 по 19.11.2013 у відділі перебувало виконавче провадження АСВП № 37360580 відкрите на підставі виконавчого листа № 1-475/1999, виданого Білоцерківським міськрайонним судом Київської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу, в сумі 20828,34 гривень. Виконавче провадження завершено відповідно п.10 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (направлено на виконання до Білоцерківського ВДВС по місцю проживання боржника). З метою забезпечення виконання рішення суду, 29.05.2013 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, дані про арешт за адресою місця проживання боржника: [ADDRESS] , внесено до Державного реєстру обтяжень нерухомого майна. На виконання ухвали суду про витребування доказів Білоцерківським відділом ДВС було повідомлено, що виконавче провадження № 3736058 перебуває на виконанні у Рокитнянському відділі ДВС. На запит суду Рокитнянський відділ ДВС повідомив, що виконавче провадження № 3736058 було знищене шляхом спалювання. Вважаючи, що права позивачки, як власника нерухомого майна, на яке накладено арешт, порушені, вона звернулася до суду. Норми права, застосовані судом при вирішенні спору. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до приписів ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV, (далі Закон № 606), у редакції, яка діяла станом на дату накладення арешту на майно позивачки, арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження», № 1404-VIII,\~(далі\~Закон №\~1404), у редакції, яка діє на дату вирішення спору, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статті 19 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. Вирішуючи даний спір судом враховано таке. Виходячи із приписів Закону № 606 арешт у процесі виконавчого провадження, накладається на майно саме боржника. Вирішуючи питання, чи є позивачка боржником у виконавчому провадженні № 3736058, судом встановлено, що у вказаному виконавчому провадженні боржником виступає [PERSON] , а не позивачка. Крім того, після отримання відомостей від Білоцерківського відділу ДВС та від Рокитнянського відділу ДВС, судом встановлено, що виконавче провадження № 3736058 не перебуває на виконанні цих органів примусового виконання рішень. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 59 Закону № 1404, у редакції, яка діє на дату вирішення спору, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Позивачем заявлено лише вимогу про зняття арешту без вимоги про визнання права власності на вказане нерухоме майно. Суд вважає обгрунтованим такий спосіб захисту права, (усунення перешкод у користуванні майном шляхом зняття арешту), оскільки право власності позивачки ніким не оспорюється, документи, які підтверджують факт належності їй майна на праві власності наявні та оформлені належним чином, речове право зареєстровано. Сукупність цих обставин та доказів свідчить про помилковість накладення арешту на майно позивачки, що обмежує її право у мирному володінні майном, та є підставою для задоволення позову. У силу приписів ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем заявлено вимонгу про стягнення з відповідач [PERSON] всих понесених судових витрат. Суд не може задовольнити цю вимогу, оскільки вона суперечить принципу пропорційності, зафіксованому у ст.141 ЦПК України. А тому цю вимогу слід задовольнити частково.

Outcome: approved