Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-28 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача, заперечень відповідача. 31 жовтня 2024 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до Менської міської ради, [PERSON] , [PERSON] , третя особа Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на земельну частку (пай). Позов мотивований тим, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої входило право на земельну частку (пай) земельного пайового фонду колективного сільськогосподарського підприємства ім. Чапаєва село Чапаєвка Менського району Чернігівської області та інше майно. Спадкоємцем за законом був її син [PERSON] , який фактично прийняв спадщину, так як проводив похорони мами, доглядав за її житловим будинком, в його користування перейшли речі померлої, на присадибній земельній ділянці вирощував овочі та фрукти, але юридично не оформив спадщину. [INFO] помер [PERSON] . Спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] . Позивачка звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) у зв`язку із неподанням документів, які необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном [PERSON] після смерті [PERSON] та через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу - сертифіката на право на земельну частку (пай). Позивачка просить: встановити факт прийняття [PERSON] , який народився [INFO] в селі Данилівка Менського району Чернігівської області та помер [INFO] в місті Корюківка Чернігівської області, спадщини з [INFO] до [INFO] , що відкрилась після смерті мами - [PERSON] , яка померла [INFO] в місті Маріуполі; визнати за позивачкою право на спадкове майно за законом після смерті [PERSON] , а саме на право на земельну частку (пай) земельного пайового фонду колективного сільськогосподарського підприємства ім. Чапаєва село Чапаєвка Менського району Чернігівської області, розміром 3,75 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, згідно із Сертифікатом на земельну частку (пай) серії ЧН № 0110414, виданого на підставі рішення № 199 Менської районної державної адміністрації від 11 червня 1997 року та зареєстрованого 01 липня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 130, вартістю 92 623,86 грн. Відповідачі відзив на позовну заяву не подали. Третя особа пояснень щодо позову не надала. 2.Заяви, клопотання, інші процесуальні дії. Представник позивача [PERSON] просив розглянути справу без його участі та участі позивачки, позовні вимоги підтримують. Представник відповідача Менської міської ради подав заяву про розгляд справи без його участі, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причину своєї неявки суд не повідомили. Третя особа у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причину своєї неявки суд не повідомила. 3.Фактичні обставини справи, встановлені судом, зміст спірних правовідносин. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно із Свідоцтвом про смерть від [INFO], [PERSON] померла [INFO] в місті Маріуполь (арк. с. 8). Спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] був її син [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження (арк. с. 9). За життя [PERSON] , на підставі рішення № 199 Менської районної державної адміністрації від 11 червня 1997 року, належало право на земельну частку (пай) земельного пайового фонду колективного сільськогосподарського підприємства ім. Чапаєва село Садове Менського району Чернігівської області, розміром 3,75 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки. Згідно із записом у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 130 від 01 липня 1997 року, [PERSON] отримала Сертифікат на право на земельну ділянку (пай) серії ЧН № 0110414. Державний акт на право власності на земельну ділянку [PERSON] не видавався; вартість земельної частки (пай) складає з індексацією 92 623,86 грн, що підтверджується відомостями, зазначеними у Довідці № 147 від 02 грудня 2021 року, виданій Управлінням у Корюківському районі Головного управлінням Держгеокадастру у Чернігівській області (арк. с. 12-14). У Виписці з погосподарської книги, наданої відділом «Центр надання адміністративних послуг» Менської міської ради № 167/18-15/10 від 21 травня 2024 року, зазначено, що згідно із записами за 1996-2000 роки № 1, сторінка 12, особовий рахунок № [NUMBER] по Данилівсько-Садовому старостинському округу Менської міської ради в домогосподарстві по [ADDRESS] , станом на [INFO] була зареєстрована та проживала [PERSON] , знята з реєстрації у зв`язку зі смертю, проживала одна (арк. с. 16). Згідно із Відомостями № 285/18-21/19 від 25 грудня 2024 року, наданими старостою Данилівсько-Садового старостинського округу Менської міської ради, [PERSON] своєчасно в шестимісячний строк прийняв спадщину після смерті матері - [PERSON] , померлої [INFO] , а саме: доглядав за будинком по [ADDRESS] , в його користування перейшли речі померлої, на присадибній земельній ділянці вказаного будинку вирощував овочі та фрукти (арк. с. 108). З повідомлення Державного нотаріального архіву Чернігівської області № 3443/01-17 від 04 грудня 2024 року та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 79411889 від 04 грудня 2024 року вбачається, що спадкова справа щодо майна [PERSON] не заводилась (арк. с. 95-100). За правилами статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Вiдповiдно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК Укpаїни, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З огляду на те, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилася [INFO] і шестимісячний строк на її прийняття закінчився до 1 січня 2004 року, то до спірних відносин повинні застосовуватись положення ЦК УРСР в редакції 1963 року. Згідно з положеннями статті 529 ЦК УРСР в редакції 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до вимог статей 548, 549 ЦК УРСР прийняття спадщини здійснюється шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном, або зверненням до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення факту, що мають юридичне значення» визначено, що заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом в порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. При вирішенні вимог про встановлення факту прийняття спадщини і місця її відкриття суд має виходити з положень статей 526 і 549 ЦК УРСР, згідно з якими місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме - місце знаходження майна або його основної частини. Діями ж, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини або подача ним протягом цього строку до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про її прийняття. Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» звертає увагу судів на те, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Суд встановив, що документи надані позивачкою, підтверджують, що [PERSON] у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини після смерті матері - [PERSON] фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, оскільки в його користування перейшли речі померлої, він обробляв земельну ділянку та доглядав за будинком. [PERSON] в розумінні статті 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), вчинив дії, які свідчать про прийняття ним спадщини після смерті [INFO] матері [PERSON] . Встановлення факту прийняття спадщини, для [PERSON] має юридичне значення, оскільки надасть їй можливість оформити спадщину, яка відкрилась після смерті чоловіка [PERSON] . Суд дійшов висновку задовольнити позовну вимогу про встановлення факту, що має юридичне значення та встановити факт прийняття спадщини [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] в місті Маріуполі. [INFO] в місті Корюківка Корюківського району Чернігівської області помер [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть (арк. с. 10). Спадкоємицею за законом після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу (арк. с. 9). З матеріалів спадкової справи, заведеної щодо майна [PERSON] приватним нотаріусом Корюківського районного нотаріального округу Ніколаєнком С. В., вбачається, що спадкоємиця [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Спадкоємці [PERSON] та [PERSON] звернулися до нотаріальної контори із заявою про відмову від частки у спадщині на користь [PERSON] . Заяви інших спадкоємців про прийняття спадщини - відсутні. Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 477/02-31 від 20 вересня 2024 року, позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) у зв`язку із ненаданням документального підтвердження факту прийняття спадщини померлим [INFO] [PERSON] після [PERSON] , померлої [INFO] та ненадання заявником Сертифікату на право на земельну частку (пай) (арк. с. 17, 36-63). Відповідно до положень статтей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до пункту 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості), згідно з пунктом 5 цього ж указу видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» визначено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Захист прав спадкоємців на отримання в порядку спадкування земельних часток (паїв) при втраті сертифікату на земельну частку (пай), за аналогією закону, здійснюється в порядку статті 392 ЦК України, яка передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності у разі втрати ним документа, який засвідчує його права власності, - шляхом пред`явлення позову про визнання права власності. Суд дійшов висновку визнати за позивачкою право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності пайового фонду КСП ім. Чапаєва село Чапаєвка Менського району Чернігівської області, розміром 3,75 умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, в порядку спадкування за законом майна [PERSON] , який помер [INFO] . На підставі викладеного,

Outcome: approved