Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-15 00:00:00

[PERSON] через свого представника адвоката Солоненка Б.М. (повноваження представника на а.с.45-46) звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги мотивовані тим, що 27.08.2000 року [PERSON] зареєстрував шлюб із відповідачкою. У шлюбі у них народився син: [PERSON] , [INFO] . Рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 02.11.2023 року шлюб між сторона розірвано. [PERSON] проживає з сином у с.Котюжани Вінницької області, займається утриманням і вихованням дитини самостійно. Відповідачка з грудня 2022 року перебуває за межами України, не бере участі у вихованні та утриманні сина, не спілкується з ним, не піклується про його здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, тобто неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки. У зв`язку з цим позивач просить позбавити відповідачку батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 05 листопада 2024 року позовну заяву було прийнято до розгляду судом та відкрито провадження у справі, залучено до участі в справі Орган опіки та піклування Мурованокуриловецької селищної ради Вінницької області. Підготовче засідання призначено на 03.12.2024. Ухвалою суду від 03.12.2024 року підготовче провадження закрито та призначено справу до розгляду по суті на 24.12 2024. 24.12.2024 судове засідання було зняте з розгляду у зв`язку з перебуванням головуючої судді на лікарняному. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, була повідомлена про місце, дату та час розгляду справи, шляхом направлення судової повістки за її зареєстрованим місцям проживання, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада України», відзив на позов або заяву про розгляд справи у її відсутності не подала. Учасники справи, які приймають участь в судовому засіданні висловили позицію, що справу можна розглядати за відсутності відповідачки і не заперечили щодо ухвалення у справі заочного рішення. З урахуванням положень ч. 4. ст. 128 та п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України суд на місці постановив ухвалу про розгляд справи за відсутності відповідачки, а також, оскільки наявні всі умови, встановлені ч. 1 ст. 280 ЦПК України, - про ухвалення заочного рішення у справі. Позивач та представник позивача по справі - адвокат Солоненко Б.М. в судовому засіданні підтримали позовні вимоги. Позивач, зокрема, суду пояснив, що перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 2000 до грудня 2023 року і має з нею спільного сина [PERSON] , [INFO] . Ще до розірвання шлюбу, з грудня 2022 року син проживає лише з ним. Відповідачка в січні 2023 року виїхала за кордон на заробітки та з того часу в Україну не поверталася, перші півроку спілкувалася та надавала матеріальну допомогу сину, а останні півтора роки взагалі ніякого піклування чи хоча б спілкування із сином вона не підтримує, матеріально не забезпечує, не цікавиться здоров`ям дитини. При цьому зауважив, що він як батько дитини, жодним чином не створював їй будь-які перешкоди у спілкуванні з сином, участі у його вихованні, навпаки, вважає, що мати повинна спілкуватися з дитиною, щоб дитина відчувала материнську турботу і любов. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Мурованокуриловецької селищної ради Мельник Н.А. підтримала висновок органу опіки та піклування Мурованокуриловецької селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Суду пояснила, що в жовтні місяці 2024 року позивач звернувся до Комісії з питань захисту прав дитини з приводу доцільності позбавлення батьківських прав колишньої дружини щодо малолітнього сина [PERSON] . Під час перевірки цієї родини було встановлено, що з грудня 2022 року мати дитини за місцем реєстрації не проживає, самоусунулася з життя свого сина і ніяким чином не проявляє щодо нього піклування чи будь-яку цікавість. Дитина не спілкуються із матір`ю, нічого про неї не знає, в усіх своїх проблемах чи питаннях покладаються лише на батька. Вважає, що [PERSON] байдужа до долі сина. За клопотанням сторони позивача в судовому засіданні була допитана як свідок [PERSON] - дочка сторін та рідна сестра [PERSON] , яка суду показала, що їх з братом мати [PERSON] вже більше двох років перебуває за кордоном. Перших півроку вона їм весь час дзвонила, допомагала матеріально, а потім перестала з ними спілкуватися, на їх дзвінки та смс - повідомлення не відповідає, не надає будь якої допомоги ні їй ні брату. [PERSON] постійно проживає з батьком, вона живе окремо. Батько виховує та повністю забезпечує брата. Вислухавши учасників справи, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Так, встановленим фактам відповідають правовідносини, які витікають з прав та обов`язків батьків та дітей, що регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою покладення на них відповідальності. Статтею 157 СК України передбачено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.02.2011 року (а.с.14). Шлюб між сторонами розірваний рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 02 листопада 2023 року у справі №139/658/23, що набрало законної сили 05 грудня 2023 року (а.с.17-19). Дитина проживає разом з батьком, що підтверджується висновком органу опіки та піклування Мурованокуриловецької селищної ради від 25.07.2024 №103 «Про визначення місця проживання малолітньої дитини» (а.с.28-29,31). Батько за місцем проживання характеризується позитивно, зареєстрований разом з сином за адресою: [ADDRESS] , (а.с.31,33,34), до кримінальної відповідальності не притягувався, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с.40), з 11.12.2024 працює на посаді холодильщика харчової продукції в Товаристві з обмеженою відповідальністю «ВВК ГРУП»(а.с.76). Відповідачка відповідно до довідки селищного голови Мурованокуриловецької селищної ради №933 від 05.08.2024 зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , однак на території старостинського округу з грудня 2022 року не проживає (а.с.13). Відповідно до інформації Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України [PERSON] - 29.01.2023 року перетнула державний кордон України (а.с.35). На даний час перебуває за межами України. Рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 18 березня 2024 року, що набрало законної сили 18 квітня 2024 року, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини її заробітку (доходу), але не менше встановленого законодавством мінімуму, щомісячно, починаючи із 17.01.2024 до досягнення дитиною повноліття (а.с.20-25). Як слідує з матеріалів справи, відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно малолітнього сина, не бере участі у його вихованні та утриманні, не піклується про фізичний, духовний і моральний розвиток дитини, син знаходиться на повному утриманні і вихованні батька. Підтвердженням свідомого нехтування відповідачкою обов`язками про піклування та виховання дитини є зокрема, характеристика директора та класного керівника ліцею с.Котюжани Мурованокуриловецької селищної ради Вінницької області про те, що вихованням сина, учня 8 класу [PERSON] , [INFO] , займається батько [PERSON] (а.с.32); Акт обстеження умов проживання від 18.10.2024 згідно якого [PERSON] проживає разом з батьком [PERSON] в [ADDRESS] , будинок складається з двох кімнат, кухні та веранди. Умови проживання хороші, в будинку чисто та затишно, зроблено ремонт. У дитини є окрема кімната з необхідними меблями. Стосунки батька з сином дружні та довірливі (а.с.37); Довідка про неотримання аліментів від 15.10.2024 №143 видана Могилів-Подільським відділом державної виконавчої служби у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) відповідно до якої станом на 15.10.2024 [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів 27 861,29 грн. (а.с.27); Інформація про медичне обслуговування дитини [PERSON] згідно якої останній перебуває під наглядом лікаря педіатра та з листопада 2022 року за медичною допомогою синові звертався лише батько (а.с.36). За поясненнями дитини, наданими в судовому засіданні, в останнє він бачив маму в січні 2023 року, мати виїхала за кордон та проживає окремо від нього, не спілкується з ним, на його смс-повідомлення не відповідає, не надає коштів на його утримання, нічим не допомагає.Його вихованням займається лише батько. Зазначив, що підтримує ініціативу батька про позбавлення батьківських прав матері. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Мурованокуриловецької селищної ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету селищної ради від 24 жовтня 2024 року, визнано доцільним в інтересах малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] позбавити матір [PERSON] , [INFO] , батьківських прав (а.с.42-44). Згідно ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню до своєї дитини. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», факт ухилення батька (матері) від виховання та утримання дітей може бути підтверджений письмовими доказами (актами, листами тощо), а також показаннями свідків. Відповідно до п. 16 зазначеної постанови, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Враховуючи наведені обставини, суд прийшов до висновку, що відповідачка [PERSON] протягом тривалого часу ухиляється від свого материнського обов`язку по вихованню дитини, не піклується про фізичний та духовний розвиток сина, його навчання, підготовку до самостійного життя, не спілкується з дитиною в обсязі необхідному для його нормального самоусвідомлення, не цікавиться ним та не проявляє до нього належної турботи, не забезпечує матеріально, що негативно впливає на його розвиток як на складову виховання. Вищенаведені фактори суд розцінює як винну поведінку матері по відношенню до дитини, як свідоме нехтування своїми обов`язками і байдужість до долі дитини, тому [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] . При цьому, суд роз`яснює, що відповідно до вимог ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Також суд зазначає, що згідно вимог ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Щодо вирішення питання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне. У позовній заяві та в судовому засіданні представник позивача адвокат Солоненко Б.М. просив стягнути із [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу, розрахунок яких буде ним наданий відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 1211 гривень 20 копійок сплаченого останнім судового збору.

Outcome: approved