Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-22 00:00:00

20 грудня 2024 року представник позивача [PERSON] адвокат Міщенко\~А.М. звернувся до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до Світловодської міської ради кіровоградської області та просить суд скасувати заборону на квартиру [ADDRESS] , реєстраційний номер обтяження 8020580, зареєстроване 03 жовтня 2008\~року Світловодською районною державною нотаріальною конторою Кіровоградської області. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [PERSON] згідно договору дарування, посвідченого нотаріально 02 лютого 2000 року, отримала у дар від [PERSON] однокімнатну квартиру загальною площею 31,3 кв.м., розташовану на першому поверсі 5-поверхового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] . Вказана квартира належала [PERSON] на підставі договору довічного утримання, посвідченого Світловодською районною державною нотаріальною конторою 25\~березня 1996 року за реєстраційним номером 1-919. Як з`ясувалось пізніше, згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 31 травня 2024 року, вказана квартира перебуває під забороною, накладеною Світловодською районною державною нотаріальною конторою на підставі договору довічного утримання з власником квартири [PERSON] . Вказана заборона була зареєстрована 03 жовтня 2008 року на підставі архівного запису. Відчужувач за договором довічного утримання [PERSON] помер [INFO] , а отже забезпечення договору довічного утримання, на підставі якого [PERSON] отримала у власність квартиру і яку подарувала позивачу, припинилось. У будь-якому випадку мати позивача [PERSON] набула право власності на вказану вище квартиру у передбачений законом порядок. Правочин з її придбання є дійсним та таким, що створює відповідні юридичні наслідки. У свою чергу позивач [PERSON] також набула право власності на зазначену квартиру у передбачений законом порядок, а саме за договором дарування. Дане обтяження порушує право власності [PERSON] на вказану квартиру, оскільки вона позбавлена права розпорядження цим майном, тобто позбавлена однієї із складової права власності. За таких обставин позивач вимушена звернутися до суду за захистом. (а.с.2-3) Ухвалою судді від 24 грудня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження за вказаним цивільним позовом, справу призначено до судового розгляду з викликом сторін. (а.с. 13-14) Представник позивача адвокат Міщенко А.М. в судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача, позов підтримав повністю та просив суд його задовольнити, а судові витрати віднести за рахунок позивача. \~(а.с. 16) Від представника відповідача Світловодської міської ради Кіровоградської області Тітової Ю.М. надійшла заява про розгляд справи без участі представника відповідача, у вирішенні питання покладається на розсуд суду. (а.с.\~20-21) У зв`язку з неявкою сторін для розгляду справи по суті, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, у відповідності до ч.\~2 ст.\~247 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до договору дарування квартири від 02 лютого 2000 року серії АВІ №\~684596, посвідченого приватним нотаріусом Світловодського міського нотаріального округу Ганночкою Г.І та зареєстрованого за №\~245, [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняла в дар однокімнатну квартиру, загальною площею 31.3 кв.м, в тому числі жилою площею 18,0 кв.м, розташовану на І-поверсі 5-поверхового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] . (а.с. 5) Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №\~381019314 від 31 травня 2024 року на квартиру за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] , накладено заборону відчуження на підставі договору довічного утримання від 18 березня 1996 року за реєстраційним номером обтяження 8020580 від 03 жовтня 2008 року, за архівним №\~2016979KIROVOGRAD109 № реєстру 74574-1193. (а.с. 6) [PERSON] померла [INFO] , про що зроблено актовий запис №\~379 та підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . (а.с. 9) Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] , про що зроблено актовий запис №\~699. (а.с. 8) Вирішуючи спір по суті справи, суд виходить з наступного. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ст.16 ЦК України. Частиною 1 ст.\~4 ЦПК України передбачено право кожної особи в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.\~1 ст.\~5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, згідно ч.\~1 ст.\~13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, що відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства. Відповідно до ч.\~3 ст.\~12, ч.\~1 ст.\~81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, враховуючи норми ч.\~3 ст.\~13, ст.\~49 ЦПК України, позивач, який вважає, що його суб`єктивне право порушене, самостійно визначає предмет та підстави позову та на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета позову. Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права та правове обґрунтування необхідності його захисту. Згідно з абз.\~5 ч.\~1 ст.\~2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», обтяження це заборона або обмеження розпорядження та/або користування нерухомим майном, встановлені законом, актами уповноважених на це органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, або таких, що виникли з правочину. Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 17 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.\~1 ст.\~316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст.\~317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до частин 1, 2 статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. За змістом положень частини 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 391 ЦК України передбачає захист права власності від порушень, не пов`язаних із позбавленням володіння. Так, вказаною нормою визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Суд переконаний, що продовження забезпечувальної дії обтяження майна за вищевикладених умов та фактичної відсутності спірних правовідносин безпідставно порушує право позивача на вільне володіння та розпорядження майном, обмежуючи право власності. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що підстави наявності заборони на відчуження належної на праві приватної власності [PERSON] квартири не мають місця, на час звернення з заявою до суду за наявності заборони відчуження нерухомого майна порушуються майнові права позивача, що полягають у неможливості розпорядитись належним майном, підстави дії обтяження на майно взагалі відсутні, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом скасування заборони відчуження майна, у зв`язку з чим суд вважає, що позовні вимоги є законними, доведеними, обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. При вирішенні питання щодо стягнення судових витрат, суд, відповідно до ст.\~141 ЦПК України, враховуючи заяву позивача, залишає судові витрати фактично понесеними. На підставі викладеного,

Outcome: approved