Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-29 00:00:00

у вересні 2021 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 05.09.2024р. до Служби у справах дітей виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Полтавського району Полтавської області звернувся листом виконавчий комітет Шевченківської районної у м. Полтаві ради з проханням вжити відповідних заходів щодо соціального захисту малолітнього [PERSON] , [INFO] , який потрапив в поле зору служби у справах дітей та перебував у двоюрідної сестри відповідачки за адресою: [ADDRESS] , яка й повідомила органи поліції про місцезнаходження дитини. У зв`язку з тим, що дитина мала хворобливий вигляд її було поміщено лікарні. 23.09.2024р. після лікування в КП «Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради» малолітній [PERSON] в середньо-тяжкому стані за рахунок затримки стато-кінетичного та фізичного розвитку, у присутності начальника Служби у справах дітей виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Полтавського району Полтавської області Володарської А.В. переданий до сім`ї патронатного вихователя [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] , де він знаходиться і зараз. Відповідачка зв`язків зі своєю сестрою не підтримувала, сином не цікавилася, окрім того, перебуваючи на території Глобинської міської територіальної громади звернулася із заявою до Служби у справах дітей Глобинської міської ради про те, що не має наміру забирати свого сина [PERSON] , [INFO] на виховання та надала нотаріально посвідчену згоду на його усиновлення або влаштування в інші сімейні форми та зазначила, що не заперечує проти позбавлення її батьківських прав. З 04.01.2023р. по 01.05.2024р. відповідачка перебувала під контролем Служби у справах дітей виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, контроль був зумовлений тим, що особа мала складну соціальну історію, також обстежувались умови проживання дитини [PERSON] та були виявлені певні недоліки, однак підстав для взяття на облік як дитини, яка перебуває в складних життєвих обставинах не було. Відповідно до висновку комісії з питань захисту прав дитини, затвердженого рішенням виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 18.09.2024р. № 206, комісія вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] щодо її малолітньої дитини. Запис про батька дитини - [PERSON] , у Книзі реєстрації народжень був проведений згідно заяви матері. Так, відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини [PERSON] , свідомо нехтуючи своїми обов`язками не піклується про здоров`я сина, його фізичний, духовний і моральний розвиток, отримує соціальні виплати на дитину, але використовує їх не за призначенням, в подальшому не має намірів щодо виконання нею батьківських обов`язків по вихованню малолітнього сина, про що свідчить її згода на усиновлення [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з наведеним, позивач просить позбавити відповідачку батьківських прав відносно її дитини [PERSON] , [INFO] , стягнути з неї аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку на користь закладу, до якого буде влаштована дитина, майбутнього опікуна (а.с.1-7). 07.10.2024р. за ухвалою судді Машівського районного суду Полтавської області [PERSON] відкрито провадження за правилами загального позовного провадження (а.с.35). 11.11.2024 у зв`язку із звільненням судді [PERSON] у відставку відповідно повторного автоматизованого розподілу даної справи між суддями, справу передано на розгляд судді Косик С.М. (а.с.50,51). Ухвалою Машівського районного суду Полтавської області від 18.11.2024 до участі в справі залучено третю особу на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] (а.с.56). 10.12.2024 р. суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті (а.с.100). У судове засідання сторони та третя особа не з`явилися вдруге, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та завчасно, про що свідчить довідка про доставку електронного листа позивачу (а.с.113), поштове повідомлення з відміткою про отримання поштового відправлення відповідачкою та третьою особою (а.с.65,114,115). Представник позивача [PERSON] 30.01.2025 направила до суду заяву, у якій просить розглянути дану справу без участі представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с. 118,119), раніше заяву про розгляд справи без участі представника виконавчого комітету Михайлівської сільської ради 31.12.2024 року та з проханням позов задовольнити подав сільський голова [PERSON] (а.с.106), від третьої особи також надійшла заява у якій вона просить розглянути дану справу без її участі, оскільки з`явитися не має можливості, так як є опікуном [PERSON] , для якого дорога відстанню 150 км з Гадячу до Машівки і назад буде тяжкою. Всі матеріали, які підтверджують її позицію вона подала раніше (а.с.116). Відповідач у судове засідання не з`явилася, причини неявки не повідомила, відзив на позов не подавала. [PERSON] , особа яка є патронатним вихователем [PERSON] , [INFO] направила письмові пояснення, в яких повідомила, що до неї дитину привезли 23.09.2024 р., хлопчик був виписаний з лікарні у задовільному стані. З перших днів було зрозуміло, що дитина соціально занедбана, має дефекти розвитку, завжди хотів їсти, спав уривками, вдень більшість часу кричав, він не ходив, не говорив, самостійно не їв, був присутній тупіковий ефект, не реагував на своє ім`я, не розумів простих слів з якими до нього зверталися. За вказаних обставин вона наполягає на позбавленні батьківських прав [PERSON] . Спочатку вона була у розпачі, але звернулась за консультаціями до відповідних установ і хлопчик поступово зрозумів, що він більше не буде голодним, що його люблять, за 2 місяці крики припинились, часто став сміятися, почав ходити, їсти сам, почали з`являтися нові емоції, розуміє багато чого і цікавиться оточенням, але на жаль ще не наздогнав рівень дітей однолітків, про свідчить висновок спеціалістів з рекомендацією інклюзивного навчання на 2025 р. (а.с.69,70). Судом установлено, що відповідачка [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25.01.2023 р. (а.с.24). За повідомленням директора Полтавського міського центру соціальних служб Векленко Л. від 04.01.2023р. № 01.2-05/30, направленого т.в.о. начальника служби у справах дітей виконавчого комітету Михайлівської сільської ради, на адресу центру від КП «Міський клінічний пологовий будинок ПМР» надійшло повідомлення, що 02.01.2023р. [PERSON] , [INFO] , народила хлопчика - [PERSON] , місце реєстрації особи: [ADDRESS] . Також з`ясовано, що породілля має складну соціальну історію, немовля перебуває у відділенні інтенсивної терапії, зі слів породіллі - дитина бажана, наміру відмови мати не має, враховуючи дану інформацію, просять обстежити умови проживання за вищевказаною адресою та в разі необхідності надати родині спектр соціальних послуг в межах повноважень (а.с.20-21). Згідно з актом про встановлення факту місця проживання (не проживання) громадян на території Михайлівської сільської ради Машівського району Полтавської області від 05.01.2023р., [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.22). З акту обстеження умов проживання за адресою [ADDRESS] вбачається, що за вказаною адресою проживають та мають постійне місце реєстрації: [PERSON] - бабуся, [PERSON] - батько, [PERSON] - брат, будинок складається з двох кімнат, в будинку тепло, газове опалення, продукти харчування в наявності, для виховання та розвитку новонародженої дитини є лише коляска, одягу немає (а.с.23). 05.09.2024 р. виконавчим комітетом Шевченківської районної у м. Полтаві ради направлено лист до Служби у справах дітей виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, стосовно малолітнього [PERSON] з проханням вжити відповідних заходів щодо його соціального захисту, оскільки він перебував у родині двоюрідної сестри [PERSON] матері дитини в м. Полтава, яка не підтримує з сестрою зв`язків, місце перебування її невідоме та вона не має намірів в подальшому допомагати їй у вихованні і догляді дитини. Мати дитини отримує соціальні виплати, але витрачає їх не за призначенням, хлопчик мав хворобливий вигляд, а тому був поміщений до лікарні (а.с.8). За інформацією, наданою Службою у справах дітей Глобинської міської ради № 01-11/942 від 09.09.2024р., відповідачка [PERSON] не має наміру забирати свого сина [PERSON] , [INFO] на виховання та не заперечує проти позбавлення її батьківських прав та надала згоду на усиновлення її дитини, або влаштування в інші сімейні форми (а.с.11). 18.09.2024р. виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради Полтавського району Полтавської області прийнято рішення №206 «Про затвердження висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] », відповідно якого вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , оскільки повернення матері може нести загрозу для життя та здоров`я дитини (а.с.12-15). Згідно з наказом Служби у справах дітей Гадяцької міської ради № 40-ОД від 23.09.2024р. «Про передачу дитини до сім`ї патронатного вихователя» та акту про факт передачі дитини від 23.09.2024р., малолітнього [PERSON] , [INFO] , який перебуває на обліку дітей, які залишилися без батьківського піклування, дітей-сиріт, позбавлених батьківського піклування у службі у справах дітей виконавчого комітету Михайлівської сільської ради, передано до сім`ї патронатного вихователя [PERSON] (а.с.16, 17). Відповідно до виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 9708, [PERSON] , [INFO] перебував на лікуванні в КП «Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради» з 04.09.2024р. по 23.09.2024р. (а.с.18). 05.09.2024р. медичний директор КП «ДМКЛ ПМР» Ананевич О. направила до служби у справах дітей виконавчого комітету Михайлівської сільської ради повідомлення про дитину, позбавлену батьківського піклування [PERSON] з проханням у вирішенні питання щодо влаштування дитини (а.с.19). 06.09.2024р. приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області засвідчено та зареєстровано за № 593 заяву [PERSON] про згоду на подальше усиновлення її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.25-26). За рішенням виконавчого комітету Гадяцької міської ради №633 від 26.09.2024 р. «Про влаштування малолітньої дитини в сім`ю патронатного вихователя» вирішено влаштувати малолітнього [PERSON] , [INFO] в сім`ю патронатного вихователя [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] на термін, що не перевищує 3 місяців, з 23.09.2024 р. до 23.12.2024 р. (а.с.68). З копії виписки із історії хвороби стаціонарного хворого №1/6 КП «Міський клінічний пологовий будинок Полтавської міської ради» з якого вбачається, що дитина [PERSON] , [INFO] , його мати вказана [PERSON] , новонароджений має синдром лікарської абстиненції та ураження новонародженого зумовлені вживанням матір`ю наркотичних засобів (а.с.71,72). У наданому [PERSON] щоденнику спостереження за дитиною [PERSON] [INFO] описаний стан дитини по датах починаючи з 24 вересня, також вказаний режим, діяльність, інформація про його розвиток і ріст (а.с.73-82). Відповідно до виписки з медичної карти стаціонарного хворого №9708 [PERSON] , де вказана дата госпіталізації 04.09.2024 р. та дата виписки 23.09.2024 р., вказано основне захворювання: затримка фізичного розвитку внаслідок білково-енергетичного дефіциту та за час лікування стан дитини став задовільний, готується відповідно віку, набрав вагу, стоїть, ходить з підтримкою, а також був оглянутий лікарем неврологом, який констатував затримку стато-кінетичного та мовленнєвого розвитку (а.с.90). Згідно з висновком психолого-педагогічної оцінки розвитку особи від 28.11.2024 р. №ІРЦ-85228/2024/574116 [PERSON] має інтелектуальні труднощі помірного ступеня прояву, навчальні труднощі помірного ступеня прояву, функціональні труднощі легкого ступеня прояву, фізичні труднощі легкого ступеня прояву та надано певні рекомендації (а.с. 84-89). За довідкою Гадяцького центру комплексної реабілітації дітей з інвалідністю Гадяцької міської ради №01-14/34 від 26.11.2024 р. [PERSON] зарахований і проходить реабілітацію в цьому закладі з 13.10.2024 р., отримує послуги з ранньої соціальної реабілітації, психолого-педагогічної реабілітації, фізичної реабілітації та масажу (а.с.83). В додаток до листа [PERSON] вона направила інформацію про деякі вміння дитини з 1 р. 9 місяців з порівнянням вмінь отриманих [PERSON] у 1 р. 11 місяців, де зазначила, що дитина не намагається і ще не розуміє певних задач, без підтримки падає, на заняттях не звертає уваги на кольори, йому притаманні тільки прості маніпуляції з іграшками, белькоче деякі слова: «ще», «дід», «баба» (а.с.91). Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (частина восьма статті 7 СК України). Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України). Невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін (частина четверта статті 15 СК України). Учасники сімейних правовідносин можуть мати особисті та майнові суб`єктивні сімейні обов`язки. Свої обов`язки учасники сімейних відносин здійснюють різними способами: здійснення активних дій; утримання від здійснення активних дій. Якщо невиконання особистих обов`язків учасників сімейних відносин у випадках, передбачених в законі, може припинятися або не зумовлювати відповідних наслідків, то невиконання сімейного обов`язку майнового характеру не допускається. Оскільки на відміну від особистих, майнові обов`язки можуть виконуватися незалежно від самого носія такого обов`язку за допомогою інших суб`єктів. Невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування відповідних правових наслідків, що можуть визначатися в: нормах СК України; домовленості (договорі) сторін. Наслідки невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку можуть мати: особистий характер, коли негативний вплив відбувається на особисту сферу зобов`язаної особи; майновий характер, якщо такий вплив здійснюється на майнову сферу зобов`язаної особи (див. постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 січня 2022 року в справі № 711/679/21 (провадження № 61-18434св21)). Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є: припинення правовідношення, а також його анулювання (частина друга статті 18 СК України). Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини (стаття 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року). Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини (пункти 1-6 частини першої статті 164 СК України). Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 травня 2018 року у справі № 553/2563/15-ц (провадження № 61-12305св18)). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 березня 2019 року в справі № 631/2406/15-ц (провадження № 61-36905св18) зазначено, що: «тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Враховуючи, що у матеріалах справи наявні достатні докази, які свідчать, що відповідачка в порушення вимог статті 150 СК України свідомо не виконує обов`язки щодо виховання та розвитку дитини, нехтує потребами свого сина, порушує права дитини на належне батьківське виховання, а саме: не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідних та належних умов проживання, харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання, а тому суд вважає, що позбавлення відповідачки батьківських прав відповідає якнайкращим інтересам малолітньої дитини. Щодо вимоги про стягнення з відповідачки аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд зазначає таке. У судовому засіданні установлено, що зараз дитини перебуває у сім`ї патронатного вихователя [PERSON] . Відповідно до ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до с. 23-1 Закону України «Про охорону дитинства» у разі, якщо повернення дитини до батьків, інших законних представників є неможливим чи суперечить її інтересам, органи опіки та піклування здійснюють заходи щодо надання дитині статусу дитини-сироти чи дитини, позбавленої батьківського піклування, захисту її житлових, майнових прав, влаштування в одну із форм виховання, яка найбільше відповідає найкращим інтересам дитини. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно із ч. 2, 3 ст. 193 Сімейного кодексу України, якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. За рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України розмір аліментів може бути визначено у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Як зазначено в ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на викладене суд, ураховуючи матеріали та обставини справи, матеріальний, сімейний стан відповідачки, доходить висновку про необхідність стягнення з неї аліментів на користь закладу, до якого буде влаштована дитини, майбутнього опікуна, на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved