Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-20 00:00:00

Позивач АТ «СЕНС БАНК» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором 501275065 у розмірі 615 803,14 грн та судовий збір. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 05.11.2020 [PERSON] уклала з AT «Альфа Банк» угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлюваної кредитної лінії № 501275065. Відповідно до умов кредитного договору банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Умовами кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником умов договору останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед банком протягом 30 календарних днів з дня отримання від банку інформації. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором, яка становить 615 803,14 грн. 12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на AT «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 29.04.2024 відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, яким роз`яснено право подати заяви по суті справи і визначено відповідні процесуальні строки. Копію вказаної ухвали з копією позовної заяви та доданими до неї документами відповідач отримала 07.05.2024, шляхом ознайомлення з матеріалами справи в приміщенні суду. Позивач копію ухвали отримав 01.05.2024. 23.05.2024 до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, у якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову. Обґрунтовуючи свої заперечення щодо заявлених позовних вимог, не заперечуючи факт укладання відповідного договору, відповідач посилається на те, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану втратила роботу та засоби до існування та була вимушена переїжджати з м. Києва. До 24.02.2022 заборгованості за кредитом не мала. Вважає, що наданий банком розрахунок заборгованості суперечить виписці по рахунку, суми вказані в останніх не співпадають із заявленими в позові, у зв`язку з чим вважає такі докази неналежними та не достовірними. Також зазначає, що в оферті зазначено строк повернення кредиту 05.11.2025, який не сплив на момент подання позову. В якості доказів врегулювання спору банком надано досудову вимогу про виконання договірних зобов`язань, з описом вкладення у цінний лист, який не містить номера поштового відправлення. Фіскального чеку/розрахункової квитанції поштового оператора до матеріалів справи не долучено. Також вважає, що у відповідності до розділу ІV Прикінцеві та перехідні положення ЗУ «Про споживче кредитування, має право на реструктуризацію кредиту із здійсненням належного розрахунку. Ухвалами Дніпровського районного суду м. Києва від 04.06.2024 у задоволенні клопотань відповідача про врегулювання спору за участю судді та про розгляд цивільної справи за позовом Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до [PERSON] , про стягнення заборгованості, у судовому засіданні з викликом сторін, відмовлено. Інших заяв по суті справи не надходило. Таким чином, суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідач 05.11.2020 звернулася до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву про акцепт Публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладання договору про банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк», яка містить загальні відомості про особу яка звернулася із заявою та Акцепт пропозиції на укладання угоди. Відповідачем підписана Оферта на укладання угоди про надання кредиту №501275065, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлюваної кредитної лінії, відповідно до якої відповідачу надано споживчий кредит «Кредит готівкою» в сумі 500 000 грн, зі встановленою процентною ставкою - 28% річних, тип ставки - фіксована, строк кредиту - 60 місяців. За умовами відновлюваної кредитної лінії - ліміт кредитної лінії становить до 200 000 грн, процентна ставка - 26,00% річних, тип процентної ставки - фіксована, строк дії кредитної картки - 3 роки з моменту випуску. Також, сторонами підписано Графік платежів та розрахунок сукупної вартості кредиту та орієнтовної реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг та паспорт споживчого кредиту. Крім того, [PERSON] підписана заява (акцепт) про прийняття пропозиції укласти договір страхування. Згідно меморіального ордеру №861421 від 05.11.2020 [PERSON] отримала кредит в сумі 500 000грн. 12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на AT «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022. Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість відповідача за договором кредиту №501275065, станом на 17.08.2023.2023 становить 615 803,14 грн, яка складається: заборгованість за кредитом 430 885,62 грн, по відсоткам - 184 917,52 грн. Судом досліджено виписку по рахунку, відкритому на ім`я відповідача, з якої убачається часткове погашення кредитної заборгованості. 25.01.2024 позивач звернувся до відповідача з досудовою вимогою щодо виконання договірних зобов`язань, яка залишилась відповідачем поза увагою. Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частинами першою, третьою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За змістом частини першої статті 615 ЦК України не припустима одностороння відмова від зобов`язання. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч.1 ст. 1055 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Згідно зі статтею 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно із статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд при розгляді справи виходить з того, що позивач, як сторона договору, яка виконала свої зобов`язання за договором, має право вимагати від другої сторони належного виконання його грошових зобов`язань, в тому числі повернення кредитних коштів, сплати відсотків та погашення виниклої заборгованості. Відповідач (позичальник) свої зобов`язання за договором кредиту не виконала належним чином, допустила прострочення в платежах і заборгованість по поверненню кредитних коштів за наданим позивачем розрахунком. Суд критично відноситься до заперечень відповідача щодо здійснення позивачем неналежного розрахунку заборгованості, оскільки відповідач свого контррозрахунку не надала, як і не надала платіжних документів, які підтверджували сплату нею боргу в іншому розмірі ніж вказано у розрахунку заборгованості та у виписці по рахунку. Щодо посилань відповідача на відсутність підстав для дострокового стягнення заборгованості, то такі заперечення не заслуговують на увагу з огляду на вищенаведені положення цивільного законодавства. В частині тверджень відповідача щодо її права на укладання договору про реструктуризацію заборгованості, то остання не позбавлена права на звернення до банку щодо вирішення цього питання. Таким чином, як встановлено при розгляді справи, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобов`язання, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка і підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 9 237,05 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved