Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-22 00:00:00

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання майна спільною сумісною власністю, та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 06.11.2024 у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визнання майна спільною сумісною власністю відмовлено. Зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя задоволено частково. У решті зустрічного позову [PERSON] відмовлено. 11.11.2024 [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Бибка Т. Я., подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про вирішення питання про стягнення з [PERSON] витрат по оплаті судового збору у розмірі 7\~630,56 грн, витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 142\~311,80 грн та витрат, пов`язаних із залученням експертів у розмірі 4\~032 грн. 10.12.2024 [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Єрмак О. В., подала письмові заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в яких просить, у зв`язку з неспівмірністю наданих послуг та їх вартістю, залишити заяву без задоволення. Указує, що у заяві про ухвалення додаткового рішення зазначено, що 15 грудня 2023 року між [PERSON] та АО «Юридична фірма «Астерс» укладено договір про надання правової допомоги №4388/01-2023, в якому сторони погодили погодинну оплату як порядок обчислення гонорару за надання правничої допомоги. Інтереси [PERSON] у суді представляла адвокат Бибка Т. Я., погодинна ставка якої становить 180 євро/год. Проте договір про надання правничої допомоги підписано Свирибою С. С., який діяв на підставі довіреності від 31 серпня 2022 року, проте в матеріалах справи указана довіреність відсутня, а тому неможливо встановити факт наявності у підписанта повноважень на укладення даного договору, а також чи на момент укладання договору дана довіреність була дійсною. Указує, що довідка від 11.11.2024, на яку посилається [PERSON] як на підтвердження факту працевлаштування адвоката Бибки Т. Я. в Адвокатському об`єднанні, на його думку, не може слугувати доказом працевлаштування адвоката [PERSON] в указаному Адвокатському об`єднанні та її погодинної ставки, оскільки такими доказами можуть бути або наказ про прийняття на роботу або контракт з визначеними умовами співпраці. Крім того зазначає, що подання первісного позову було зумовлено небажанням [PERSON] здійснити поділ спільного майна подружжя, яке було зареєстроване на його ім`я, при цьому пропозицій про поділ спільного майна подружжя, яке було зареєстроване за нею від [PERSON] не надходило, у зв`язку з чим нею було подано позов про визнання за кожним з подружжя права власності на частку кожного з об`єктів спільного майна. [PERSON] подав зустрічний позов, в якому зазначив весь масив спільного майна подружжя та запропонував інший варіант поділу, який би усунув можливий подальший спір між сторонами щодо користування ним. Оскільки такий варіант поділу, який запропонував [PERSON] також влаштував і [PERSON] , остання відмовилась від свого варіанту поділу майна та подала заяву про відмову від позову в частині позовних вимог. При цьому, вона не відмовилась від поділу спільного майна подружжя як від предмету позову, а лише відмовилась від варіанту поділу, який був нею запропонований, оскільки варіант поділу [PERSON] був більш прийнятний. Крім того указує, що у первісному позові вона зазначала, що документи на майно, яке зареєстроване за [PERSON] , знаходяться у нього. Разом з тим [PERSON] не надав до суду оригіналів правовстановлюючих документів на садовий будинок [ADDRESS] та на земельну ділянку кадастровий номер: 0124387700:04:001:0209 в Автономній Республіці Крим, Сакського району, с/рада Уютненська, обслуговуючий кооператив «Примор`є», ділянка [ADDRESS] та зазначив, що документи, які посвідчують право власності на це майно у нього відстутні, їх оригінали знаходяться в Автономній Республіці Крим та доступ до них втрачено після її окупації. \~ \~ \~ \~ Таким чином, оскільки правовий статус вказаних об`єктів, про поділ яких заявив [PERSON] , залишився не доведеним, оскільки не було надано правовстановлюючих документів на це майно, а тому суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для поділу цього майна між сторонами. Зазначає, що оскільки саме ненадання [PERSON] правовстановлюючих документів на вказане майно призвело до того, що поділ спільного майна відбувся не за варіантом, який він запропонував, а за варіантом поділу, який запропонувала [PERSON] , тому вважає, що витрати сторін на правову допомогу повинні бути залишені за сторонами. У судовому засіданні представник [PERSON] адвокат Варєнікова В. Ю. заяву підтримала та просила її задовольнити. [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про розгляд заяви повідомлена належним чином. Заслухавши представника [PERSON] адвоката Варєнікової В. Ю., дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Так, згідно ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як слідує з матеріалів справи, ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 19.06.2024 прийнято відмову [PERSON] від позову до [PERSON] про поділ майна подружжя в частині позовних вимог про визнання в порядку поділу майна подружжя за [PERSON] та [PERSON] права власності за кожним на частину майна: земельної ділянки кадастровий номер: 2123684500:03:002:0021, яка знаходиться на землях Лазещинської сільської ради Рахівського району Закарпатської області; садового будинку [ADDRESS] , загальною площею (кв.м): 116.2, Опис: літ."А"- садовий будинок , літ."Б" сарай, який знаходиться на земельній ділянці кадастровий номер: 0124387700:04:001:0210 в Автономній Республіці Крим, Сакського району, с/рада Уютненська, обслуговуючий кооператив "Примор`є", вулиця Ясна; земельної ділянки кадастровий номер: 0124387700:04:001:0210 в Автономній Республіці Крим, Сакського району, с/рада Уютненська, обслуговуючий кооператив "Примор`є", ділянка [NUMBER] ; садового будинку [ADDRESS] , загальною площею (кв.м): 121, Опис: літ."А"- садовий будинок, який знаходиться на земельній ділянці кадастровий номер: 0124387700:04:001:0209 в Автономній Республіці Крим, Сакського району, с/рада Уютненська, обслуговуючий кооператив "Примор`є", вулиця Ясна; земельної ділянки кадастровий номер: 0124387700:04:001:0209 в Автономній Республіці Крим, Сакського району, с/рада Уютненська, обслуговуючий кооператив "Примор`є", ділянка [ADDRESS] , та провадження у справі в цій частині закрито відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. Розгляд справи за первісним позовом [PERSON] до [PERSON] в частині вимог про визнання вищевказаного майна спільною сумісною власністю подружжя продовжено. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 06.11.2024 у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визнання майна спільною сумісною власністю відмовлено. Зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя задоволено частково. У порядку поділу майна подружжя визнано за [PERSON] право власності на: частину земельної ділянки, площею 0,1500 га, кадастровий номер 3222483201:01:020:0187, що розташована за адресою: [ADDRESS] , частину земельної ділянки, площею 0,0750 га, кадастровий номер 2123684500:03:002:0021, що розташована за адресою: Закарпатська область, Рахівський район, село Лазещина, урочище «Репегів»; частину садового будинку [ADDRESS] ; частину транспортного засобу SUBARU, Модель FORESTER, 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , VIN-код [NUMBER] . У порядку поділу майна подружжя визнано за [PERSON] право власності на: частину земельної ділянки, площею 0,1500 га, кадастровий номер 3222483201:01:020:0187, що розташована за адресою: [ADDRESS] , частину земельної ділянки, площею 0,0750 га, кадастровий номер 2123684500:03:002:0021, що розташована за адресою: Закарпатська область, Рахівський район, село Лазещина, урочище «Репегів»; частину садового будинку [ADDRESS] ; частину транспортного засобу SUBARU, Модель FORESTER, 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , VIN-код [NUMBER] . У решті зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя відмовлено. Із зустрічної позовної заяви слідує, що загальна вартість майна, заявленого [PERSON] до поділу, становить 9\~479\~431 грн. При зверненні до суду із зустрічним позовом [PERSON] сплачено судовий збір у розмірі 15\~140,00 грн, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № ПН149 від 07.02.2024, а також за заяву про забезпечення позову ним сплачено судовий збір у розмірі 605,60 грн, що підтверджується квитанцією про сплату № 3443-5455-7011-3282 від 05.03.2024. Ураховуючи, що позов [PERSON] задоволено частково, при обчисленні суми судового збору, яка підлягає стягненню з [PERSON] на його користь, суд виходить з наступного. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 06.11.2024 зустрічний позов [PERSON] задоволено частково на 50,57 % (4\~793\~684,00 грн/9\~479\~431,00 грн х 100). Також ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 07.03.2024 заяву [PERSON] про забезпечення позову задоволено частково, а тому сума судового збору, яку необхідно врахувати при обчисленні судового збору, складає 302,80 грн. Таким чином з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір у розмірі 7 809,42 грн (15 140 грн +302,80 грн х 50,57%/100). Щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне. Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно із статтею 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини 3 статті 141 ЦПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частинами 5, 6 ст. 137 ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до правової позиції Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду, викладеної в постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи,

Outcome: partial