Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-20 00:00:00

У грудні 2024 року представник АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовано тим, що 31.01.2024 [PERSON] ознайомився з умовами кредитування та підписав Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг й погодив умови: кредитну лінію до 200000 грн, строк кредитування - 12 місяців, тип картки - "Універсальна", процентна ставка - 42% річних, розмір мінімального платежу - 5% від заборгованості, але не менше, ніж 100 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн - у разі прострочки, проценти від суми неповернутого в строк кредиту 60% від простроченої суми заборгованості. Відповідач ознайомлений з умовами кредитування та підписав Паспорт кредиту. На підставі укладеного договору отримав платіжний інструмент- кредитну картку номер [NUMBER] , строк дії 05/28, тип - карта "Універсальна". Відповідач користувався кредитним лімітом, повертав використану суму кредиту та сплачував відсотки за користування лімітом, але припинив надавати своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, а також іншими витратами. Таким чином відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, тому у зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості Відповідач станом на 17.11.2024 має заборгованість у розмірі 42181,27 грн, з яких 33865,23 грн заборгованість за тілом кредиту, 8316,04 грн - заборгованість за простроченими відсотками. З огляду на викладене, просить сягнути з відповідача заборгованість у розмірі 42181,27 грн та судові витрати в сумі 2422,40 грн. 04.12.2024 ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської області відкрити провадження у справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, у матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у відсутності позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. У відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних\~підстав. Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд встановив, що 31.01.2024 відповідач [PERSON] підписав Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг й погодив умови: кредитну лінію до 200000 грн, строк кредитування - 12 місяців, тип картки - "Універсальна", процентна ставка - 42% річних, розмір мінімального платежу - 5% від заборгованості, але не менше, ніж 100 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн - у разі прострочки, проценти від суми неповернутого в строк кредиту 60% від простроченої суми заборгованості. Відповідач ознайомлений з умовами кредитування та підписав Паспорт кредиту (а.с.47-72, 73-81). На підставі укладеного договору отримав платіжний документ - кредитну картку номер [NUMBER] , строк дії 05/28, тип - карта "Універсальна", на яку було встановлено кредитний ліміт 31.01.2024 35 000 грн, а 29.03.2024 кредитний ліміт зменшено до 32\~650,00 грн (а.с.45). Відповідно до ст. ст. 526, 611 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (пені). Виписка за договором б/н за період з 31.01.2024-19.11.2024 свідчить про те, що відповідач [PERSON] активно користувався кредитними коштами, здійснював з неї витрати та періодично поповнював картку для погашення заборгованості (а.с.43-44). Однак, у порушення умов договору відповідач [PERSON] зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 17.11.2024 має заборгованість у розмірі 42181,27 грн, з яких: 33865,23 заборгованість за тілом кредиту, 8316,04 грн заборгованість за простроченими відсотками (а.с.40-42). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). У ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором чи законом. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а за правилами ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Банк на підтвердження наявності невиконаних кредитних зобов`язань надав розрахунок заборгованості за договором, виписку з особового рахунку [PERSON] , в яких показані всі операції зі зняття грошових коштів, погашення та нарахування відсотків і неустойки. У постанові НБУ №705 від 05.11.2014 «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів», зокрема, вказано: «Документи за операціями з використанням електронних платіжних засобів мають статус первинного документа та можуть бути використані під час урегулювання спірних питань», «Виписка про рух коштів за рахунком може надаватися власникові рахунку в банку, надсилатися поштою, електронною поштою, у вигляді текстового повідомлення на мобільний телефон, через банкомат тощо». Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що також встановлено статтею 12 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст. 83 ч. 3 ЦПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Згідно з ч. 2 ст. 43 ЦПК України, відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача, на думку суду, свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права. Отже, позивач належними та допустимими доказами довів факт укладення договору та наявність заборгованості у відповідача [PERSON] .. Відповідач не надав жодних доказів, які б підтверджували факт виконання ним зобов`язань за договором. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріально права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Отже, виходячи з принципу змагальності цивільного процесу, сторони повинні подати всі докази на підтвердження своєї позиції до суду першої інстанції у установлений законом строк. Верховний Суд у своїй практиці неодноразово вказував на те, що відповідно до норм ЦПК України подання тих чи інших доказів стосовно обставин, які мають значення для справи, обмежується встановленими законом процедурами та строками. При цьому, єдиний винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом, у тому числі апеляційної інстанції, доказів з порушеннями встановленого процесуальним законом порядку, - це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії з причин, що не залежали від нього, тягар доведення яких покладений на учасника справи. Враховуючи те, що Позивач надав обґрунтовані та правові докази порушення та невиконання Відповідаем умов договору, а Відповідач жодних доказів у визначений для подання доказів строк відсутності у нього заборгованості перед Позивачем не надав, з іншими заявам, у тому числі про продовження строку для подання доказів до суду не звертався, суд вважає, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі. З урахуванням наведеного, позов АТ КБ «ПриватБанк» підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з наведеного, враховуючи\~\~положення ст. ст. 133 та 141 ЦПК України та взявши до уваги те, що у зв`язку із розглядом справи в суді позивач, поніс судові витрати, а саме, сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 гривні суд стягує з відповідача [PERSON] вищенаведені витрати у повному обсязі, на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved