Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-21 00:00:00

Заявник звернувся до суду із вказаною заявою в якій зазначає, що 26 червня 2024 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] . Ще до реєстрації шлюбу він проживав з [PERSON] та двома її малолітніми дітьми [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , однією сім`єю. У нього з дітьми склалися хороші стосунки, він забезпечує їх матеріально бере участь у вихованні, створює належні умови для проживання. Вказує, що відомості про батька дітей записані відповідно до ст. 135 СК України, [PERSON] в шлюбу не перебувала. Заявник зазначає, що він є повнолітньою та дієздатною особою, має постійне місце проживання є матеріально забезпечений, оскільки перебуває на військовій службу в ЗСУ та отримує постійний високий дохід. Таким чином, у нього є всі необхідні умови для забезпечення загального та всебічного розвитку неповнолітніх дітей. Матір дітей [PERSON] не заперечує щодо усиновлення дітей, про що подала відповідну нотаріально посвідчену заяву. Тому заявник просить ухвалити рішення про усиновлення ним малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , та у зв`язку з цим записати його батьком дітей, внісши відповідні зміни у актові запис про народження. Ухвалою від 14 листопада 2024 року було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в судовому засіданні. В судовому засіданні заявник та його представник - адвокат Бежук С.М. заявлені вимоги підтримали. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні не заперечила щодо задоволення заяви та усиновлення заявником її дітей. Представник заінтересованої особи - Коломийська районної державної адміністрації Обушак М.Д. не заперечила щодо заявлених вимог. Від заінтересованої особи - Коломийського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшла заява, в якій вони просять справу розглядати без участі їх представника. Проти усиновлення не заперечують. Суд, з`ясувавши обставини справи, підтверджені тими доказами, які досліджені в судовому засіданні, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що згідно із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 04 січня 2012 року [PERSON] , народилась [INFO] . Її батьками вказані: [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 1 від 04 січня 2012 року. Також, згідно із копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19 січня 2024 року [PERSON] народився [INFO] . Його батьками вказані: [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 1 від 06 березня 2014 року (а.с.16, 17). Згідно витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, відомості про батька вказаних дітей зазначені відповідно до частини першої ст.. 135 СК України (а.с. 18, 17). 26 червня 2024 року заявник уклав шлюб із [PERSON] , і остання змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 26 червня 2024 року (а.с. 13). У статті 21 Конвенції ООН про права дитини, 1989 року передбачено, що Держави-учасниці, які визнають і/чи дозволяють існування системи усиновлення, забезпечують, щоб найкращі інтереси дитини враховувалися в першочерговому порядку, і вони забезпечують, щоб усиновлення дитини дозволяли лише компетентні власті, які визначають згідно з застосовуваними законом і процедурами та на підставі всієї інформації, що має відношення до справи і достовірна, що усиновлення допустимо з огляду на статус дитини щодо батьків, родичів і законних опікунів і що, якщо потрібно, зацікавлені особи дали свою усвідомлену згоду на усиновлення на підставі такої консультації, яка може бути необхідною. Відповідно до положень ст. 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. У статті 211 вказаного Кодексу передбачено, що усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Відповідно до положень частини 1 п. 4 ст. 219 СК України усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється. Відповідно до ч.1 ст. 218 СК України для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити, а згідно положень ч.4 цієї статті згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Ст. 224 СК України визначено перелік обставин, які мають істотне значення і які має враховувати суд при ухваленні рішення про усиновлення, а саме: 1) стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; 2) мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; 3) мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; 4) взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; 5) особу дитини та стан її здоров`я; 6) ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. На підставі висновку про стан здоров`я особи, виданого КНП "Коломийська центральна районна лікарня" Коломийської районної ради структурний підрозділ «Поліклініка» 01 серпня 2024 року, встановлено, що заявник є здоровим, на обліку в психоневрологічному або наркологічному диспансерах не перебуває, медичних протипоказань до усиновлення дітей не має (а.с. 14). Відповідно до витягу з інформаційно-аналітичної системи, виданого Міністерством внутрішніх справ України, заявник станом на 19 вересня 2024 року до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с. 15). В судовому засіданні встановлено, що заявник тривалий час проживає спільно однією сім`єю з [PERSON] та її малолітніми дітьми. Згідно акту обстеження умов проживання, проведеного за адресою проживання вказаної сім`ї в [ADDRESS] , в помешканні створені належні умови для проживання, навчання та повноцінного розвитку дітей (а.с. 25). Вказаний житловий будинок належить матері заявника [PERSON] , що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 21). [PERSON] є військовослужбовцем та бере безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, що підтверджується відповідною довідкою виданою 21 жовтня 2024 року командиром військової частини [NUMBER] (а.с. 30). Суд також враховує, що відповідно до висновку про доцільність усиновлення та відповідність його інтересам дитини, наданого Коломийською районною державною адміністрацією Івано-Франківської області 09 жовтня 2024 року, дітям, про усиновлення яких ставиться питання, створено належні та необхідні умови для проживання, навчання та повноцінного розвитку, відповідно до віку. Тому служба у справах дітей Коломийської районної державної адміністрації Івано-Франківської області вважає доцільним усиновлення заявником вказаних дітей (а.с. 9-10). Відповідно до положень п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та позбавлення і поновлення батьківських прав" вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги частин 1 - 3 ст. 218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Суд, звертає увагу на те, що заявник має стійке бажання виховувати та утримувати неповнолітніх дітей, усиновлення дітей провадиться лише в їхніх інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов життя. У своєму висновку Орган опіки і піклування зазначає, що згода дитини на усиновлення є одним із юридичних факторів усиновлення, але Відповідно до частини 4 статті 218 СК України та пункту 72 Порядку провадження діяльності з усиновлення та здійснення нагляду за дотриманням прав усиновлених дітей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2008 року № 905 з`ясування ставлення дитини до усиновлення має важливе значення. В судовому засіданні діти малолітні [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що дійсно проживають однією сім`єю з заявником, між ними склалися хороші відносини, вони відносяться до [PERSON] , як до батька, люблять та поважають його. В матеріалах справи наявна нотаріально посвідчена згода матері вказаних дітей від 31 липня 2024 року за № 2235 про згоду на усиновлення її чоловіком [PERSON] її дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 20). На підставі наведеного суд дійшов висновку, що заявник відповідає всім вимогам закону, які ставляться до усиновлювачів, будь-яких перешкод для усиновлення ним малолітніх [PERSON] та [PERSON] немає, дане усиновлення відповідатиме інтересам як усиновлювача так і усиновлених. Заявник спроможний забезпечити належні умови для життя та розвитку дітей у сім`ї. Мотивами усиновлення є бажання надати дітям належне сімейне виховання, відповідну освіту, підготувати до самостійного життя та виховувати їх як рідних сина та доньку. Згідно з положеннями ч.1 та ч.3 ст. 229 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини. Відповідно до правил, передбачених абз.1 ч.1 ст. 233 вказаного Кодексу, на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини або повнолітньої особи, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Згідно зі ст. 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до ст. 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. У зв`язку з усиновленням заявником дітей в актових записах про народження усиновлених, заявника слід записати їхнім батьком та відповідно змінити прізвище та по батькові усиновлених, і видати нові свідоцтва про народження. На підставі ст.ст. 208, 217-219, 224, 226, 229, 233 СК України та,

Outcome: approved