Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-27 00:00:00

У листопаді 2024 року позивач через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначив, що 01.05.2024 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] було укладено Договір № 478194-КС-003 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».\~ Відповідно до п. 2.1 Договору кредиту, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 33 000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами про надання грошових коштів у кредит ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА». Товариство свої зобов`язання за договором виконало та надало відповідачу кредитні кошти в розмірі 33\~000,00 грн., утім відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, внаслідок чого станом на 14.11.2024 має заборгованість в розмірі 116\~564,88 грн., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту\~ 33\~000,00 грн., суми прострочених платежів по процентах\~ 78\~614,88 грн., суми прострочених платежів за комісією 4 950,00 грн., яку позивач просив суд стягнути з відповідач разом з судовими витратами по справі. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського\~районного суду\~м.\~Дніпропетровська від\~28.11.2024\~справу прийнято\~до розгляду,\~відкрито провадження\~та визначено\~її розгляд\~проводити в\~порядку спрощеного\~позовного провадження\~з повідомленням\~(викликом)\~сторін. Розгляд (формування та зберігання) судової справи проводиться в змішаній (паперовій та електронній) формі. Також, цією ухвалою суду витребувано з Акціонерного товариства комерційний банк «Привабанк» (місце знаходження: 01001, м.Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д) інформацію, що містить банківську таємницю, а саме: - чи випускалася банківська картка № [NUMBER] на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ); - інформацію про рух коштів (виписки) по банківській картці № [NUMBER] за період з 01.05.2024 по 16.10.2024 включно. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надано заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, 24.01.2025 надав до суду вимогу про відкладення судового засідання, у зв`язку із зайнятістю його представника в іншому судовому засіданні, доказів чого суду не надав. Також, 22.01.2025 через канцелярію Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська відповідачем подано відзив на позовну на заяву, в якому він просив відмовити у її задоволенні в повному обсязі. Зокрема, зазначив, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 Цивільного Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Також, у цей період забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені частино четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит. Позивач умисно ігнорував вимоги чинного законодавства України. Крім того, в додатках до позовної заяви відсутні первинні документи, оскільки відповідач не отримував кредитних коштів за даним кредитним договором через те, що він його ніколи не бачив та не підписував. Національний банк України не перевіряв та не надавав дозволу фінансовій компанії ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» на укладання з відповідачем електронних договорів. Позивач не з`ясовував хто та яким чином засвідчував електронний підпис у даній справі. Належні умови кредитування зі споживачем, тобто із відповідачем узгоджені не були. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від\~1\~жовтня 2020\~року по\~справі №\~361/8331/18 зазначив, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Суд вважає, що сторонами надано достатньо доказів для вирішення справи у цьому судовому засіданні і витребовування заявлених у клопотанні відповідача доказів не потребується, оскільки належні докази необхідні для розгляду справи надано. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 01.05.2024 між сторонами по справі укладено Договір № 478194-КС-003 про надання кредиту. 01.05.2024 ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направило [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір № 478194-КС-003 про надання кредиту. 01.05.2024 [PERSON] прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 478194-КС-003 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Договір про надання кредиту № 478194-КС-003 укладений в електронній формі, в порядку передбаченому\~Законом України «Про електронну комерцію»\~і Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес позика». Відповідно до розділу 2 Договору, позивач надав відповідачу кредит у розмірі 33\~000,00 грн. строком на 24 тижня - до 16.10.2024, із стандартною процентною ставкою за кредитом в день 1,50000000 (фіксована), із зниженою процентною ставкою за кредитом в день 1,15013537 (фіксована) та сплатою комісії за надання кредиту в розмірі 4 950,00 грн. Кредит надавався на засадах строковості, поворотності, платності, позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених зазначеним Договором про надання кредиту та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА». Пунктом 3.2.3 Договору сторони встановили Графік платежів, припускаючи, що позичальник буде його дотримуватися і застосовуватиметься знижена процентна ставка. Останній платіж в рахунок повернення боргу позичальник мав сплатити 16.10.2024, загальний розмір платежів, які мав сплатити позичальник по кредитному договору складав 85 800,00 грн., в т.ч.: проценти за користування кредитом 47 850,00 грн., кредит 33\~000,00 грн., комісія за надання кредиту 4 950,00 грн. Пунктом 3.2.4 Договору передбачено, що у випадку не повернення будь-якого з платежів у строки, передбачені графіком платежів, кредитодавець здійснює відповідне коригування зобов`язань позичальника, в тому числі з врахуванням скасування умови про нарахування процентів за зниженою процентною ставкою, при чому проценти за користування кредитом нараховуються на фактичний залишок суми кредиту. Всі нараховані проценти за користування кредитом мають бути сплачені не пізніше дати кожного із наступних чергових платежів, при цьому сторони погодили, що кредитодавець за аналогією з порядком, визначеним в абз. 2 п. 1 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування» надає позичальнику оновлений графік платежів шляхом відображення такого графіку в особистому кабінеті позичальника. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» виконало свої зобов`язання за договором № 478194-КС-003 про надання кредиту від 01.05.2024, перерахувавши на картковий рахунок [PERSON] грошові кошти в розмірі 33\~000,00 грн., що підтверджується інформаційною довідкою від 15.11.2024 за вих.№644/11, а також випискою по рахунку № [NUMBER] за період з 01.05.2024 по 16.10.2024. Згідно довідки АТ КБ «Приватбанк», яка надійшла до суду 31.12.2024 на виконання ухвали суду від 28.11.2024, вбачається, що на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , в банку емітовано карту № [NUMBER] , IBAN [NUMBER] . Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Судом установлено,\~що договір\~між сторонами\~укладено в\~електронному вигляді,\~із застосуванням\~електронного підпису одноразовим ідентифікатором UA-2633, а отже, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» він вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. За приписами ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту. На виконання вимог, у тому числі, п. 4 ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 11.02.2021 № 16 затвердило Правила розрахунку небанківськими фінансовими установами України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з наданим позивачем розрахунком, у відповідача [PERSON] станом на 14.11.2024 утворилася заборгованість, яка становить 116\~564,88 грн., з яких заборгованість за кредитом - 33 000,00 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом 78\~614,88 грн. та комісія в розмірі 4 950,00 грн. Суд не може погодитись з посиланнями відповідача на норму ч. 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» щодо \~заборони збільшення процентної ставки за користування кредитом з інших причин, ніж передбачені\~частиною четвертою\~статті 1056-1\~Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті, з огляду на наступне. З наданого розрахунку заборгованості за договором № 478194-КС-003 про надання кредиту від 01.05.2024 вбачається, що проценти нараховані позивачем чітко в межах дії договору (24 тижні), а саме за період з 01.05.2024 по 16.10.2024, а тому суд приходить до висновку, що він повністю відповідає умовам Договору, а також положенням ст.ст. 536, 1054, 1056-1 ЦК України, а сума заборгованості по процентам у розмірі 78 614,88 грн. підтверджена належними та достатніми доказами. Зміст зобов`язання в наведеному договорі № 478194-КС-003 від 01.05.2024 та Паспорті споживчого кредиту викладено досить зрозуміло, оскільки системний аналіз договору та наданого Товариством розрахунку, дає підстави для висновку про те, що справжня воля сторін договору зводилась до отримання коштів, які позичальник зобов`язаний повернути, із сплатою процентів за кредитним договором та комісії в розмірі та умовах погоджених сторонами. Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19. На твердження відповідача про те, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 Цивільного Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення, суд зазначає наступне. Згідно ст.\~624\~ЦК України,\~ якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Утім, оскільки позивачем даних позовних вимог до відповідача не заявлено, тому суд вважає це посилання безпідставним. У зв`язку з вищевикладеним, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з урахуванням результату розгляду справи з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: approved