Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~АТ КБ "Приватбанк" звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця. \~ \~ \~ \~Позовну заяву обґрунтовувало тим, що 08.05.2020 року [PERSON] ознайомився з умовами кредитування та підписав паспорт кредиту. 08.05.2020 року відповідач підписав власноручно заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 року № 151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України». На підставі укладеного договору відповідач отримав платіжний інструмент кредитну картку номер [NUMBER] , строк дії 10/23, тип «Карта Універсальна», що підтверджується випискою по рахунку. В подальшому, для користування кредитним лімітом було видано кредитну картку номер [NUMBER] , строк дії 05/24, тип «Карта Універсальна», на підставі заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 24.09.2020 року. Позичальник користувався кредитним лімітом, повертав використану суму кредитного ліміту та сплачував відсотки за користування кредитним лімітом, проте припинив повертати позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором та підтверджується випискою за рахунком. Банком було подано позову заяву до [PERSON] про стягнення заборгованості. В подальшому з ухвали Березанського міського суду Київської області від 26.12.2023 року по справі № 356/901/23 про відмову у відкритті провадження банк дізнався, що [INFO] позичальник помер. Станом на теперішній час, у зв`язку з порушенням зобов`язань позичальником по кредитному договору № б/н від 08.05.2020 року, обліковується не сплачена заборгованість у розмірі 40\~830, 53 грн. На виконання вимог ст. 1281 ЦК України, позивачем була направлена претензія кредитора до Березанської державної нотаріальної контори. 31.01.2024 року банком отримано лист від Березанської державної нотаріальної контори, в якому зазначалось, що спадкова справа закрита. 03.05.2024 року позивачем додатково було направлено претензію на адресу відповідача щодо сплати заборгованості за договором. Проте, станом на теперішній час, заборгованість за договором не погашена. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на теперішній час має заборгованість 40\~830, 53 грн. заборгованість за тілом кредиту. Відтак, позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] вказану суму заборгованості та судові витрати в розмірі 2\~422, 20 грн. Представник позивача акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» Попельнюх Т.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, заслухавши представника позивача, відповідача, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, надані на підтвердження вказаних обставин, встановив наступне. Так, як вбачається з матеріалів справи, 08.05.2020 року [PERSON] з метою отримання кредитних послуг підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с. 17-27). В подальшому, на підставі заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 24.09.2020 року, для користування кредитним лімітом було видано кредитну картку номер [NUMBER] , строк дії 05/24, тип «Карта Універсальна» (а.с. 28-35). Як встановлено, [PERSON] отримав можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором № б/н від 08.05.2020 року, станом на 31.12.2023 року (а.с. 12-14). На підтвердження своїх вимог позивачем надано виписку за договором № б/н [PERSON] за період з 08.05.2020 року по 04.06.2024 року, яка є регістром аналітичного обліку, вміщує записи про здійснені операції за певний період часу та є підтвердженням виконаних операцій (а.с. 15). Отже, виписка за договором є належним доказом підтвердження отримання та користування відповідачем кредитними коштами. Матеріали справи містять довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] (договір б/н), що містить інформацію про зміни кредитного ліміту та довідку про надані кредитні картки за підписаним кредитним договором № б/н між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] (а.с. 16). Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 24.01.2023 року Березанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) [INFO] помер [PERSON] , [INFO] (а.с. 91). На час смерті позичальник зобов`язання за кредитним договором не виконав у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 40\~830, 53 грн. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На момент відкриття спадщини спадкодавцеві [PERSON] належали обов`язки згідно кредитного договору, укладеного з позивачем та не припинилися внаслідок його смерті, оскільки не є такими, що нерозривно пов`язані з його особою та у зв`язку з цим не можуть бути виконані іншою особою. Отже, обов`язки спадкодавця [PERSON] за кредитним договором перейшли в порядку спадкування до його спадкоємців. Відповідно до\~частин 1\~та 2\~статті 1220\~ЦК України\~спадщина відкривається\~внаслідок смерті\~особи або\~оголошення її\~померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46\~цього Кодексу). Згідно з нормами ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленогостаттею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. З дослідженої судом копії спадкової справи № 51/2023 вбачається, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 25.01.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Березанського міського управління юстиції Київської області, батьком [PERSON] є [PERSON] (а.с. 96). 28.03.2023 року [PERSON] звернувся до Березанської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого [INFO] батька [PERSON] (а.с. 90). Відповідно до\~ст.\~1281\~ЦК України\~спадкоємці зобов`язані\~повідомити кредитора\~спадкодавця про\~відкриття спадщини,\~якщо їм\~відомо про\~його борги,\~та/або\~якщо вони\~спадкують майно,\~обтяжене правами\~третіх осіб. Кредиторові\~спадкодавця належить\~пред`явити свої\~вимоги до\~спадкоємця,\~який прийняв\~спадщину,\~не пізніше\~шести місяців\~з дня\~одержання спадкоємцем\~свідоцтва про\~право на\~спадщину на\~все або\~частину спадкового\~майна незалежно\~від настання\~строку вимоги. Якщо\~кредитор спадкодавця\~не знав\~і не\~міг знати\~про прийняття\~спадщини або\~про одержання\~спадкоємцем свідоцтва\~про право\~на спадщину,\~він має\~право пред`явити\~свої вимоги\~до спадкоємця,\~який прийняв\~спадщину,\~протягом шести\~місяців з\~дня,\~коли він\~дізнався про\~прийняття спадщини\~або про\~одержання спадкоємцем\~свідоцтва про\~право на\~спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені\~частинами другою\~і\~третьою цієї\~статті, позбавляється права вимоги. 05.01.2024 року до Березанської міської державної нотаріальної контори надійшла претензія позивача, якою заявлялася вимога про стягнення боргу за кредитним договором № б/н від 08.05.2020 року, укладеного між АТ КБ «Приватбанк» та померлим [INFO] [PERSON] (а.с. 102). 31.01.2024 року банком отримано лист від Березанської державної нотаріальної контори, в якому зазначалось, що 17.01.2024 року за реєстровим номером 11/01-16 отримана претензія кредитора АТ КБ «Приватбанк» від 05.01.2024 року про надання відомостей про спадкоємців після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Після смерті [PERSON] 28.03.2023 року була заведена спадкова справа № 51/2023. Станом на 18.01.2024 року спадкова справа закрита, свідоцтва про право на спадщину вже видані (а.с. 43). Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.09.2023 року, посвідченого державним нотаріусом Березанської державної нотаріальної контори Тищенко Н.В. та зареєстрованому в реєстрі за № 1237, спадкоємцем майна [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є його син [PERSON] , [INFO] (а.с. 100). 29.04.2024 року АТ КБ «Приватбанк» направило відповідачу [PERSON] лист-претензію з проханням сплатити заборгованість за кредитним договором № б/н від 08.05.2020 року, укладеним між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] (а.с. 44). В матеріалах справи міститься довідка Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Березанської міської ради від 04.12.2024 року № 10-13-949 про осіб, місце проживання яких зареєстровано в період з 21.08.2004 року по 24.01.2023 року, згідно з якою [PERSON] на день смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним за цією ж адресою зареєстрований його син [PERSON] , [INFO] (а.с. 80). Статтею 55 Конституції України гарантовано право особи на судовий захист. Так, згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожен має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа, як слідує зі змісту ч. 1 ст. 4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За приписами ч. 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема, з договорів та інших правочинів. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави («Позика»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України). За приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Положеннями ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ч. 3 ст. 509 ЦК України). За змістом ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). При цьому, порушенням зобов`язання в розумінні статті 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Так, за змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитом є грошові кошти, надані банком або іншою фінансовою установою позичальнику у відповідному розмірі, зобов`язання з повернення яких на умовах та в строки, встановлені договором, покладається на позичальника. Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. В частині 2 статті 1050 ЦК України зазначено, що у випадку, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокове повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Так, за правилами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3 ст. 13 ЦПК України). Таким чином, за встановлених судом обставин, відповідач скористався наданим банком кредитом, проте ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань, що призвело до виникнення станом на 23.06.2024 року заборгованості у сумі 31\~564, 73 грн. Так, з урахуванням імперативних вимог ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказами в розумінні ч. 1 ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до положень ст. 264 ЦПК України суд, ухвалюючи судове рішення, зобов`язаний встановити, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувались вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Судом враховано, що частиною 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства визнано справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ч. 2 ст. 2 ЦПК України). Як визначено ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. З урахуванням вказаного, судом встановлено, що позичальник скористався наданим банком кредитом, проте ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань. Доказів зворотного суду надано не було та в судовому засіданні їх не встановлено. Відтак, позовні вимоги акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved