Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-16 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. 25.07.2024 до Софіївського районного суду Дніпропетровської області за підсудністю із Криворізького районного суду Дніпропетровської області на підставі ухвали судді від 26.06.2024 надійшла вищевказана цивільна справа, згідно вимог якого представник позивача просив стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором № 4273999 від 06.06.2021 укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] у сумі 40801,99 грн та судові витрати, які складаються із сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн та витрати на правову допомогу у сумі 13 000 грн. В обґрунтування позову вказує, що 06.06.2021 між відповідачем та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» був укладений договір про надання споживчого кредиту № 4273999, згідно умов якого відповідач отримав кредит у сумі 12 400 грн. строком на 30 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом. 24.01.2022 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 24-01/2022, відповідно до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором про надання споживчого кредиту № 4273999 від 06.06.2021. Після чого 10 березня 2023 року відповідно до Договору № 10-03/2023/01 ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», в тому числі за Договором про надання споживчого кредиту № 4273999 від 06.06.2021. Відповідач порушив умови кредитного договору і має заборгованість за кредитним договором в сумі 40 801,99 грн., яка складаються із заборгованості за тілом кредиту 12400 грн; заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги 28 172,00 грн; нарахованих 3 % річних 31,59 грн; інфляційних втрат 198,40 грн., які представник позивача і просить стягнути з відповідача. Заяви (клопотання) учасників справи та процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 30.07.2024 відкрито провадження у справі та призначено проводити розгляд справи у спрощеному позовному провадження з викликом сторін. 24.09.2024 від представника відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого просить суд відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає, що відповідно до положень ч. 3, ч. 6, ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», моментом укладення електронного Договору про надання споживчого кредиту від 06.06.2021 року № 4273999 мав бути момент одержання ТОВ «Авентус Україна» від відповідача відповіді про прийняття пропозиції позичальником [PERSON] щодо одержання/повернення наданих кредитних грошових коштів у розмірі 12 400,00 грн. та сплати процентів за користування ними (кредитом). Окрім того, у відповіді від відповідача про прийняття ним 06.06.2021 пропозиції укласти електронний договір повинні містити істотні умови, передбачені законодавством про кредитні договори (абз 2 с. 8 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію»). Наголошує на тому, що відповідачем відповідь про прийняття 06.06.2021 пропозиції укласти електронний Договір про надання споживчого кредиту № 4273999 первісному кредитору ТОВ «Авентус Україна» не надавалась і ним не підписувалась електронним підписом в порядку встановленому ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Факт ненадання відповідачем 06.06.2021 відповіді згоди про прийняття пропозиції укласти електронний Договір про надання споживчого кредиту № 4273999 підтверджується фактом її ненадання позивачем у якості доказу до позовної заяви. Поміж тим звертає увагу суду щодо того, що фактів не укладення та не підписання сторонами спірного договору знайшло своє підтвердження також у відсутності факту переказу позичальнику [PERSON] кредитних коштів у сумі 12 400 грн, первісним кредитором ТОВ «Авентус Україна». Сам відповідач категорично заперечує на отримання ним коштів у вказаній сумі від ТОВ «Авентус Україна». Вказаний у кредитному договорі рахунок, на який ніби то повинні були перераховані кошти, є неповним та відповідач не мав банківської картки із таким частково відображеним номером. [PERSON] наголошено, що позивачем у свою чергу до матеріалів позову також не надано належних та допустимих доказів того, що вказані кошти були перераховані відповідачу, тобто не надано виписки по рахунку, виписки про рух коштів, тобто не долучено первинних бухгалтерських документів, оформленні відповідно до ст.. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Таким чином, зважаючи на те, що первісний кредитор ТОВ «Авентус Україна» не надав позичальнику [PERSON] кредит у сумі 12 400,00 грн. за Договором про надання споживчого кредиту № 4273999 від 06.06.2021, відповідно у останнього немає обов`язку з повернення кредиту та сплати процентів за користування ним. 30.09.2024 від представника позивача Ткаченко М. М. до суду надійшло клопотання про витребування доказів. 30.09.2024 до суду направлено відповідь на відзив подану представником позивача Ткаченко М. М.. згідно якого за умовами Кредитного договору від 06.06.2021, договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Кредитодавця та доступний зокрема через сайт Кредитодавця та\\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Укладення Кредитодавцем договору з позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню Кредитодавцем ідентичного за змістом договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки, і тому такий договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі. Окрім того вказує, що ідентифікація здійснювалася в ІТС, яка належить первісному кредитору і він гарантував дійсність вимоги при відступленні прав вимоги по даному кредиту. Будь-яких доказів того, що персональні дані Відповідача (паспортні дані, реєстраційний номер облікової картки фізичної особи-платника податків, номер телефону, банківська картка) були використані для укладення Договору від його імені, відповідачем не надані. З урахуванням вказаного наголошує, на тому, що між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем було укладено електронний кредитний договір, без отримання відповідачем листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт Товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. І тому кредитний договір укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису, відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», при укладенні цих договорів сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов та у сторін, відповідно до приписів статті 11 ЦК України. Оскільки даний договір укладено на сайті позикодавця та відповідач підписав його одноразовим ідентифікатором, отриманим у SMS повідомленні, тому без отримання SMS-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства договір між відповідачем та товариством не був би укладений. Поміж тим представником позивача у відзиві наголошено, що ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» не є банком або відповідною фінансовою установою, яка має право здійснювати грошові перекази, відповідна операція була здійснена ТОВ ФК «Контрактовий Дім» на підставі укладеного між сторонами договору. Даний договір є частиною господарської діяльності товариства, а факт отримання відповідачем коштів підтверджено доказами перерахунку коштів відповідачу 06.06.2021 року о 15:31 на картку № [NUMBER] . При цьому, перерахування коштів здійснювалось на рахунок, зазначений Позичальником у п. 2.1 Кредитного договору. Вказує, що ні позивач, ні ТОВ "Авентус Україна" не є банківськими установами в розумінні Закону України "Про банки і банківську діяльність", а є фінансовою установою і діє відповідно до Закону України "Про фінансові послуги та фінансові компанії", тому на них не розповсюджується дія ЗУ «Про банки та банківську діяльність». Однак на позивача поширюється діяльність якого регулюється спеціальним законодавством для осіб, які надають небанківські фінансові послуги, і тому такі фінансові установи позбавлені можливості створення виписки по картковим рахункам споживачів. Водночас відповідачем в підтвердження факту не отримання ним коштів від ТОВ «Авентус Україна» не надано виписки по його картковому рахунку, у якого є вільний доступ до неї, однак відповідач її не надав, і таким чином представник позивача вважає дії відповідача, такими які свідчать про його уникнення від виконання ним зобов`язань за кредитним договором. Незгода відповідача із розрахунком заборгованості за кредитним договором поданий представником позивача, нічим не обґрунтована, з огляду на те, що він мав можливість надати контр розрахунок за кредитним договором, однак він такого доказу не надав. З огляду на викладене представник позивача вважає, що заперечення відповідача нічим не підтверджені та не доведені, а тому його аргументи наведені у відзиві на позовну заяву є такими, що не заслуговують на увагу. За викладених обставин просить суд позов задовільнити у повному обсязі. Ухвалою суду від 05.11.2024 за клопотанням представника позивача витребувано у АТ КБ «ПриватБанк» банківську інформацію, яка містить відомості щодо видачі відповідачу кредитної картки [NUMBER] , відомостей про зарахування на неї грошових коштів 06.06.2021 у сумі 12400 грн., ідентифікаційні дані власника картки та повний № картки, прізвище, ім`я та по батькові, ІНН, серію та № паспорта тощо. 15.11.2024 на виконання вимог ухвали суду від 05.11.2024 АТ КБ «ПриватБанк» надано витребувану інформацію. Представник позивача у судовому засіданні, посилаючись на обставини та доводи викладені у позовній заяві та відповіді на відзив, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] заперечував проти задоволення позовної заяви з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, при цьому вказав, що позивачем не надано доказів того, що саме в цей день 06.06.2021 відповідачу саме від ТОВ «Авентус Україна» були надані кредитні кошти у вказаній сумі, адже надані відомості банком за ухвалою суду від 05.11.2024 це не підтверджують. Фактичні обставини встановлені судом, застосовані норми права та мотиви суду. Дослідивши матеріали цивільної справи, вислухавши доводи сторін, а також враховуючи подані сторонами відзив на позовну заяву та відповідь на відзив, суд приходить до такого висновку. Частиною 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). У відповідності до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 ст.599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 ст.625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною 1 статті 1050 ЦК України, визначено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено право позикодавця в разі прострочення позичальником чергової частини повернення позики вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати належних процентів. Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1077 ЦК України встановлено, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Закон України "Про електронну комерцію" визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилами ч. 8 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Судом встановлено, що 06.06.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем [PERSON] був укладений електронний договір №4273999, про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» зобов`язалося надати відповідачу кредит у розмірі 12400,00 грн, строком на 30 днів. П. 1.1 Договору зазначено, що укладення цього Договору здійснюється Сторонами за допомогою ITC Товариства, доступ до якої забезпечується Споживачу через Веб-сайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація Споживача здійснюється при вході Споживача в Особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу де Особистого кабінету. При цьому, Споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайтуДТС Товариства (а.с.5). Зокрема вказаним пунктом передбачено, що споживач у разі наміру укласти кредитний договір повинен мати доступ до веб сайту Товариства, або завантажити на власний мобільний пристрій відповідний додаток, де він створює особистий кабінет, який передбачає введення своїх персональних даних, після чого Товариство перевіряє правильність введення шляхом направлення коду, або шляхом введення правильного паролю до особистого кабінету, який споживач особисто створив дотримуючись певного алгоритму дій спрямованого на отримання ним на укладення договору та отримання кредитних коштів. Вказаним пунктом договору передбачено сукупність дій, які необхідно виконати споживачем у разі волевиявлення його на укладення кредитного договору, вказані дії між собою взаємопов`язані, і не виконання будь-якої дії споживачем у логічному ланцюжку спрямованого на його укладення, такий договір не був би в подальшому укладений. Договір був підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання відповідачем одноразового індикатора, що був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, а саме [NUMBER] . У разі не введення відповідачем такого ідентифікатора, договір про надання споживчого кредиту від 06.06.2021 не був би укладений, з огляду на що доводи представника відповідача щодо ненадання підтверджень надання згоди відповідача на отриману ним оферту Товариства судом не приймається, як і твердження, що вказані дії були вчинені не відповідачем, а іншою особою, тому суд доходить до переконання, що вказаний кредитний договір є електронним договором, який був підписаний сторонами електронно цифровим підписом передбачений ст.. 11 ЗУ «Про електронну комерцію», внаслідок чого у сторін виникли певні зобов`язання: у Товариства наданий кошти у розмірі вказаного договором, перерахувавши їх на рахунок споживача, а споживач зобов`язаний повернути кошти та сплатити відсотки за користування коштами. П. 1.5.1 вказаного договору передбачено стандартну проценту ставку у розмірі 1,90 в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного у п. 1.4 цього договору, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки ; - а також у межах нового строку кредиту, якщо відбулась пролонгація за ініціативи Споживача, відповідно до п. 4.2 договору; - та у межах нового строку кредиту, якщо відбулась авто пролонгація відповідно до п. 4.3 договору. П. 1.5.2 передбачена знижена процента ставка 1,805 % в день. Відповідно пункту 2.1. Договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахунку за реквізитами платіжної картки [NUMBER] або іншої карти Клієнта, реквізити якої надані споживачем Товариству з метою отримання кредиту. Тобто згідно змісту вказаного пункту, споживачем самостійно надаються реквізити своєї платіжної картки з метою отримання ним грошових коштів. Відповідно до п.2.4. кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п.2.1. Договору. ТОВ "Авентус Україна" свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало кредит в сумі 12400 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на її платіжну картку № [NUMBER] , що підтверджується довідкою ТОВ "ФК «Контарактовий Дім» про перерахування коштів за номером транзакції 952691823 від 06 червня 2021 року (а.с. 12 на звороті). З листа АТ КБ "Приватбанк" №20.1.0.0.0/7-241108/26519-БТ від 08.11.2024, виданого на виконання вимог ухвали від 05.11.2024, вбачається, що на ім`я [PERSON] , ІПН [NUMBER] в банку емітовано картку № [NUMBER] IBAN [NUMBER] , на яку 06.06.2021 здійснено переказ коштів у сумі 12400 грн. Інформація про платника відсутня (а.с. 158). Висловлені доводи представника відповідача щодо того, що вказана довідка не підтверджує перерахування коштів відповідачу, оскільки не вказано про інформацію про платника, не заслуговують до уваги, з огляду на те, що у договорі про надання споживчого кредиту, що у довідці АТ КБ «Приват Банк», чітко зазначено номер карткового рахунку та дату перерахування грошових коштів, які доповнюють один одного і безсумнівно підтверджують отримання відповідачем грошових коштів за кредитним договором. Щодо доводів представника відповідача не надання виписок з рахунку позичальника з відображенням всіх операцій по такому рахунку, та те, що картковий рахунок № [NUMBER] відповідачем ніколи не використовувався, з цього приводу слід вказати, що позивач не є банком в розумінні Закону України «Про банки і банківську діяльність», а є фінансовою установою і діє відповідно до Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії». Таку виписку по рахунку позичальника формує та надає банк, що обслуговує картковий рахунок відповідача, який був вказаний ним на отримання кредитних коштів і на який були перераховані кошти за Договором про споживчий кредит. Відповідно до п.10 Постанови Правління НБУ «Про затвердження Положення про додаткові вимоги до договорів небанківських фінансових установ про надання коштів у позику (споживчий, фінансовий кредит)» від 03 листопада 2021 року №113, передбачено, що договори, умови яких передбачають безготівкове перерахування кредитодавцем коштів у рахунок кредиту на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача, з урахуванням вимог пункту 9 розділу II цього Положення повинні містити номер такого рахунку споживача за стандартом IBAN, сформований відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку України з питань запровадження міжнародного номера рахунку, та/або номер такого особистого електронного платіжного засобу споживача у форматі [NUMBER] (перші шість знаків і останні чотири знаки номера електронного платіжного засобу). Отже, рахунок вказаний у такому форматі як у договорі так і у картці обліку договору про споживчий кредит відповідає правомірним діям з боку позивача, та з урахуванням вимог закону здійснено захист інформації щодо клієнта від третіх осіб. Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до 4 розділу Кредитного договору визначено, що строк кредиту може бути продовжено: -за ініціативою споживача на кількість днів, зазначену в п.1.4. Договору, якщо між сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження у порядку, визначеному пп.4.2. (пп.4.2.1-4.2.4.) Договору; або -в порядку автопролонгації. На кількість днів та відповідно до умов визначених в п.4.3 (пп.4.3.1 - 4.3.2) Договору. Пунктом 4.2.2. Кредитного договору визначено, що пропозиція (оферта) споживача щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу на користь Товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів, відповідь на яку Товариство може надати протягом 24 годин з моменту вчинення вказаних дій споживачем. Якщо споживач здійснюючи вказаний платіж не бажає продовжувати строк користування кредитом, споживач зобов`язаний повідомити про це товариство в один із вказаних нижче способів: -перед здійсненням платежу здійснити в Особистому кабінеті дії, що направлені на часткове повернення заборгованості за кредитом, а саме натиснути в Особистому кабінеті в Розділі «Мої кредити» клавішу «внести платіж» в меню «Часткове погашення кредиту»; або -протягом 24 годин з моменту внесення платежу направити на поштову скриньку Товариства info@creditplus.ua (в тому числі з використанням сервісу направлення повідомлень Товариству, що розміщений на Веб-сайті в Розділі «Зворотній зв`язок» вибравши категорію звернення «Часткове погашення без пролонгації») повідомлення про необхідність зарахування такого платежу в часткове погашення заборгованості за кредитом, з обов`язковою вказівкою в такому повідомленні номеру та дати цього Договору та суми здійсненого платежу. В іншому разі здійснений позивачем платіж буде розцінений Товариством як пропозиція (оферта) споживача щодо продовження строку користування кредитом. Розділом 5 Кредитного договору передбачено, що Товариство має право вимагати від споживача повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та виконання усіх інших зобов`язань, встановлених Договором, а споживач в свою чергу зобов`язаний у встановлений Договором строк, повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі передбачені Договором. Відповідач свої зобов`язання перед Кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, в зв`язку з чим, а також відповідно до п. 4.3. Кредитного договору Кредитний договір було пролонговано, а строк користування кредитом було продовжено на 90 календарних днів поспіль. З огляду на те, що у відповідача малась кредитна заборгованість після спливу 30 денного терміну дії кредиту, він автоматично, згідно Розділу 4 договору, був пролонгований ще на 90 днів. У матеріалах справи наявні погодження позичальника, скріплені її електронним цифровим підписом, щодо умов кредитування, зокрема, в частині нарахування відсотків за користування кредитом, що підтверджує паспорт споживчого кредиту від 06.06.2021, який був наданий відповідачу як інформація, що надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит за стандартизованою формою (а.с. 10-12). З картки обліку договору від 06.06.2021 за № 4273999 вбачається, що ТОВ «Авентус Україна» здійснив нарахування відсотків за користування у розмірі передбачений п 1.5.1 договору, а саме у розмірі 1,90 %, що становить 235,60 грн в день, і нараховувались вказані відсотки до 04.10.2021, тобто у межах строку на який він був пролонгований передбачений п. 4.3 договору (90 днів). Після чого позивачем застосовано норми ст.. 625 ЦК України, а саме нарахування індексу інфляції та трьох відсотків річних. Відповідно розрахунку заборгованості фізичної особи [PERSON] , вбачається, що нарахування 3 % річних та інфляційних втрат нараховувались до 23.02.2022, що узгоджується із пунктом 18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, яким передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Поміж тим слід зазначити, що згідно картки обліку Договору вбачається, відповідачем було здійснено платіж на рахунок Кредитора на загальну суму 100 грн., які були спрямовані на погашення боргу з нарахованих відсотків за користування кредитом, відповідно до п.6.1.1. Кредитного договору, більше ніяких грошових коштів відповідачем внесено не було на протязі всього часу дії договору та дії її пролонгації. 24.01.2022 між ТОВ АВЕНТУС УКРАЇНА та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу №24-01/2022, відповідно до умов якого первісний кредитор передав (відступив) новому кредитору своє право вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договір про надання споживчого кредиту від 06.06.2021 № 4273999 , що укладений між ТОВ «Авентус Україна» та позичальником [PERSON] . В подальшому ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до позичальників ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до договору відступлення права вимоги № 10-03/2023/01 від 10.03.2023, в тому числі за договір про надання споживчого кредиту № 4273999 від 06.06.2021, що укладений між ТОВ «Авентус Україна» та позичальником [PERSON] .. На противагу наданим позивачем доказам, які підтверджують обставини, якими позивач обґрунтовує обставину наявності боргу, відповідачем не долучено жодного належного, допустимого, достовірного та достатнього доказу на підтвердження відсутності факту боргу. Отже, станом на 08.04.2024 загальний розмір заборгованості відповідно до розрахунку заборгованості, становить 40 801,99 грн., з яких: - заборгованість за тілом кредиту - 12 400,00 грн.; - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 28 172,00 грн.; 3% річних - 31,59 грн. та інфляційні втрати - 198,40 грн. Слід відмітити, що після придбання права вимоги до відповідача, позивач не здійснював додаткових нарахувань (відсотків, штрафних санкцій, тощо) за Кредитним договором. Але враховуючи, що відповідач, як позичальник, отримав кошти по кредитному договору, не повернув їх у визначені строки разом зі сплатою відсотків, отже має заборгованість, то у позивача за укладеним договором факторингу маються право вимагати повернення такої заборгованості.. З огляду на що позовні вимоги ТОВ "Коллект Центр" до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду спроави, ому вони підлягають задоволенню у повном убсязі. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу та судового збору. В обґрунтування суми правничої допомоги у розмірі 13 000 грн, представником позивача в підтвердження понесених витрат надано копію договору №02-01/2023 від 02.01.2023 про надання юридичних послуг укладеного між ТОВ «Коллект Центр» та адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС» (а.с. 48-49); прайс-лист АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС» (а.с. 50); платіжна інструкція №0421270000 від 15.03.2024 на суму 52000,00 грн. (а.с. 51); заявка на надання юридичної допомоги №157 від 01.03.2024 на суму 13000,00 грн. (а.с. 52); витяг з акту № 2 про надання юридичної допомоги від 08.03.2024 на суму 1700,00 грн. (а.с. 53). Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2, 3 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно із ч. 4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвокат має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Так, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial