Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-15 00:00:00

Представник позивача О. Браславська звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт перебування позивача [PERSON] , [INFO] , на утриманні рідного брата [PERSON] , [INFO] , в період з травня 2020 року по день його смерті [INFO] . Рух справи. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 16.05.2024 року позовну заяву [PERSON] до Міністерства Оборони України про встановлення факту, що має юридичне значення, залишено без руху, встановлено позивачу строк 5 (п`ять) днів із дня вручення копії даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви (а.с. 45). 20.05.2024 року до суду надійшла заява про долучення доказів. Недоліки, визначені в ухвалі суду від 16.05.2024 року, позивачем усунуті. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 27.05.2024 року відкрито провадження в цивільній справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання з викликом учасників (а.с. 59). 29.06.2024 року від представника відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 28.11.2024 року закрито підготовче провадження в цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті з викликом в судове засідання її учасників (а.с. 87). Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялися належним чином. Представник відповідача у відзиві на позовну заяву просив розглянути справу по суті за його відсутності з урахуванням його заперечень (а.с.65) Відповідно до частини 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до частини 1 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Позиції учасників справи. В обґрунтування\~позовних вимог зазначено, що дівоче прізвище позивача " [PERSON] ". Матір`ю позивача була [PERSON] , батько був записаний в свідоцтві про її народження зі слів матері. У матері позивача [INFO] народився син [PERSON] , який є рідним братом позивачки по матері. Їхня мати померла [INFO] . Батько її рідного брата [PERSON] помер [INFO] . Позивач та її брат [PERSON] після смерті батьків залишились без батьківського піклування. Рішенням Зміївської міської ради №246 від 23.04.2007 року піклувальником позивача та опікуном її брата [PERSON] була призначена їх рідна тітка (по материнській лінії) [PERSON] . На час смерті матері позивачці було майже 18 років і фактично вона виконувала функції опікуна свого брата [PERSON] до його повноліття. Після укладення шлюбу з [PERSON] , позивач проживала разом з братом та своїм чоловіком в належному їй будинку. Весь час, з часу народження до укладення контракту з ЗСУ брат проживав разом з позивачкою та її родиною. Вони мали спільний бюджет, вели спільне господарство. Чоловік позивача [PERSON] помер [INFO] . Більше в шлюб позивач не вступала. Позивач має трьох неповнолітніх дітей, запис про батька у яких записано відповідно до положень статті 135 Сімейного кодексу України. Брат позивача [PERSON] , приймаючи безпосередню участь в обороні України проти збройної агресії російської федерації, загинув [INFO] . З часу перебування брата [PERSON] на військовій службі і до часу його загибелі позивач перебувала на його утриманні, оскільки з 2019 року не працювала, а з квітня по жовтень 2022 року перебувала на обліку в центрі зайнятості. На дітей позивач отримувала державну допомогу, яку витрачала на їх забезпечення дітей. З травня 2020 року по [INFO] (день смерті брата) [PERSON] повністю утримував позивачку та її дітей, надсилав гроші, а вона придбавала продукти харчування та одяг. Позивач за вказаний період не мала ніяких доходів, а тому матеріальна допомога, яку отримувала від свого брата була єдиним засобом для її існування та свідчить про те, що вона була на утриманні у свого рідного брата. Після загибелі брата позивач звернулась до комісії Міністерства Оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги із заявою щодо виплати їй грошової допомоги відповідно до Постанови КМ України №168 від 28.02.2022 року, але 02.06.2023 року комісія прийняла рішення про повернення матеріалів для доопрацювання, в якому зазначено про необхідність надання документів або рішення суду, якими б підтверджувалось, що позивач перебувала на утриманні у свого брата Євгена. Враховуючи викладені обставини, позивач просить суд встановити факт, що має для неї юридичне значення, а саме факт перебування на утриманні брата, з метою призначення й отримання в подальшому грошової допомоги (а.с. 1-3). Відповідач - Міністерство оборони України не погодився з пред`явленим позовом та подав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позову за його безпідставністю та необґрунтованістю. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що позивачкою не надано належних і допустимих доказів перебування на утриманні загиблого брата. Так, з трьох аркушів виписки з банківського карткового рахунку вбачається, що 25.05.2022, 19.06.2022 та 19.07.2022 року було здійснено грошові перекази в розмірі 1005,03 грн, 2010,05 та 4020,10 грн відповідно. Грошові виплати не мають системного характеру і навряд чи забезпечують мінімальний прожитковий мінімум для однієї особи, а позивачки з трьома дітьми. Отже, стверджувати, що позивач перебувала на утриманні брата - безпідставно. Інформація про доходи надана лише за 2022 рік, за інші роки не надана, а отже відсутні належні й допустимі докази перебування позивачки на утриманні брата. На думку відповідача, повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. При цьому, необхідно довести, що надана допомога годувальника була постійним і основним джерелом існування позивача. Постійний характер допомоги означає систематичне, протягом певного періоду часу її надання, а також співвідношення розміру такої допомоги поряд з іншим джерелом доходів. Оскільки, позивачкою не надано достатніх доказів на підтвердження вказаного факту, відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с. 62-66). Факти, встановлені судом. Дослідивши доводи позовної заяви та письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд встановив наступне: Згідно Витягу з реєстру територіальної громади №2023/007080460 від 05.09.2023 року позивач [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 28). Дошлюбне прізвище позивача [PERSON] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №00011532069 від 21.12.2012 року (а.с.11-12). Згідно Свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 05.08.1989 року Задонецькою сільською радою Харківської області, актовий запис про народження №5 від 05.08.1989 року, батьками позивача є [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Згідно Свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 26.12.1997 року Зміївським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області, актовий запис про народження №162 від 26.12.1997 року, батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 48), а отже підтверджується, що позивач та [PERSON] є рідними братом та сестрою по матері. [INFO] мати позивача [PERSON] померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 03.04.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Зміївського районного управління юстиції Харківської області (а.с. 35). [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть (повторно) серії [NUMBER] , виданим 17.02.2023 року Зміївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с. 40). Рішенням Зміївської міської ради Зміївського району Харківської області №247 від 23.04.2007 року призначено [PERSON] піклувальницею над племінницею [PERSON] , [INFO] , та опікуном над племінником [PERSON] , [INFO] , закріплено за [PERSON] та [PERSON] житловий будинок за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13-14, 49-50). [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 08.11.2018 року виконавчим комітетом Зідьківської селищної ради Зміївського району Харківської області (а.с. 36). Позивач [PERSON] є матір`ю: - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про\~народження,\~серії [NUMBER] ,\~виданого 11.12.2015\~року Відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Зміївського\~районного управління\~юстиції у\~Харківській області,\~актовий запис\~про народження\~№161\~від 11.12.2015\~року. Відомості про батька внесено відповідно до ч. 1 статті 135 СК України (а.с. 29-30). - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , виданого 15.09.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Зміївського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис про народження №134 від 15.09.2009 року, (а.с. 38, 56). - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , виданого (повторно) 21.02.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Зміївського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис про народження №61 від 11.05.2012 року, відомості про\~батька внесено\~відповідно до\~ч.\~1\~статті 135\~СК України (а.с. 39, 58). Відповідно до Довідки форми ОК-7, позивач [PERSON] отримувала дохід (заробітну плату в період з 01.01.2011 року по 31.12.2018 року (а.с. 31). Згідно Довідки відділу реєстраційних послуг Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області №706-Г від 15.11.2023 року, [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~був зареєстрований\~за адресою:\~ [ADDRESS] . Разом\~з ним\~були зареєстровані:\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ;\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ;\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ;\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~(а.с.\~33). [INFO] [PERSON] , [INFO] , помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 04.10.2022 року Зміївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання №00037053226 від 04.10.2022 року (а.с.15, 27). З Довідки командира військової частини [NUMBER] [PERSON] №12/653 від 09.11.2022 року, вбачається що солдат [PERSON] дійсно брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій (проведення заходів), де [INFO] загинув (а.с. 32, 55). З Витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] №1981 від 31.10.2022 року вбачається, що в ході проведення службового розслідування встановлено, що 25.09.2022 року, близько 13 години 45 хвилин, під час виконання бойового завдання поблизу населеного пункту Петропалівка Куп`янського району Харківської області, внаслідок ворожого обстрілу було знищено танк Т-64БВ №327, в якому на той момент перебував екіпаж танку в складі: командира танку - солдата [PERSON] ; навідника - солдата [PERSON] , механіка-водій- старшого солдата [PERSON] . У зв`язку з тяжкою бойовою обстановкою факт загибелі даних військовослужбовців встановити не вдалось, місце знаходження даних військовослужбовців не відоме. Відповідно до наказу командира військової частини [NUMBER] №171 від 05.09.2022 року солдат [PERSON] зарахований до списків військової частини [NUMBER] . Згідно сповіщення [INFO] №0501/13/178 від 29.09.2022 року, направленого позивачці [PERSON] , її брат, навідник 3 танкового взводу 2 танкової роти танкового батальйону військової частини [NUMBER] солдат [PERSON] , [INFO] , загинув [INFO] біля населеного пункту Петропавлівка Куп`янского району Харківської області при захисті Батьківщини, виявивши стійкість та мужність, під час виконання бойових завдань в складі даного підрозділу (внаслідок отримання поранення несумісного з життям). Призваний на військову службу за контрактом 25.05.2022 року [INFO] (а.с. 41). Згідно довідки\~про доходи\~наданої військовою\~частиною [NUMBER] \~№22/1841/1\~від 03.05.2024\~року,\~ [PERSON] \~при військовій\~частині [NUMBER] \~зараховано грошове\~забезпечення за\~період з\~01.01.2022\~року по\~25.09.2022\~року в\~розмірі 872697,22\~гривень (а.с. 42). Приватним нотаріусом Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області С.Сібільовою заведено спадкову справу №56/2022 (номер у Спадковому реєстрі 69969441) після [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] . Єдиним спадкоємцем [PERSON] є його сестра [PERSON] , що підтверджується довідкою нотаріуса №200/02-14 від 19.06.2023 року (а.с. 34). Згідно Актів обстеження домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] від 16.02.2023 року та 04.03.2024 року, складених депутатом Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області В.Байрачною в присутності свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований та фактично проживав за адресою: [ADDRESS] , з народження до дня призову до лав ЗСУ (травень 2020 року). Батько [PERSON] , [PERSON] , помер [INFO] , мати [PERSON] , померла [INFO] , і [PERSON] був встановлений статус дитини сироти та призначений опікун сестра матері [PERSON] , але хлопчик залишився жити зі своєю рідною старшою сестрою [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ), [INFO] , яка фактично його доглядала та виховувала. Під час несення військової служби, як траплялась нагода, [PERSON] приїжджав на відпочинок додому. [PERSON] був зареєстрований, фактично проживав та вів спільне господарство з рідною сестрою [PERSON] за вказаною адресою. Зі слів, [PERSON] , брат постійно допомагав сестрі матеріально (грошима, речами, продуктами харчування (а. с. 16, 17). З виписки АТ КБ "ПРИВАТБАНК" за період з 30.05.2022 року по 19.07.2022 року вбачається, що на картку позивача [PERSON] перераховувались від [PERSON] грошові кошти 25.05.2022, 19.06.2022 та 19.07.2022 року було здійснено грошові перекази в розмірі 1005,03 грн, 2010,05 та 4020,10 грн відповідно. (а.с.21-24) Згідно Витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №9/д від 02.06.2023 року, комісія відповідно до п. 2 постанови КМ України №168 від 28.02.2022 року, п. 29, розглянула заяву [PERSON] , [INFO] сестри по матері загиблого [INFO] у період дії воєнного стану солдата [PERSON] ( [INFO] ), та встановила, що відповідно до наданих документів заявниця не відноситься до батьків, одного з подружжя або неповнолітньої дитини загиблого. Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". За поданими документами неможливо встановити, чи є повнолітня сестра загиблого, яка перебуває у шлюбі, непрацездатною (особою з інвалідністю), та чи перебувала вона на утриманні військовослужбовця. Без надання документів, які відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" підтверджують, що повнолітня заміжня сестра перебувала на утриманні загиблого брата (копії документів, на підставі яких було призначено пенсію в разі втрати годувальника за загиблого, судового рішення про встановлення факту перебування на його утриманні на дату загибелі,) в зв`язку з чим неможливо встановити право заявниці на отримання частки одноразової грошової допомоги відповідно до п. 2 постанови КМ України №168 від 28.02.2022 року, (а.с.\~25-26, 55). Мотиви суду та норми права, що підлягають застосуванню. Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд зазначає наступне: Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст.ст. 76-81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1)\~письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Пунктом 2 ч. 1 статті 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Відповідно до ч. 2 статті 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", роз`яснено, що судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога,\~яка надавалась,\~була для\~заявника постійним\~і основним\~джерелом засобів\~до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні; для встановлення факту перебування на утриманні з метою оформлення права на спадщину необхідно, щоб утриманець був непрацездатним на день смерті спадкодавця і перебував на утриманні останнього незалежно від родинних чи шлюбних відносин з ним не менше одного року; для встановлення факту перебування на утриманні при відшкодуванні шкоди в разі втрати годувальника не має значення чи знаходився непрацездатний утриманець в родинних чи шлюбних відносинах з годувальником. У листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року "Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" зазначено, що факт перебування фізичної особи на утриманні померлого встановлюється судом, зокрема, для призначення пенсії чи відшкодування шкоди за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю була постійним і основним джерелом засобів до існування, навіть коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо. Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо, крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалась систематично, протягом певного періоду часу, і що померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у вигляді грошових переказів, продуктових чи речових посилок тощо. Ні отримання непрацездатною особою пенсії, ні її окреме проживання від спадкодавця, не можуть бути перешкодою для визнання факту перебування на утриманні. Для ухвалення позитивного рішення у справі за заявами цієї категорії суд першої інстанції має встановити, чи може особа, яка звернулася до суду, мати відповідні правові наслідки, на які вона розраховує, чи правильно вона зазначила заінтересовану особу в справі. Суд відповідно до статті 235\~ЦПК повинен дати належну оцінку наданим доказам, згідно з якими встановити факт того, що матеріальна допомога годувальника була для заявника основним джерелом засобів до існування. Відповідно до статті 31 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які самі одержували будь-яку пенсію, мають право перейти на нову пенсію. Конституційний Суд України у своєму рішенні від 03 червня 1999 року у справі №1-8/99 (№ 5-рп/99) про офіційне тлумачення терміна "член сім`ї" зробив висновок про те, що: "Членом сім`ї,\~що перебуває\~на утриманні\~військовослужбовця (пункт 6 статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"), є особа, що одержує від нього допомогу, яка є для неї постійним і основним джерелом засобів до існування. Це особи, що не мають власних доходів, або особи, пенсія, стипендія чи інший сукупний середньомісячний доход яких не перевищує офіційно встановленої межі малозабезпеченості (до законодавчого визначення прожиткового мінімуму). До них належать: а) неповнолітні; б) непрацездатні; в) інші особи, яких військовослужбовець зобов`язаний утримувати за законом; г) вихованці, учні, студенти, курсанти, слухачі (крім курсантів і слухачів військово-навчальних закладів та навчальних закладів органів внутрішніх справ), стажисти до закінчення навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними віку, встановленого для таких членів сім`ї військовослужбовця, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника; д) працездатні члени сім`ї військовослужбовця, що зайняті доглядом за дітьми, братами, сестрами чи онуками військовослужбовця, які не досягли 8-річного віку, за інвалідом першої групи, дитиною-інвалідом віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, та визначеними законом іншими видами трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який надає члену сім`ї військовослужбовця право на трудову пенсію; е) інші особи, визнані утриманцями у встановленому порядку. У разі переведення військовослужбовця для подальшого проходження служби або навчання в інший населений пункт його утриманцями до надання житла сім`ї треба вважати і тих членів його сім`ї, які перебували раніше на утриманні військовослужбовця і залишились тимчасово проживати за попереднім місцем служби." У пункті 5 вказаного рішення зазначено, що «поняття «утриманство» та похідних від нього термінів "утримання", "утриманець", тощо, містять стаття 38 Закону України "Про пенсійне забезпечення" і стаття 31 Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ". Цими статтями передбачено, що члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони\~були на\~його повному\~утриманні або\~одержували від\~нього допомогу,\~яка була\~для них\~постійним і\~основним джерелом\~засобів до\~існування…»; Позивач [PERSON] звернулася до суду для встановлення факту перебування на утриманні загиблого брата, який має для неї юридичне значення, та дозволить в подальшому отримати передбачені законодавством виплати у разі загибелі військовослужбовця, а отже доведенню в межах даної справи підлягають факт надання такої допомоги, систематичність її надання, та чи була така допомога основним джерелом існування для позивача. Обставини смерті [PERSON] , пов`язаної із захистом Батьківщини, а також факт родинних відносин позивачки та військовослужбовця відповідачем не заперечується. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні належні й допустимі докази, які б свідчили про те, що позивачка та її троє дітей знаходилися на повному утриманні військовослужбовця [PERSON] , який би прийняв на себе обов`язок по їх утриманню. Триразове перерахування військовослужбовцем грошових коштів на картковий рахунок [PERSON] не свідчить про систематичність надання такої допомоги протягом перебування на службі, а тим більше про те, що ці кошти були єдиним джерелом для існування сім`ї позивачки. За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Відповідно до положень статті 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed