Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до Дніпровської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позовної заяви зазначив, що він є рідним сином [PERSON] , [INFO] , та рідним онуком [PERSON] , [INFO] , яка є рідною матір`ю його батька [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] та після його смерті відкрилась спадщина на 22/100 частин будинку з відповідною часткою господарчих будівель та споруд, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] як спадкоємець першої черги, відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України, прийняла спадщину після смерті свого сина та його батька [PERSON] , шляхом постійного проживання з померлим на день його смерті однією сім`єю, відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України, але не оформила своїх спадкових прав. [PERSON] померла [INFO] та після її смерті відкрилася спадщина на 22/100 частин будинку з відповідною часткою господарчих будівель та споруд, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . 11.08.2024 він звернувся з заявою до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Яковлевої І.М. з заявою прийняття спадщини після свого своєї бабусі [PERSON] , однак йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке залишилося після смерті його бабусі, оскільки він пропустив встановлений законодавством строк для прийняття спадщини. Наголошував, що з 24 лютого 2022 року, відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено режим воєнного стану в зв`язку з повномасштабною збройною агресією російської федерації проти України. В умовах воєнного стану та постійними бомбардуваннями території України у Дніпропетровській області з боку окупаційних військ, у нього виникли значні труднощі, щодо оформлення документів на прийняття спадщини, оскільки він не міг безперешкодно, без ризику для свого життя поїхати в будинок, де зберігалися всі документи на належне йому майно, а також документи на підтвердження їх родинних відносин, що вважає об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для нього як спадкоємця на вчинення цих дій та поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Крім того, його бабуся [PERSON] , за станом свого здоров`я в силу свого похилого віку, не могла себе самостійно обслуговувати, а тому, після смерті батька, він постійно здійснював догляд за нею, забезпечуючи її достойний рівень життя, медичний догляд та лікування. Також, при прийнятті рішення в справі просив суд врахувати, що строк подання заяви про прийняття спадщини після смерті бабусі, сплив 25.11.2023, а з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини, він звернувся 11.08.2024, тобто пропущений ним строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним. Представник Дніпровської міської ради надав відзив на позовну заяву в якому зазначав, що позовна заява не містить будь-якої інформації щодо поважності причин не звернення позивача до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] . Єдиною підставою на яку посилається позивач для надання йому додаткового строку для прийняття спадщини є введення воєнного стану 24.02.2022. Однак, позивачем не наведено та доведено належними та допустимими доказами, що існували, зокрема не зазначено про перешкоди, що особисто йому перешкоджали дотриматись вимог законодавства, а саме які стали перешкодою для дотримання шестимісячного строку для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця та які б можливо було вважати поважними. Просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог. [PERSON] позов підтримав та просив задовольнити. Представник Дніпровської міської ради просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Судом встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON] , [INFO] , та онуком [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , [INFO] , є матір`ю [PERSON] . Зазначені обставини підтверджуються витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян № 00046138701 від 23.07.2024 та № 00046138592 від 23.07.2024. [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 29.07.2022, актовий запис про смерть № 1380. [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 29.05.2023, актовий запис № 1250. 23.07.2024 [PERSON] звернувся з заявою до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Яковлевої Інни Миколаївни з заявою прийняття спадщини після своєї бабусі [PERSON] , [INFO] , та видачею свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.08.2024 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Яковлевою І.М. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке залишилося після смерті [INFO] гр. [PERSON] , [INFO] , оскільки, [PERSON] пропустив встановлений законодавством строк для прийняття спадщини. Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (частина 1 ст. 1222). Згідно зі ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Частина 3 ст. 1272 ЦК України передбачає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України введено військовий стан строком на 30 діб, який у подальшому, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією РФ продовжувався та правовий режим воєнного стану діє до теперішнього часу. [PERSON] , в обґрунтування поважності причин пропуску для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті бабусі, посилався на те, що в Україні введено воєнний стан, пересування територією створювало небезпеку для життя і здоров`я, у зв`язку з чим він був позбавлений можливості вчасно подати заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Проте, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б свідчили про існування об`єктивних, непереборних та істотних труднощів, що перешкоджали протягом шести місяців з часу відкриття спадщини звернутися із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Та обставина, що запровадження в Україні воєнного стану в Україні, ведення бойових дій та ракетні удару по території України, які створювали небезпеку для життя і здоров`я людей перешкоджали йому у реалізації права на прийняття спадщини, не є поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Місто Дніпро на час закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини та до теперішнього часу невключено до переліку територій, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, внаслідок збройної агресії російської федерації. Наказом Міністерства юстиції України від 11 березня 2022 року № 1118/5 затверджено зміни, зокрема, і до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, серед іншого, передбачено, що в умовах воєнного або надзвичайного стану спадкова справа заводиться за зверненням заявника будь-яким нотаріусом України, незалежно від місця відкриття спадщини. Окрім цього, позивач не був позбавлений права надіслати нотаріусу заяву про прийняття спадщини поштою. Шестимісячний строк для прийняття спадщини після померлої закінчився 29 листопада 2023 року, а до нотаріуса із заявою позивач звернуся лише 23 липня 2024 року. Посилання позивача на похилий вік та хворобу бабусі, також не є обґрунтованою підставою для визначення додатково строку для прийняття спадщини. Матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу щодо існування реальних перешкод позивачу, у тому числі у зв`язку із введенням на території України воєнного стану, у зверненні до нотаріальної контори. Позивачем не надано безспірних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини, не доведено наявності об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які перешкоджали поданню заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк, що є підставою для відмови в задоволені позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі покладаються на позивача. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (частина четверта\~статті 268 ЦПК України). Згідно з частиною п`ятою\~статті 268 ЦПК України\~датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Повний текст рішення складений відповідно до ч. 5\~ст. 268 ЦПК України, що узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 05.09.2022 у справі № 1519/2-5034/11, тобто датою ухвалення судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 14.01.2025, є дата складення повного судового рішення 29.01.2025. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed