Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-20 00:00:00

09 грудня 2024 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за договором № 2787964 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 06 січня 2022 року станом на 28 червня 2023 року у розмірі 53\~766,96 грн., а також судовий збір у розмірі 3\~028,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10\~000,00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що відповідно до укладеного договору № 2787964 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 06 січня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» (торгова марка «Credit7») та [PERSON] , відповідач отримав кредит у розмірі 10\~400,00 грн., строком на 360 днів, шляхом переказу на його платіжну картку, емітовану в АТ «Перший Український Міжнародний Банк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99% від суми кредиту за кожен день користування. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи первісного кредитора кредитний договір підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, кредитні кошти були перераховані відповідачу 06 січня 2022 року на платіжну картку. Відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, не повернув своєчасно суму кредиту та нараховані відсотки для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, відповідно до умов кредитного договору. У зв`язку з зазначеним порушенням зобов`язань заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 28 червня 2023 року становить 53\~766,96 грн., яка складається з: 10\~400,00 грн. заборгованість за кредитом; 43\~366,96 грн. заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.4 кредитного договору за ставкою 1,99% за кожен день користування кредитом за період з 06.01.2022 року по 28.06.2023 року включно. 28 червня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» було укладено Договір відступлення права вимоги № 28/06/23, відповідно до умов якого право вимоги за договором № 2787964 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 06 січня 2022 року перейшло до ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс». Новий кредитор набуває права первісного кредитора у зобов`язанні, в тому числі і право вимоги за кредитним договором. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні, в тому числі і право вимоги за кредитним договором. Стягнення нарахованих процентів за користування кредитом здійснюється за період строку дії кредитного договору, штрафні санкції не нараховувались та не стягуються. Отже, сума заборгованості відповідача становить 53\~766,96 грн. Крім того, у зв`язку з розглядом даної справи позивач поніс витрати на правову допомогу у розмірі 10\~000,00 грн. Тому, Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» вимушено звернутися до суду для стягнення з відповідача вказаної вище суми заборгованості. Ухвалою суду від 10 грудня 2024 року у вказаній справі було відкрито провадження та визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін. 24 грудня 2024 року від представника відповідача Шелудько О.О. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено наступне. На сайті http://сredit7.ua/ відповідач побачив рекламу кредитного продукту. На головній сторінці сайту відповідач побачив спеціальну форму, яка дозволяла, обравши бажану суму кредиту, строк кредитування (періодичність платежу 30 днів) прорахувати відсотки, які вона має сплатити після закінчення строку кредитування. З метою оформлення позики, після ознайомлення з інформацією на сайті, відповідачем було обрано наступні параметри: сума кредиту 10\~400,00 грн., періодичність 30 днів. Електронна версія сайту https://credit7.ua/ не містила інформації про детальні умови кредитування. Таким чином відповідач, заповнивши форму на сайті, отримав безготівкові кошти розміром 10 400,00 грн. на наступних умовах: зі строком кредитування як було вказано в рекламі 0,1% на перший період користування кредитом. Однак, після надходження позовної заяви та додатків до неї відповідачу стало відомо, що Товариством було нав`язано умови кредитного договору, які він не погоджував, і ніколи б не прийняв і не підписав, саме відсоткову ставку 726,35% річних, хоча на сайті була вказана 0,1%. Відповідач підтверджує, що дійсно 06 січня 2022 року на веб-сайті компанії заповнював форму для отримання кредитних коштів, і допускає, що результатом обробки інформації інформаційно-комунікаційної системи дійсно міг бути автоматично згенерований кредитний договір з номером 2787964. Відповідач ознайомився з доданими Товариством до позову кредитним договором, і зазначає, що умови вказаного кредитного договору суттєво відрізняються від тих, на які він погоджувався під час заповнення форми на сайті https://credit7.ua/ ua і які були розміщені у рекламі на самому сайті і в мережі Інтернет загалом. З позовної заяви відповідачу стало відомо, що 28 червня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» укладено Договір відступлення права вимоги № 28/06/23, відповідно до умов якого право вимоги за Договором № 3118815 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 23 серпня 2022 року перейшло до ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс». Нарахування відсотків в розмірі більше 50% тіла кредиту відповідач вважає незаконним та таким, що порушує вимоги чинного законодавства, зокрема Закону України «Про захист прав споживачів». Посилаючись на вимоги ст.ст. 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» зазначив, що продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Нарахований позивачем розмір відсотків є несправедливим. Крім того, відповідач зазначає про необґрунтованість вартості наданих адвокатом відповідачу послуг на професійну правничу допомогу. Вважає, що відшкодування заявлених представником позивача витрат у розмірі, обумовленому сторонами угодою, є завищеним та необґрунтованим, а також неспівмірними з витраченим часом та обсягом виконаних робіт. У зв`язку з викладеним просив відмовити у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс». Розглянувши клопотання представника позивача Руденко К.В. про витребування у АТ «Перший Український Міжнародний Банк» інформації чи було емітовано на ім`я [PERSON] платіжної картки № [NUMBER] , інформації про номер телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій та цією платіжною карткою, а також виписки з карткового рахунку про рух грошових коштів до даної платіжної картки за період з 06.01.2022 року по 11.01.2022 року з відображенням часу зарахування коштів, суд ухвалив відмовити у задоволенні вказаного клопотання, оскільки воно належним чином не обґрунтоване та представником позивача не доведено, що обставини на підтвердження яких він просить витребувати докази, мають значення для правильного вирішення справи. Розглянувши клопотання представника відповідача Шелудько О.О. про проведення судового засідання, яке призначено на 21 січня 2025 року о 08.45 год., в режимі відеоконференції, яке надійшло до суду 16 січня 2025 року, суд ухвалив відмовити у задоволенні вказаного клопотання, оскільки дана справа розглядається судом в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України виклик сторін в судове засідання не здійснювався. Виклик сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України у порядку спрощеного провадження не здійснювався, справа розглядалася за наявними у справі матеріалами. Суд розглядає справу у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 06 січня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та [PERSON] в електронній формі було укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2787964, відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» зобов`язалось надати [PERSON] грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а [PERSON] зобов`язалась повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту складає 10\~400,00 грн.; строк кредиту 360 днів, що може бути змінений (у бік зменшення), в порядку та на умовах визначених в п. 4.2 договору; періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів; стандартна процентна ставка 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3 цього договору; знижена процентна ставка становить 1,99% в день; мета отримання кредиту споживчі (особисті) потреби (а.с. 6-12). Також, [PERSON] було підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором Додаток № 1 до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2787964 від 06.01.2022р. «Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит» (а.с. 13). Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. У відзиві на позовну заяву представник відповідача фактично не заперечував, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та відповідачем дійсно в електронній формі був укладений договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2787964 від 06 січня 2022 року. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини,\~які визнаються\~учасниками справи,\~не підлягають\~доказуванню,\~якщо суд\~не має\~обґрунтованого сумніву\~щодо достовірності\~цих обставин\~або добровільності\~їх визнання.\~Обставини,\~які визнаються\~учасниками справи,\~зазначаються в\~заявах по\~суті справи,\~поясненнях учасників\~справи,\~їхніх представників. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України - «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитодавець свої зобов`язання виконав повністю та надав позичальнику обумовлені кредитним договором грошові кошти, що стороною відповідача у відзиві на позовну заяву не заперечувалось, а тому на підставі ч. 1 ст. 82 ЦПК України вказані обставини не підлягають доказуванню. Відповідач скористалась наданим кредитом, проте зобов`язання належним чином за кредитним договором не виконала, в результаті чого виникла заборгованість. Таким чином, між позивачем та відповідачем склалися кредитні правовідносини, у яких праву кредитодавця вимагати повернення наданих у кредит грошових коштів, кореспондує обов`язок позичальника повернути отримані у кредит кошти на умовах обумовлених укладеною між ними угодою. При цьому, твердження сторони відповідача про те, що умови кредитного договору № 2787964 суттєво відрізняються від тих, на які вона погоджувалась під час заповнення форми на сайті https://credit7.ua/, та відповідач отримала кредит з процентною ставкою, як вказано в рекламі, 0,1% на перший період користування кредитом, не доведені жодними належними та допустимими доказами. При цьому, долучені відповідачем до відзиву на позовну заяву скріншоти з сайту credit7.ua (а.с.62-67) суд до уваги в якості доказів не приймає та відхиляє, оскільки вони не є належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами у розумінні ст.ст. 77-80 ЦПК України. Відповідач підписала електронним підписом договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2787964 від 06 січня 2022 року, а отже погодилась з усіма викладеними в ньому умовами. Більш того, окрім договору № 2787964 від 06 січня 2022 року, відповідач підписала електронним підписом також і Паспорт споживчого кредиту «Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма)», в якому також чітко зазначено, що процентна ставка є фіксованою та становить 726,35% річних або 1,99% в день, а загальні витрати за кредитом за стандартною та за зниженою процентними ставками становитимуть 74\~505,60 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту 84\~905,60 грн. (а.с. 14-15). Тобто, підписуючи договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2787964 від 06 січня 2022 року, відповідач була обізнана про умови кредитування в ТОВ «Лінеура Україна». При цьому, суд зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до\~статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з розрахунком заборгованості за договором № 2787964 від 06 січня 2022 року станом на 28 червня 2023 року заборгованість відповідача перед ТОВ «Лінеура Україна» становила 53\~766,96 грн. (п`ятдесят три тисячі сімсот шістдесят шість гривень, 96 копійок), з яких: 10\~400,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 43\~366,96 грн. заборгованість за нарахованими процентами (а.с. 17-23). З розрахунком заборгованості за процентами представник відповідача у відзиві на позовну заяву не погоджувався та зазначав, що нарахований ТОВ «Лінеура Україна» відповідачу розмір процентів є несправедливим. Але, з цього приводу суд вважає за необхідне зазначити, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що правочин є\~правомірним,\~якщо його\~недійсність прямо\~не встановлена\~законом або\~якщо він\~не визнаний\~судом недійсним. У частині 5 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» закріплено, що якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Однак,\~відповідач не\~надала суду\~жодних доказів,\~які б\~підтверджували,\~що відповідач\~зверталась до\~суду з\~позовною заявою\~про зміну\~або визнання\~недійсними умов\~договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2787964 від 06 січня 2022 року, в частині розміру процентної ставки. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина 1 статті 77 ЦПК України). Згідно з ч. 1 ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Суд зазначає, що кожна сторона зобов`язана довести обставини, на які вона посилається в обгрунтування своїх вимог або заперечень. Відповідно до\~ч.ч.\~1,\~2\~ст.\~89\~ЦПК України\~суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі\~статтею 514\~ЦК України - до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Закон не вимагає, щоб при заміні кредитора, новий кредитор укладав з боржниками договір. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України). Згідно з вимогами чинного законодавства, заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва. В подальшому, 28 червня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» як кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» як новим кредитором було укладено Договір відступлення прав вимоги № 28/06/23, відповідно до умов якого кредитор передає (відступає) новому кредитору за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредитором а боржниками (портфель заборгованості) (а.с. 33-34). Також, 28 червня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» було підписано Акт приймання-передачі до Договору відступлення прав вимоги № 28/06/23 від 28 червня 2023 року (а.с. 35 (зворотній бік)). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників від 28.06.2023 року до Договору відступлення прав вимоги № 28/06/23 від 28.06.2023 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» набуло право грошової вимоги за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2787964 від 06 січня 2022 року, укладеним з [PERSON] , загальна сума заборгованості становить 53\~766,96 грн., з яких: 10\~400,00 грн. заборгованість за сумою кредиту; 43\~366,96 грн. заборгованість по нарахованим процентам (а.с. 36). Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна», та стало новим кредитором у зобов`язанні за кредитним договором, який укладений з [PERSON] . Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Однак, відповідач заборгованість за вищезазначеним кредитним договором так і не сплатила. Встановивши дані обставини, враховуючи, що між сторонами по справі виникли кредитні правовідносини, відповідачем грошові кошти отримано, але в порядку та на умовах договору не повернуто, а також беручи до уваги, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» є обґрунтованими. Таким чином судом встановлено, що відповідачем було порушено право позивача на повернення йому грошових коштів, наданих позичальнику у кредит (позику), яке підлягає судовому захисту спосіб визначений позивачем. При розгляді даної справи суд виходить з того, що в обґрунтування заперечень проти позову та підтвердження перед судом наведених обставин, стороною відповідача не надано суду належних, допустимих та переконливих доказів. Усі заперечення представника відповідача зводяться лише до його незгоди та невизнання розміру заборгованості відповідача за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту. При цьому, обов`язок доведення перед судом переконливості своєї позиції покладається у рівній мірі як на позивача, так і на відповідача. Саме тому, оцінюючи у сукупності наявні в матеріалах справи докази та повідомлені сторонами суду обставини, суд вважає переконливішою позицію позивача, оскільки вона підтверджена відповідним доказами, в той час як позиція відповідача ґрунтується виключно на запереченнях та припущеннях, та не підтверджена відповідним засобами доказування. З огляду на те, що відповідач прострочила погашення поточних платежів за кредитним договором та не повернула отримані кредитні кошти, не виконавши взятих за договором зобов`язань, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню, та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2787964 від 06 січня 2022 року станом на 28 червня 2023 року у розмірі 53\~766,96 грн., з яких: 10\~400,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 43\~366,96 грн. заборгованість за нарахованими процентами. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне. Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами\~розгляду справи\~витрати на\~правничу допомогу\~адвоката підлягають\~розподілу між\~сторонами разом\~із іншими\~судовими витратами.\~Для цілей\~розподілу судових\~витрат: розмір\~витрат на\~правничу допомогу\~адвоката,\~в тому\~числі гонорару\~адвоката за\~представництво в\~суді та\~іншу правничу\~допомогу,\~пов`язану зі\~справою,\~включаючи підготовку\~до її\~розгляду,\~збір доказів\~тощо,\~а також\~вартість послуг\~помічника адвоката\~визначаються згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги та\~на підставі\~відповідних доказів\~щодо обсягу\~наданих послуг\~і виконаних\~робіт та\~їх вартості,\~що сплачена\~або підлягає\~сплаті відповідною\~стороною або\~третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Судом встановлено, що позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» правничу допомогу у вказаній справі надавав адвокат Руденко К.В., що підтверджується довіреністю від 26 лютого 2024 року (а.с. 42) та договором про надання юридичних послуг № 02/08/2024 від 02 серпня 2024 року (а.с. 39-40). Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно роз`яснень,\~наведених у\~п.\~48\~Постанови Пленуму\~Вищого спеціалізованого\~суду України\~з розгляду\~цивільних і\~кримінальних справ\~«Про застосування\~судами законодавства\~про судові\~витрати у\~цивільних справах»\~від 17.10.2014\~року №10\~визначено,\~що підстави,\~межі та\~порядок відшкодування\~судових витрат\~на правову\~допомогу,\~надану в\~суді регламентовано\~ЦПК України. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. 30 серпня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» як замовником та ФОП [PERSON] як виконавцем було підписано Акт приймання-передачі наданих послуг № 5 до договору № 02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02 серпня 2024 року, згідно з яким виконавець надав, а замовник прийняв послуги з підготовки позовних заяв про стягнення з боржників ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» згідно реєстру № 1 від 30 серпня 2024 року, загальна вартість яких становить 100\~000,00 грн. (а.с. 43). Згідно договору № 02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02 серпня 2024 року по акту № 5 від 30 серпня 2024 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» було сплачено на рахунок [PERSON] 100\~000,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № 1353 від 06 вересня 2024 року (а.с. 45). При цьому, у долученому стороною позивача до позовної заяви Витязі з реєстру № 1 до акту приймання-передачі наданих послуг № 5 від 30 серпня 2024 року до договору № 02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02 серпня 2024 року зазначено, що вартість послуг з підготовки позовної заяви про стягнення заборгованості з [PERSON] за договором № 2787964 про надання споживчого кредиту від 06 січня 2022 року та клопотання про витребування доказів становить 10\~000,00 грн. (а.с. 44). Однак, оцінюючі вказаний Витяг суд до уваги його не бере, оскільки він неналежно оформлений, не містить підписів та печаток замовника і виконавця, у зв`язку з чим судом не може вважатися допустимим та достовірним доказом. Разом з цим, суд вважає встановленим, що позивач дійсно отримав правову допомогу від адвоката Руденко К.В., а тому не викликає сумнівів, що позивачем понесені витрати на правничу допомогу у справі. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З урахуванням складності даної справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що зазначена позивачем вартість та обсяг виконаної адвокатом роботи у розмірі 10 000,00 грн. є завищеними та належним чином не обґрунтованими, що суперечить принципу пропорційності розподілу судових витрат. Суд вирішуючи питання про розмір витрат на правову допомогу виходить з того, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Отже, відшкодовуються лише ті витрати, які мають розумний розмір. При цьому, вартість послуг з підготовки позовної заяви про стягнення заборгованості та клопотання про витребування доказів є очевидно завищеною та такою, що не відповідає складності виконаних адвокатом робіт. Враховуючи викладене, з урахуванням складності справи, виконаної адвокатом роботи,

Outcome: partial