Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-20 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та відповідача. АТ «ОТП Банк» звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, зазначивши, що 10.12.2021 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2038377363, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит в сумі 43000,00 грн. на принципах поворотності, платності, строковості, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40 % річних. Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору, дата остаточного повернення кредиту 10.12.2025 року. Відповідачкою зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконані, внаслідок чого станом на 09.11.2023 року сума заборгованості складає 69911,47 грн., з якої: 42289,83 грн. заборгованість за тілом кредиту; 27621,64 грн. - заборгованість за відсотками. На даний час відповідачка продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ «ОТП Банк». Позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором в розмірі 69911,47 грн. та судові витрати в розмірі 3028,40 грн. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористалася, заяв та клопотань у зв`язку з судовим розглядом не подавала. ІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою суду від 22.02.2024 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 17.04.2024 року здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 12.08.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив суд розглянути справу без участі представника банку, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачка повторно в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце судового засідання була повідомлена у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її участі не заявляла, заперечень проти позову не надавала, тому на підставі ст. 280 ЦПК України, за згоди позивача, суд постановив здійснювати заочний розгляд справи. За приписами ч. 2ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІІІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. Судом встановлено, що 10.12.2021 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2038377363, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит в сумі 43000,00 грн. на принципах поворотності, платності, строковості, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40 % річних. Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору, дата остаточного повернення кредиту 10.12.2025 року. Відповідно до п. 1.3 розділу 1 кредитного договору, повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати позичальником ануїтентних платежів. Також, 08.12.2021 Адвокатова Н.О. підписала анкету-заяву на отримання кредиту, 08.12.2021 паспорт споживчого кредиту, Додаток 1 до паспорту споживчого кредиту - орієнтовний графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту, а отже прийняла пропозицію банку та ознайомився з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, що засвідчено власним підписом відповідачки. Позивачем на адресу відповідача 19.10.2023 направлялась досудова вимога щодо погашення вказаної заборгованості, однак, як зазначає позивач, вимога виконана не була, на теперішній час заборгованість не сплачена. За наданого\~позивачем розрахунку\~за кредитним\~договором №2038377363від 10.12.2021 року, заборгованість [PERSON] перед AT «ОТП БАНК», станом на 09.11.2023 року складає 69911,47 грн., з якої: 42289,83 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 27621,64 грн. - заборгованість за відсотками, що підтверджується долученим до матеріалів справи розрахунком заборгованості. ІV. Оцінка Суду. Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч.1 ст.530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Правилами ч.1 ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За нормами ст.1 ЗУ «Про споживче кредитування» загальна вартість кредиту для споживачаце сума загального розміру кредиту та загальних витрат за споживчим кредитом. Загальний розмір кредиту - сума коштів, які надані та/або можуть бути надані споживачу за договором про споживчий кредит. Загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що відповідачка належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання та порушив умови кредитного договору № 2038377363 від 10.12.2021 року, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості в сумі 69911,47 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо решти доводів позивача суд відзначає, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). У зв`язку з чим судом надане обґрунтування рішення саме за конкретними обставинами справи та аргументами позивача, які мають правове значення для вирішення спору. Інші доводи позивача, наведені ним у справі, не спростовують встановлені судом та наведені вище обставини. V. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позовної заяви судом не вживались, відповідні клопотання від учасників справи не поступали. VI. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028 грн.

Outcome: approved