Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-21 00:00:00

15.11.2024\~ТОВ "Юніт\~Капітал",\~через підсистему\~"Електронний\~суд",\~звернулось до\~суду із\~позовом до\~ [PERSON] \~в якому\~просить суд\~стягнути з\~відповідача на\~свою користь\~заборгованість за\~Кредитним договором\~№ 338769300\~від 29.08.2021\~у розмірі\~42\~992\~грн 24\~к.,\~а також\~понесені судові\~витрати. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що 29.08.2021 між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та [PERSON] укладено кредитний договір № 338769300 у формі електронного документу який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатору, який був надісланий відповідачу, на підставі якого відповідачем отримано кредит у сумі 20 000 грн. на умовах строковості, зворотності та платності із зобов`язанням повернути його зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами. Кредитний договір № 338769300 29.08.2021 був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим персональним ідентифікатором MNV6SH44, який 29.08.2021 відповідач ввів у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційної системи Товариства о 09:13:11 годині, після чого відповідач натиснув кнопку "Так", що є підтвердженням підписання договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором, відразу після вчинених дій, Товариством було перераховано грошові кошти в сумі 20 000,00 гривень на банківську карту № [NUMBER] , що належить відповідачу, що в свою чергу є доказом того, що останній прийняв пропозицію Товариства з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога". Згідно із п. 1.2, 1.3 Кредитного договору Кредит надається строком на 140 днів. Ситрок дії договору обчислюється з моменту його укладення стронами та до закінчення строку на який надано кредит, але в будь-якому разі Договір діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань. Відповідно до п. 1.4. нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється у розмірі 251,85 відсотків річних, що сановить 0,69 відсотків в день від суми Кредиту за час користування ним. Відповідно до п. 1.5 на умовах викладених в п. 1.6 Договору, до відносин між сторонами застосовуються умови нарахування процентів за ставкою 474,50 відсотків річних, що становить 1,30 відсотків в день суми Кредиту за час користування ним. Так, сторонами узгоджено розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення такого електронного договору шляхом його підписання за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 28.11.2018 між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" було укладено Договір факторингу № 28/1118-01, предметом якого є відступлення права вимоги до боржників за кредитними договорами, зазначених у відповідних реєстрах. 28.11.2019 ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020. При цьому інші умови договору залишилися без змін. 31.12.2020 між Клієнтом та Фактором укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року( Додаток №12). В даній додатковій угоді Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 та № 28/1118-01. 31.12.2021 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року (Додаток №13). При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. 31.12.2022 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №31, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2023 року (Додаток №14). При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. 31.12.2023 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №32, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2024 року (Додаток №15). Представником позивача зазначено, що з урахуванням визначених строків дії цього договору та додаткових угод до нього, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії. Тобто, право вимоги за кредитним договором № 338769300 від 29.08.2021 перейшло до ТОВ "Таліон Плюс" 23.11.2021, відповідно до підписання Сторонами реєстру прав вимоги № 161. 05.08.2020 між ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" укладено Договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого закінчується 04 серпня 2021 року. В подальшому ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" уклали ряд додаткових угод: №2 від 03 серпня 2021 року та №3 від 30 грудня 2022 року, якими продовжено строк дії Договору факторингу до 30 грудня 2024 включно, всі інші умови залишились без змін. 30 вересня 2024 року ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" та ТОВ "Юніт Капітал" уклали Договір факторингу № 3009/24 за умовами якого останньому відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до Реєстру Боржників до Договору факторингу № 3009/24 від 30.09.2024 від ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" до ТОВ "Юніт Капітал" перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 42 992 грн 00 к. Так, згідно з умовами кредитного договору, позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання у повному обсязі і на умовах, передбачених кредитним договором. Незважаючи на це, відповідач не виконала свого обов`язку не повернула в повному обсязі наданий їй кредит у строки, передбачені кредитним договором. Позивач зазначає, що станом на день звернення до суду загальна сума заборгованості за кредитним договором № 338769300 від 29.08.2021, яка становить 42 992 грн 00 к. а складається з 20\~000 грн 00 к. заборгованість за кредитом, 22 992 грн 00 к. заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, відповідачем не погашена. Невиконання відповідачем своїх зобов`язань стало підставою звернення до суду з даним позовом. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 09 грудня 2024 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду на 24.12.2024. 24.12.2024 у зв`язку з першою неявкою відповідача судове засідання відкладено до 22.01.2025. 22.01.2025 належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не прибули. Представник позивача адвокат Тараненко А.І. в позовній заяві просив проводити розгляд справи з відсутності представника позивача, на задоволенні позову наполягав, не заперечував проти ухвалення по справі заочного рішення Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлена своєчасно та належним чином, рекомендованими листами, направленими на його адресу місця реєстрації судом. Крім того [PERSON] повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи шляхом публікації оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Причин неявки суду [PERSON] не повідомив, відзив на позов не надавав, будь яких заяв з процесуальних питань, в тому числі й щодо відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно зі статтею 280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, на підставі частини 4 статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного висновку: Частиною 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статей 76-81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Даними Договору № 338769300 від 29.08.2021; Паспортом споживчого кредиту продукту "Комфорт" до Договору № 338769300 від 29.08.2021, Додатком № 1 до Договору № № 338769300 від 29.08.2021; копією Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога"; Заявки на отримання коштів в кредит від 29.08.2021; Довідки щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога"; копії Платіжного доручення від 29.08.2021 щодо переказу грошових коштів у розмірі 20 000 грн 00 к. [PERSON] на платіжну картку № [NUMBER] , згідно договору № 338769300 від 29.08.2021; копії Електронного повідомлення "Таскомбанк" 08.08.2024., підтверджується, що між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога" був укладений кредитний договір № 338769300 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, за умовами якого останній отримав кредит у виді безготівкового зарахування коштів у розмірі 20 000 грн 00 к. на наданий ним картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом 251,85% річних, що становить 0,69 % в день від суми кредиту (а.с. 12-36). Договір був вчинений в електронній формі, яка відповідно до положень статті 207 Цивільного кодексу України та Закону України "Про електронну комерцію" прирівнюється до письмової форми. З умовами Кредитного договору та його порядком відповідач був ознайомлений та повністю погодився з ними. Відповідно до пункту 4.4 Кредитного договору, сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між Позичальником та Товариством в якості підпису Позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України "Про електронну комерцію", що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Таким чином, Кредитний договір № 338769300 від 29.08.2021 був документ сформований та підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, одноразовий персональний ідентифікатор MNV6SH44 було направлено позичальнику 29.08.2021 на номер мобільного телефону, вказаний ним в заявці на отримання грошових коштів, одноразовий персональний ідентифікатор MNV6SH44 було введено позичальником у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства 29.08.2021 о 09:13:11 годині, після чого відповідачем було підписано договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором, а Товариством було перераховано грошові кошти в сумі 20 000 грн на банківську карту [NUMBER] , що належить відповідачу о 09:13:24 годині, що в свою чергу слугує доказом того, що [PERSON] прийняв пропозицію ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" Відповідно до умов Кредитного договору Первісний кредитор надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 20 000 грн. строком на 140 днів, строк дії договору обчислюється з моменту його укладення та до закінчення строку на який надано кредит, але в будь-якому разі Договір діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань. Відповідно до п. 1.61 та Додатку № 1 до Договору № № 338769300 від 29.08.2021 (Графік платежів) загальна вартість кредиту складає 32\~075 грн 14 к. та включає в себе витрати за Кредитом у вигляді процентів за користування кредитом в розмір 12\~075 грн 14 к. та суми (тіло) Кредиту в розмірі 20\~000 грн 00 к. Банк свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Кредитним договором. В свою чергу, позичальник [PERSON] зобов`язався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені кредитним договором терміни, а також виконати інші свої зобов`язання згідно цього договору. 28.11.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Таліон Плюс" було укладено договір факторингу № 28/1118-01, згідно пункту 2.1 якого було передбачено, що Клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (а. с. 37-42). Згідно термінів, наведених в розділі І зазначеного вище договору факторингу: кредитний договір - кредитний договір, укладений між Клієнтом та Боржником, права вимоги за яким відступаються; право вимоги - означає всі права Клієнта та кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до Боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому; реєстр прав вимог - означає перелік прав вимог до боржників, що відступається за цим Договором. Строк дії договору факторингу № 28/1118-01 згідно пункту 8.2 було встановлено до 28.11.2019. Крім того, додатковими угодами № 19 від 28.11.2019, № 26 від 31.12.2020, № 27 від 31.12.2021, № 31 від 31.12.2022 та № 32 від 31.12.2023 вносились зміни до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, відповідно до яких, зокрема, строк його дії було продовжено до 31.12.2024 включно (а.с. 43-51). Позивач зазначив, що первісне відступлення прав вимоги за кредитним договором № 338769300 від 29.08.2021 відбулось від товариства з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Таліон Плюс" на підставі зазначеного вище договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, підтвердженням чого є витяг з реєстру прав вимоги № 161 від 23.11.2021 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (а. с. 52-53). З розрахунку заборгованості, складеному Товариством з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога", вбачається, що за [PERSON] рахується заборгованість за кредитним договором № 338769300 від 29.08.2021, з яких: 20\~000 грн 00 к - тіло кредиту; 20 132 грн 00 к.- нараховані проценти (а. с. 73-74). 05.08.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Таліон Плюс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" було укладено договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до якого ТОВ "Таліон Плюс" на користь ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" було відступлено право вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги № 9 від 30.05.2023 (а. с. 54-62). Строк дії договору факторингу № 05/0820-01 згідно пункту8.2 було встановлено до 04.08.2021. Крім того, додатковими угодами № 2 від 03.08.2021 та № 3 від 30.12.2022 вносились зміни до договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020, відповідно до яких, зокрема, строк його дії було продовжено до 30.12.2024 включно (а.с. 59-60). З розрахунку заборгованості, складеному Товариством з обмеженою відповідальністю "Таліон Плюс", вбачається, що за [PERSON] рахується заборгованість за кредитним договором № 338769300 від 29.08.2021, з яких: 20 000 грн 00 к.- тіло кредиту; 22 992 грн 00 к- нараховані проценти (а. с. 75). В подальшому право вимоги за кредитним договором № 338769300 від 29.08.2021 Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" на підставі договору факторингу № 3009/24 від 30.09.2024 було відступлено на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" (а. с. 63-72). Позивач, посилаючись на вказані обставини та положення статей 512, 514 Цивільного кодексу України, просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 338769300 від 29.08.2021 в розмірі набутої вимоги за договором факторингу № 3009/24від 30.09.2024 в загальному розмірі 42 992 грн 00 к. Судовим розглядом встановлено, що договір факторингу № 28/1118-01, за яким згідно доводів позовної заяви відбулось первісне відступлення права вимоги за кредитним договором № 338769300 від 29.08.2021, було укладено між товариством з обмеженою відповідальності "Манівео швидка фінансова допомога" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Таліон Плюс" 28.11.2018, тобто до моменту укладення кредитного договору між Товариством з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога" та [PERSON] , а саме майже за три роки. Згідно\~статті 1078 Цивільного кодексу України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі №914/868/17, від 18 жовтня 2018 року у справі № 910/11965/16. Зазначене вище свідчить про те, що предметом останнього на момент його укладення не могло бути право будь - якої вимоги за неіснуючим на той час кредитним договором № 338769300 від 29.08.2021, що в свою чергу виключає відступлення та набуття відповідного права вимоги за кредитним договором № 338769300 від 29.08.2021, як товариством з обмеженою відповідальністю "Таліон Плюс" згідно договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, так і в подальшому Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" згідно договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" згідно договору факторингу № 3009/24 від 30.09.2024. Крім того, суд враховує, що згідно з п. 4.1 договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 визначено, що право вимоги переходить від Клієнта до Фактора в день підписання Сторонами Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку. Підписанням Реєстру прав вимоги Сторони засвідчують передачу права вимоги до Боржників в повному обсязі за відповідним Реєстром права вимоги. Позивачем при зверненні до суду з даним позовом не надано суду доказів на підтвердження оплати за укладеними договорами факторингу від 28.11.2018, 05.08.2020 та 30.09.2024. Відтак, позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" не було набуто у передбачений законом спосіб право вимоги за кредитним договором № 338769300 від 29.08.2021, оскільки передача за правочином невизначених вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі №906/1174/18 зроблено висновок, що правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання. Указані норми права визначають такі ознаки договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні. Згідно правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 752/8842/14-ц та від 16 жовтня 2018 року у справі № 914/2567/17, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. У справах про визнання недійсним договорів про відступлення права вимоги судам необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора, та чи існують ці права на момент переходу. У постанові Верховного Суду від 04 грудня 2018 року у справі № 31/160 (29/170(6/77-5/100) викладено правову позицію, згідно з якою, оцінюючи обсяг переданих прав, суд враховує загальновизнаний принцип приватного права "nemo plus iuris ad alium transferre potest, quam ipse haberet", який означає, що ніхто не може передати більше прав, ніж має сам. Дійсність вимоги (суб`єктивного права) означає належність первісному кредитору того чи іншого суб`єктивного права та відсутності законодавчих або договірних заборон (обмежень) на його відступлення (постанова Верховного Суду від 14 червня 2023 року у справі № 755/15965/17). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2022 року у справі № 910/12525/20 зроблено висновок, що відповідно до статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом зазначених норм, права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача. Разом з тим положення частини1 статті 203 Цивільного кодексу України прямо встановлюють, що застосовуються саме до змісту правочину (сукупності його умов), а не до його суб`єктного складу. В тому випадку, коли особа відступає право вимоги, яке їй не належить, у правовідносинах відсутній управнений на таке відступлення суб`єкт. За загальним правилом пункту1 частини 1 статті 512, статті 514 Цивільного кодексу України у цьому разі заміна кредитора у зобов`язанні не відбувається. В постанові від 18 жовтня 2023 року у справі № 905/306/17 Верховний Суд дійшов висновку, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29.06.2021 у справі № 753/20537/18, від 21.07.2021 у справі № 334/6972/17, від 27.09.2021 у справі № 5026/886/2012 тощо). Оскільки кредитний договір був укладений 29 серпня 2021 року, а договір факторингу, за умовами якого попередньому фактору Товариству з обмеженою відповідальністю "Таліон Плюс" передано право вимоги за кредитними договорами, був укладений 28 листопада 2018 року, тобто задовго до укладення кредитного договору з відповідачем, суд приходить до висновку про відсутність доказів переходу права вимоги за вказаним договором, а відтак й про відсутність підстав для задоволення заявлених позовних вимог. Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог статті 141 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до положень частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~ Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: \~ у разі відмови в позові - на позивача. Оскільки у задоволенні позову суд відмовляє, судовий збір та витрати на правову допомогу з відповідача до стягнення не підлягають.

Outcome: dismissed