Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-21 00:00:00

У листопаді 2024 року позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] . В обґрунтування позову вказано, що з 06.11.2010 сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від спільного проживання мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . З початку 2024 року сторони прийняли рішення щодо розірвання шлюбу, оскільки між ними зникло взаєморозуміння, будь-які спроби примиритися не давали бажаних результатів, оскільки у них різні погляди на життя. Подружні стосунки між ними є фактично припиненими. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 14.11.2024 ухвалою судді відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи у відкритому судовому засіданні 03.12.2024, копії ухвали надіслані сторонам. 03.12.2024 від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. 03.12.2024 від позивача поштою до суду надійшло клопотання про розгляд справи без її участі, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Сторони в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином, тому в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 06.11.2010 сторони по справі перебувають у шлюбі, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 1465, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від спільного проживання сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , що вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 259. При вирішенні справи, суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу (СК) України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, а відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. У даній справі суд враховує, що позовна заява надійшла до суду у листопаді 2024 року, позивач позов підтримує, а відповідач позов визнає, будь-яких інших заяв (клопотань) по суті справи на час її вирішення на адресу суду не надходило. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 СК України).

Outcome: approved