Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-15 00:00:00

18.10.2024 позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить: позбавити [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] ) батьківських прав щодо малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Стягувати з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , аліменти що становлять частини прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягування з 18.10.2024 року та аліменти сплачувати на користь установ чи осіб, де буде знаходитися дитина. Позовні вимоги мотивують тим, що відповідачка ніяким чином не піклується про доньку, не проявляє зацікавленості в її подальшій долі, не цікавиться її успіхами, станом здоров`я, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, що і стало підставою звернення до суду. Ухвалою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 29.10.2024 відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 17.12.2024закрито підготовче провадження по справі та призначено розгляд справи по суті. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала повністю із підстав, викладених у ньому, та просила задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визнала заперечувала проти позбавлення її прав відносно доньки. Представник служби у справах дітей Охтирської міської ради Охтирського району Сумської області підтримала позов. Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вислухавши пояснення учасників справи, покази свідка, дійшов до такого висновку. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до норм сімейного законодавства. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. За приписами ч.ч. 1-3 ст. 5 СК України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Положеннями ч.ч. 1, 8, 9 ст. 7 СК України передбачено, що сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно з вимогами ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Статтею 150 СК України, встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, до яких, серед інших, належить і обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Частинами 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В преамбулі до Конвенції про права дитини, зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Положеннями Конвенції про права дитини передбачено, що дитина має право на ім`я і набуття громадянства, а також право знати своїх батьків і право на їх піклування. Згідно зі статтею 9 Конвенції про права дитини держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію. Підстави позбавлення батьківських прав визначені ч. 1 ст. 164 СК України. Так мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось з них. У ч. 2 п. 16 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Установлено, що [PERSON] є матір`ю малолітньоїдоньки - [PERSON] , [INFO] ,що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Відомості про батька у свідоцтві про народження дитини записані за вказівкою матері згідно з частиною 1 статті 135 Сімейного кодексу України. Малолітня [PERSON] проживала з матір`ю [PERSON] у квартирі, яка належить бабі дитини [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до повідомлення Охтирського РВ поліції від 27.07.2021 під час відвідування 20.07.2021 за місцем проживання [PERSON] розпивала з подругою алкогольне пиво у присутності малолітньої доньки, в квартирі не належні санітарно - гігієнічні умови, брудно, відсутні готові страви чи продукти дитячого харчування, на матір складено протокол про адміністративне правопорушення за неналежне виконання батьківських обов`язків. Дане повідомлення було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Охтирської міської ради за участі [PERSON] , де вона пообіцяла зробити належні висновки та виконувати свої батьківські обов`язки. Відповідно до наказу начальника служби у справах дітей від 23.01.2024 [PERSON] було взято на облік служби у справах дітей Охтирської міської ради як дитину, що перебуває у складних життєвих обставинах. Крім того, сім`ю [PERSON] було взято під соціальний супровід та розпочато надання соціальних послуг за рахунок бюджетних коштів фахівцями КУ «Охтирський міський центр надання соціальних послуг». За результатами оцінки потреб сім`ї [PERSON] встановлено, що мати з дитиною проживають в однокімнатній квартирі разом з бабусею та її співмешканцем. У квартирі антисанітарні умови: брудні вікна, двері, сантехника, постільна білизна, в квартирі стійкий неприємний запах. У дитини не має окремого ліжка, відсутні книжки та іграшки для розвитку, не облаштовані місця для сну, ігор, занять і відпочинку. Дитина розмовляє нерозбірливо, має логопедичні проблеми та ознаки педагогічної занедбаності. На час складання акту була у чистому одязі, мала хворобливий вигляд та ознаки респіраторного захворювання. Основними чинниками потрапляння дитини/сім`ї у складні життєві обставини є низький батьківський потенціал матері та неналежне виконання батьківських обов`язків, зловживання алкоголем, відсутність постійного доходу, не розуміння потреб дитини, конфлікти між дорослими членами сім`ї. Фахівцем із соціальної роботи сім`я відвідувалась за місцем проживання з початку надання соціальних послуг, проводились бесіди про взаємовідносини в родині та приділення належної уваги вихованню дитини, роз`яснення про наслідки неналежного виконання батьківських обов`язків, профілактично-просвітницькі заходи по підвищенню виховного потенціалу матері, профілактиці шкідливих звичок, зокрема наслідків вживання алкоголю та інших речовин, оскільки саме вони провокують неналежне виконання обов`язків по утриманню і вихованню дитини, ведення здорового способу життя. Надавались рекомендації щодо дотримання санітарно - гігієнічних норм, безпекових ситуацій, сприяння у працевлаштуванні, заохочення до відвідування розвиваючих дитячих заходів. [PERSON] ухилялась від виконання своїх обов`язків по утриманню та догляду за малолітньою дитиною, при відвідуванні сім`ї постійно спостерігались ознаки вживання нею алкоголю, санітарно-гігієнічні умови не відповідали нормам, на рекомендації та зауваження не реагувала, ігнорувала поради фахівця, залишала дитину без нагляду та на інших осіб, які перебували у стані алкогольного сп`яніння. Складні життєві обставини в сім`ї не подолані, у зв`язку з невиконанням [PERSON] вимог, визначених договором та планом соціального супроводу сімей, які перебувають у складних життєвих обставинах та виїздом з місця проживання за невстановленою адресою Відповідно до повідомлення Охтирського РВ поліції [PERSON] 10.01.2024 перебувала у громадському місці в нетверезому стані разом зі своєю малолітньою дитиною, чим наражала її життя і здоров`я на небезпеку. Тому [PERSON] було вилучено у матері та поміщено до педіатричного відділення КЗ «Охтирська ЦРЛ» під нагляд лікарів. [PERSON] запевнила, що в подальшому буде належним чином виконувати батьківські обов`язки, тому було прийнято рішення про повернення дитини матері. Відповідно до повідомлення Охтирського РВ поліції від 06.09.2024 малолітня [PERSON] була виявлена залишеною без батьківського піклування на сторонніх осіб (у сусідів). У ході телефонної розмови з працівниками поліції мати дитини [PERSON] повідомила, що близько місяця перебуває в Харківській області в особистих справах, доньку залишила на бабусю. [PERSON] була повідомлена про те, що її дитина перебуває у сторонніх осіб, однак мати не відреагувала, до міста Охтирка не повернулася, жодним чином не поцікавилася де і з ким перебуває її донька. Малолітню [PERSON] було поміщено до педіатричного відділення КЗ «Охтирська ЦРЛ» для обстеження, а 18.09.2024 влаштовано до родини патронатного вихователя. Відповідачку [PERSON] особисто по телефону було запрошено за засідання комісії з питань захисту прав дитини на 08.10.2024, роз`яснено, що буде поставлено питання виконання нею батьківських обов`язків щодо доньки. Однак, [PERSON] не з`явилася. Рішенням комісії з питань захисту прав дитини від 08.10.2024 ухвалено рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] та необхідність звернення до суду з даного питання з метою соціально-правового захисту дитини, вирішення питання про її влаштування до сімейних форм виховання (призначення опіки). Підтвердженням того, що мати дитини [PERSON] не належним чином виконувала батьківські обов`язки, протягом 2020-2024 неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків щодо малолітньої дитини є рішення суду, які набрали законної сили: - постановою Охтирського міськрайонного суду від 15.10.2020 за ст. 184 ч. 1 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді попередження; - постановою Охтирського міськрайонного суду від 20.08.2021 за ст. 184 ч. 2 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн.; - постановою Охтирського міськрайонного суду від 05.05.2023 за ст. 184 ч. 1, 22 КУпАП звільнена від адміністративної відповідальності та оголошено усне зауваження; - постановою Охтирського міськрайонного суду від 17.01.2024 за ст. 184 ч. 1, 22 КУпАП звільнена від адміністративної відповідальності та оголошено усне зауваження; - постановою Охтирського міськрайонного суду від 08.04.2024 за ст. 184 ч. 1 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді попередження; - постановою Охтирського міськрайонного суду від 11.04.2024 за ст. 184 ч. 2 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн.; - постановою Охтирського міськрайонного суду від 16.04.2024 за ст. 184 ч. 2 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн.; - постановою Охтирського міськрайонного суду від 30.04.2024 за ст. 184 ч. 1 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді попередження. Допитана як свідок [PERSON] , повідомила суд про те, що дитиною з народження наразі опікується як патронатний вихователь. Мати життям та вихованням дитини не цікавиться, жодного разу не відвідувала дитину, не телефонувала, не передавала будь-які речі. Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Охтирської міської ради надав висновок, відповідно до якого дійшов висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ухилення відповідачки [PERSON] від виконання обов`язків по вихованню доньки знайшло своє підтвердження в ході розгляду справи, з огляду на те, що її поведінка відносно малолітньої дитини свідчить про свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками по утриманню та вихованню доньки. Відповідачка не приймає участі у житті дитини, не переймається її фізичним і духовним розвитком, навчанням, підготовкою до самостійного життя. На переконання суду надання матері можливості налагодити родинні стосунки з дитиною та попередження її про неприпустимість ухилення від участі у вихованні і утриманні доньки, зміну ставлення до її виховання не матиме жодних позитивних наслідків, оскільки з довготривалої поведінки [PERSON] вбачається, що вона не має наміру виховувати та забезпечувати дитину, не проявляє бажання спілкуватися з дитиною, хоча ніхто їй в цьому не перешкоджає і вона об`єктивно має таку можливість. Її твердження про подальший намір піклуватись про дитину суд розцінює як не щирі, та такі, що не заслуговують на довіру. Таким чином, аналізуючи приведені докази та даючи їм оцінку, вирішуючи позов у межах заявлених вимог з урахуванням принципів розумності, справедливості, виваженості, пропорційності, виходячи з розумного балансу інтересів сторін, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та позбавлення [PERSON] батьківських прав, що в першу чергу відповідатиме інтересам малолітньої дитини. Відповідно до частин 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до частини 2 ст. 247 СК України встановлення опіки не припиняє права дитини на отримання аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частин 1, 5 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 180 СК України, яка передбачає, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 50 (п`ятдесят) % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця на утримання дитини, та аліменти сплачувати на користь установ чи осіб, де буде знаходитися дитина і стягувати їх до її повноліття, відповідно до вимог ст.ст. 182, 184 СК України, оскільки відповідачка офіційно ніде не працює. Враховуючи наявність підстав для задоволення позову, з відповідача підлягають стягненню судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України у сумі 2422,40 грн.в прибуток держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved