Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-28 00:00:00

[PERSON] , [INFO] , звернувся в суд з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на його утримання в розмірі 1/4 всіх видів доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення ним двадцяти трьох років. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 21.08.2007 року рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Від шлюбу подружжя має сина [PERSON] , [INFO] , який на даний час закінчив школу та продовжує навчання у вищому навчальному закладі і перебуває на утримання матері [PERSON] . Відповідно до довідки виданої Київським національним університетом технологій та дизайну від 30.10.2024 №0777, Чернишевський є студентом ІІІ курсу першого рівня вищої освіти, денної форми навчання Навчально-наукового інституту інженерії та інформаційних технологій Київського національного університету технологій та дизайну. Відповідно до договору №11-БКІ/22 про надання освітніх послуг між Київським національним університетом технологій та дизайну від 01.09.2022 [PERSON] є здобувачем вищої освіти та навчається на денній формі навчання. Плата освітніх послуг за весь строк навчання становить 95600,00 грн. Крім того значні кошти витрачаються на проїзд, харчування, придбання спеціального обладнання, комп`ютерної техніки. Батько матеріально сина не забезпечує, хоча працює офіційно та призваний на службу до Збройних Сил України. На підставі вищевикладеного просить стягувати з відповідача на утримання [PERSON] аліменти на утримання дитини яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 всіх доходів щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму. Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 10.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін 09.01.2025. 09.01.2025, в зв`язку з неявкою відповідача, судове засідання було відкладено на 29.01.2025. Представник позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд позов задоволити та стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/4 частки всіх доходів відповідача до закінчення навчання або до досягнення дитиною 23-річного віку. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзиву та будь яких інших клопотань не подавав, про причини неявки суд не повідомив. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов до таких висновків. Із досліджених судом письмових доказів, судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконкомом Глибочанської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). 21.08.2007 року рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с 13). Рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 29.01.2018 було збільшено розмір аліментів, які стягувалися з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , до 1000.00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. (а.с. 15-22). Із копії довідки виданої Київським національним університетом технологій та дизайну від 30.10.2024 №0777 встановлено, що [PERSON] є студентом ІІІ курсу першого (бакалаврського) рівня вищої освіти Навчально-наукового інституту інженерії та інформаційних технологій Київського національного університету технологій та дизайну на денній формі навчання за договором про надання освітніх послуг (а.с. 10). Вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 95600,00 грн, що вбачається з наявної в матеріалах справи копії договору про надання освітніх послуг №11 БКІ/22 укладеного 01.09.2022 (а.с. 11). При ухваленні даного рішення суд керується наступними нормами. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3ст.51 Конституції України). Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Правовідносини з утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України. Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з роз`ясненнями п. п. 17, 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх сина, дочку, які продовжують навчання після досягнення повноліття( незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий дохід) Відповідно до положень статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Як визначено статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При установленні потреби в утриманні повнолітньої дочки чи сина суд повинен ураховувати всі джерела, що утворюють її/його дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Разом з тим, судом при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу та проживання за місцем його знаходження. Аналогічна правова позиція висвітлена в Постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 761/10510/17. Отже, враховуючи вищевикладені правові норми, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, приймаючи до уваги обов`язок обох батьків утримувати своїх дітей та беручи до уваги те, що відповідач є працездатною людиною (протилежного суду не доведено) та має обов`язок утримувати свого повнолітнього сина, який продовжує навчання до досягнення ним 23-х років, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову про стягнення аліментів на утримання [PERSON] на період його навчання. Разом з тим, суд при визначенні розміру аліментів прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім цього, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. При цьому суд враховує, що, особи, які досягли 18 років є повнолітніми, мають повну цивільну дієздатність і можуть самостійно піклуватися про себе, якщо це потрібно. Тому законодавець і передбачив, з одного боку, обов`язок батьків утримувати повнолітніх сина або доньку, які продовжують навчання, оскільки це дозволить їм отримати освіту, але передбачив, що такий обов`язок виникає лише тоді, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу, оскільки неможна ставити в скрутне матеріальне становище одну повнолітню людину в цілях утримання іншої повнолітньої працездатної людини. Суд приймає до уваги надані позивачем докази, які підтверджують навчання позивача та його витрати на отримання освітніх послуг за період навчання у Навчально-наукового інституту інженерії та інформаційних технологій Київського національного університету технологій та дизайну. Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначив, що витрачає значні кошти на проїзд та харчування за місцем навчанням, на проїзд між селищем Тростянець та м. Київ, на придбання спеціального приладдя персональної комп`ютерної техніки і пристроїв для навчання. Разом з тим, на підтвердження потреби у зазначених витратах та їх понесення позивачем не надано жодного доказу, який підтверджував би розмір зазначених витрат позивача, які останній несе у зв`язку із навчанням. Зокрема, позивачем не було долучено до матеріалів справи товарні чеки на придбання комп`ютерної техніки, приладдя, чеки на оплату проїзду та харчування, що підтверджують понесені фінансові витрати. Крім того, суд зазначає, що позивачем на підтвердження обставин, викладених в позовній заяві, не надані докази, які підтверджують можливість відповідача [PERSON] сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина у визначеному позивачем розмірі. [PERSON] в позовній заяві стверджує, що відповідач працює офіційно та призваний на військову службу по мобілізації, однак на підтвердження даних фактів не надає жодних доказів. Будь-яких клопотань про витребування доказів позивачем та його представником заявлено не було. Відповідач в судове засідання не з`явився, не скористався наданим йому правом на висловлення своєї позиції по справі та не надав до суду документи про стан його здоров`я, його доходи, наявність у нього інших дітей чи осіб, які перебувають на його утриманні. З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на час навчання його сина у розмірі 1/12 всіх видів доходів щомісячно, на період навчання сина і до закінчення навчання, але не більше як досягнення ним 23 років, починаючи з часу звернення позивача з заявою до суду. Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а оскільки [PERSON] звернувся до суду із позовом про стягнення аліментів у зв`язку з його навчанням 28 листопада 2024 року, тому є підстави для стягнення аліментів із 28 листопада 2024 року. Судом встановлено, що позивач на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: partial