Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-21 00:00:00

07.06.2024 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що з 16.06.2017 року перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , у якому в них народився син - [PERSON] , [INFO] . 08 грудня 2023 року рішенням суду у справі №686/29126/23 шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. На даний час дитина зареєстрована та проживає разом із позивачем, останній має можливість забезпечити сину належні умови проживання та займатися його вихованням. До теперішнього часу сторони не дійшли згоди щодо місця проживання дитини, а тому виходячи із вищезазначеного, позивач звернувся до суду та просить визначити місце проживання малолітнього сина [PERSON] за місцем проживання батька - [PERSON] . Ухвалою суду від 18.06.2024 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. 24.06.2024 року до суду надійшли письмові пояснення від третьої особи. У підготовчому судовому засіданні, яке відбулося 19.08.2024 року, до участі у справі в якості третьої особи було залучено [INFO] . Ухвалою суду від 01.10.2024 року підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду. 18.11.2024 року від третьої особи Органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Хмельницької міської ради надійшов висновок щодо визначення місця проживання дитини [PERSON] . В судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задоволити, щодо заочного розгляду справи не заперечив. Відповідачка та представник [INFO] у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, причини неявки до суду не повідомили. Представник органу опіки та піклування у судове засідання також не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, при винесенні рішення підтримує наданий висновок щодо доцільності визначення місця проживання дитини з батьком. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.06.2024 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 16.06.2017 року. Під час перебування у зареєстрованому шлюбу в них народився син - [PERSON] , [INFO] , про що свідчать дані свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] , виданого 27.12.2017 року. Зі змісту рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08.12.2023 року у справі №686/29126/23 вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Даними довідки №Б-03-24308 від 30.05.2024 року про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб підтверджується, що малолітній син [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає разом із батьком за адресою: [ADDRESS] . Згідно із висновком Органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради №2885/01-31 від 15.11.2024 року підтверджується, що виходячи з інтересів дитини, беручи до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, враховуючи інтереси сторін, слід визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з батьком - [PERSON] . Відповідно до довідки Відділу реєстрації місця проживання управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради від 17.06.2024 року відповідачка проживає окремо та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . При вирішенні спору щодо місця проживання малолітньої дитини судом береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частин першої та другої статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору, зокрема, щодо її місця проживання. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Таким чином, із досягненням десятирічного віку в дитини з`являється право не тільки бути вислуханою і почутою, але й брати активну участь у вирішенні своєї долі, зокрема, у визначенні місця проживання. Аналогічні положення закріплені у статті 12 Конвенції про права дитини, згідно з якою держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. Зі змісту частини першої статті 161 Сімейного кодексу України встановлено, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Згідно із частиною 4 ст. 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. (ратифікована Україною 27.02.91 р., дата набуття чинності для України 27.09.91 р.) передбачено: «В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини», а також положення ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України містить: «Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини...». У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Вирішуючи питання про визначення місце проживання дитини у випадку, коли батьки проживають окремо, необхідно дотримуватися принципу забезпечення найкращих інтересів дитини, обумовлених необхідністю забезпечити дітям повний та гармонійний фізичний, розумовий, духовний, моральний, соціальний розвиток, а також необхідний для такого розвитку рівень життя. Разом із тим, вирішуючи питання про визначення місце проживання дитини у випадку, коли батьки проживають окремо, необхідно дотримуватися принципу забезпечення найкращих інтересів дитини, обумовлених необхідністю забезпечити дітям повний та гармонійний фізичний, розумовий, духовний, моральний, соціальний розвиток, а також необхідний для такого розвитку рівень життя. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №402/428/16-ц зазначила, що при визначенні місця проживання дитини першочергова увага, в силу вимог статті 3 Конвенції про права дитини, приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07.12.2006). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16.07.2015). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. При визначенні місця проживання дитини судам необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Суд, вирішуючи спір про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] погоджується з наданим Виконавчим комітетом Хмельницької міської ради як органом опіки та піклування висновком про визначення місця проживання дитини [PERSON] разом із батьком, оскільки вважає, що висновок обґрунтований та не суперечить інтересам дитини. Зважаючи на викладене, враховуючи обставини справи, а також те, що між сторонами існує спір щодо визначення місця проживання малолітнього сина, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення, оскільки батько створює належні умови для повноцінного розвитку сина та його виховання, що сприяє найкращому забезпеченню інтересів малолітньої дитини, а тому слід визначити місце проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , за місцем проживання батька - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до приписів ст.141 ЦПК України суд вважає, що з відповідачки слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати у розмірі 1211,20 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved