Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» звернулось з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Позов мотивовано тим, що 08.12.2021 в м. Богуславі Київської області по вул. Івана Франка сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ВАЗ», днз [NUMBER] , під керуванням відповідача та транспортного засобу « Citroen», д.н.з [NUMBER] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а їх власникам було завдано матеріальних збитків. Відповідно до постанови Богуславського районного суду Київської області від 20.01.2022 по справі № 358/1393/21 відповідача було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП. На підставі заяви про виплату страхового відшкодування, а також враховуючи інші матеріали страхової справи, позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 35 529,00 грн. Враховуючи винність відповідача у настанні ДТП, порушення ним обов`язків встановлених Законом № 1961-ІV, а також здійснення виплати страхового відшкодування, позивач вказує, що ним отримано право звернутися до відповідача за компенсацією виплаченого страхового відшкодування. Посилаючись на викладене, представник позивача просив про задоволення позову. Ухвалою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Кошель Б.І. від 24.07.2024 дану справу передано до Богуславського районного суду Київської області за підсудністю. 27.08.2024 вказана справа надійшла до Богуславського районного суду Київської області, цього ж дня автоматизованою системою документообігу суду згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дана справа розподілена для розгляду судді Лебединець Г.С. 02.09.2024 року ухвалою судді Богуславського районного суду Київської області Лебединець Г.С. справу прийнято до свого провадження та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідно до ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, дослідив матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 08 грудня 2021 року в в м. Богуславі Київської області по вул. Івана Франка сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ВАЗ», днз [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу « Citroen», днз [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався попереду в попутному напрямку. Відповідно до постанови судді Богуславського районного суду Київської області Тітова М.Б. від 20.01.2022, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850, 00 грн. (а.с. 17-19). Відповідно до постанови судді Богуславського районного суду Київської області Тітова М.Б. від 29.04.2022, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000, 00 грн. з позбавленням права керуванням транспортними засобами строком на 1 (один) рік (а.с. 14-16). Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «ВАЗ», днз [NUMBER] була забезпечена в ТДВ "СГ "Оберіг" за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР-204392156 (а.с. 13). Відповідно до Ремонтної калькуляції вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Citroen C4», реєстраційний номерний знак [NUMBER] складає - 40 977,36 грн. (а.с. 20-22). Згідно заяви про виплату страхового відшкодування від 31.01.2022 між потерпілою особою та ТДВ "СГ "Оберіг" було узгоджено розмір страхового відшкодування в сумі 35 529,00 грн. (за вирахуванням франшизи в розмірі 1 500 грн.) (а.с. 24). На підставі заяви на виплату страхового відшкодування від 31.01.2022 року, а також враховуючи інші матеріали страхової справи, ТДВ "СГ "Оберіг" здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 35 529,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 04.02.2022 (а.с. 26). Вирішуючи спір суд виходить з таких норм законодавства, застосовуючи їх до правовідносин, що виникли. Відповідно до преамбули Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року №1961-IV вказаний нормативно-правовий акт регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Так, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу). Відповідно до частини першої статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Аналогічні положення містяться в частині першій статті 990 ЦК України. Згідно зі статтями 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. Таким законом, зокрема, є норми статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування», відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Таким чином, регрес - це право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. Регрес характеризується тим, що правовідношення, за яким особа здійснила відшкодування, припинилося, у зв`язку з чим виникло нове правовідношення, пов`язане саме з регресною вимогою. За статтею 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Пунктом «в» пп. 38.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України № 1961-IV визначено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Враховуючи викладене, правовідносини, які виникли між сторонами у цій справі, є регресом. На підставі ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Оскільки позивач відшкодував потерпілій стороні матеріальну шкоду, яка завдана [PERSON] , дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок дій водія [PERSON] , що підтверджено постановами суду, позивач в порядку регресу має право стягнути з відповідача суму виплаченої потерпілій особі матеріальної шкоди. Враховуючи, що матеріальні збитки відповідач у добровільному порядку не відшкодовує, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Щодо вимог позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 300,00 грн, на підтвердження яких позивачем були надані: Договір про надання професійної правничої допомоги № 35449/; Акт прийому-передачі наданих послуг до Договору №35449/1 від 11.06.2024; довіренність № 2024/Ю/1/А. За змістом статті 134 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:\~1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);\~2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);\~3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;\~4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Разом із тим, суд звертає увагу, що не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved