Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-28 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності йому правовстановлюючого документа, а саме договору, зареєстрованого 29 листопада 1957 року за № 1478 [PERSON] з Козятинською міською радою про надання в користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку за адресою [ADDRESS] - [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування своїх вимог зазначив, що заявник, являється спадкоємцем своєї померлої матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Після її смерті до складу спадкового майна увійшов житловий будинок за адресою [ADDRESS] , який належав їй, що підтверджується Договором з Козятинською міською радою про надання в користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку та інвентаризаційних свідченнях виданих Вінницьким БТІ. Звернувшись до нотаріуса в строк для прийняття спадщини, заявник її прийняв згідно своєї заяви але оформити в спадщину житловий будинок не може, оскільки у Договорі прізвище померлої матері вказано як « [PERSON] », тоді як у свідоцтві про смерть та інших документах, вона зазначена як « [PERSON] ». Ця розбіжність в прізвищах спадкодавця в правовстановлюючому документі на житловий будинок, позбавляє його права оформити спадщину та в повній мірі розпорядитися спадковим майном. Вищезазначені Договір та Інвентаризаційні свідчення виписані на власника [PERSON] з прізвищем « [PERSON] », яке було дівочим прізвищем [PERSON] . Її власність не заперечується, вона проживала в будинку за вказаними документами протягом всього життя, офіційно прізвище змінила після вступу у шлюб, але й надалі в деяких документах продовжувала вказуватися як « [PERSON] ». Факт належності документів [PERSON] доводиться наступними документами та обставинами: Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] , [INFO] народилася [PERSON] , яка відповідно до свідоцтва про одруження 01 вересня 1956 року взяла шлюб з [PERSON] та в зв`язку з цим змінила своє прізвище на прізвище чоловіка - [PERSON] . Свідоцтво про одруження № [NUMBER] було видане тільки 9 серпня 1968 року, що могло вплинути на зазначення її прізвища до цієї дати. Надалі, факт зміни прізвища на [PERSON] та його належності до особи матері заявника, доводиться посвідченнями виданими Управлінням соцзахисту м. Козятин та пенсійним посвідченям. Належність домоволодіння за адресою [ADDRESS] померлій [PERSON] додатково доводиться довідкою з ВК Козятинської міської ради квартального комітету №4 від 15.09.2009 року в якій зазначено, що [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] . Зазначає,що в розпорядженні заявника знаходиться домова книга в якій зазначено, що за адресою [ADDRESS] постійно проживає [PERSON] [INFO] . Обставини укладення Договору на дівоче прізвище матері « [PERSON] » заявнику не відомі, але скоріше за все для укладення Договору вона надала свідоцтво про народження, де як видно не змінила прізвище на « [PERSON] », а інших документів не мала, саме тому так і була записана в документах на житловий будинок як « [PERSON] », також, як видно з Договору його укладенню передувало рішення Козятинської міськради №26 від 13 грудня 1956 року, документи для прийняття якого очевидно надавалися раніше, можливо ще до укладення шлюбу - 01.09.1956р. Також, померла спадкодавиця [PERSON] страхувала своє майно за адресою [ADDRESS] , згідно наявного в заявника Страхового свідоцтва про комплексне страхування будівель та домашнього майна громадян, Серія [NUMBER] - виписаного на прізвище « [PERSON] ». Додатково в наявності квитанції про оплату страхових внесків з УДСКО «Оранта», і на прізвище « [PERSON] » і на прізвище « [PERSON] ». Все вищевикладене на погляд заявника доводить факт належності померлій громадянці [PERSON] правовстановлюючого документи на житловий будинок за адресою [ADDRESS] , отже, для встановлення даного факту заявник звернувся до суду. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 06.09.2024 року у справі відкрито провадження та призначено судове засідання. Заявник та його представник в судовому засіданні вимоги заяви підтримали та просили встановити вказаний факт. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що подана заява підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті (п. 6 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України). Частиною 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що заявник, являється спадкоємцем своєї померлої матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Після її смерті до складу спадкового майна увійшов житловий будинок за адресою [ADDRESS] , який належав їй, що підтверджується Договором з Козятинською міською радою про надання в користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку та інвентаризаційних свідченнях виданих Вінницьким БТІ (а.с. 12-18). Як вбачається з матеріалів справи, звернувшись до нотаріуса в строк для прийняття спадщини, заявник її прийняв згідно своєї заяви але оформити в спадщину житловий будинок не може, оскільки у Договорі прізвище померлої матері вказано як « [PERSON] », тоді як у свідоцтві про смерть та інших документах, вона зазначена як « [PERSON] ». Суд приймає до уваги, що факт належності документів [PERSON] доводиться наступними документами та обставинами: Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] , [INFO] народилася [PERSON] (а.с. 19), яка відповідно до свідоцтва про одруження 01 вересня 1956 року взяла шлюб з [PERSON] та в зв`язку з цим змінила своє прізвище на прізвище чоловіка - [PERSON] . Свідоцтво про одруження № [NUMBER] (а.с. 20) було видане тільки 9 серпня 1968 року, що могло вплинути на зазначення її прізвища до цієї дати. Факт зміни прізвища на [PERSON] та його належності до особи матері заявника, доводиться посвідченнями виданими Управлінням соцзахисту м. Козятин та пенсійним посвідченям (а.с. 21). Належність домоволодіння за адресою [ADDRESS] померлій [PERSON] додатково доводиться довідкою з ВК Козятинської міської ради квартального комітету №4 від 15.09.2009 року в якій зазначено, що [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] (а.с. 22). Згідно домової книги в якій зазначено, що за адресою [ADDRESS] постійно проживає [PERSON] [INFO] (а.с. 23-24). Для укладення Договору матір заявника надала свідоцтво про народження, де як видно не змінила прізвище на « [PERSON] », а інших документів не мала, саме тому так і була записана в документах на житловий будинок як « [PERSON] », також як видно з Договору його укладенню передувало рішення Козятинської міськради № 26 від 13 грудня 1956 року, документи для прийняття якого очевидно надавалися раніше. Також, померла спадкодавиця [PERSON] страхувала своє майно за адресою [ADDRESS] , згідно наявного в заявника Страхового свідоцтва про комплексне страхування будівель та домашнього майна громадян, Серія [NUMBER] - виписаного на прізвище « [PERSON] ». Додатково в наявності квитанції про оплату страхових внесків з УДСКО «Оранта», і на прізвище « [PERSON] » і на прізвище « [PERSON] » (а.с. 25-26). Судом встановлено, що усунути помилку іншим способом, окрім як встановлення у судовому порядку факту належності Свідоцтва про право власності на квартиру неможливо. Згідно зі ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення", громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документа який необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту. У даному випадку, виключним способом захисту прав заявника є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності договору, зареєстрованого 29 листопада 1957 року за № 1478 [PERSON] з Козятинською міською радою про надання в користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку за адресою [ADDRESS] - [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно з законом, встановлення вказаного факту породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, а саме: встановлення факту належності вказаного документу дає змогу заявнику реалізувати свої права щодо володіння та розпорядження належним йому в порядку спадкування з дотриманням вимог чинного законодавства. Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавати: особа - власник правовстановлюючого документа, якій необхідно довести належність цього документа їй; спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав; утриманці померлого для одержання пенсії; прокурор у порядку статей 45, 46 ЦПК; інші особи, які заінтересовані у встановленні факту. Встановлення факту належності правовстановлюючого документа має юридичне значення для заявника, оскільки наявність належним чином оформленого правовстановлюючого документа дає можливість йому повною мірою реалізувати свої спадкові права. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до положень ч.7 ст.294 ЦПК України передбачено, що при ухвалені судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи наведене та

Outcome: approved