Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-21 00:00:00

позивач Приватне акціонерне товариство «Українська транспортна страхова компанія» (далі ПРАТ «УТСК») звернулося до суду з позовом, поданим представником Степушенком П.М., до відповідача [PERSON] , в якому просить стягнути завдану шкоду в порядку регресу у розмірі 12357,18 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 03.03.2023 по вул. Ярослава Гашека, 20, у місті Львові відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «DAEWOO ESPERO», р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля марки «HYUNDAI ACCENT», р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілю марки «HYUNDAI ACCENT», р.н. [NUMBER] , завдано механічних ушкоджень, а власниці вказаного автомобіля матеріальних збитків. Постановою Сихівського районного суду м. Львова від 31.03.2023 відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно власниця пошкодженого автомобіля марки «HYUNDAI ACCENT», р.н. [NUMBER] , звернулася до ПРАТ «УТСК», як страховика винуватця ДТП, із заявою про виплату страхового відшкодування. На підставі страхового акту №451-23, власниці автомобіля марки «HYUNDAI ACCENT», р.н. [NUMBER] , позивачем виплачено страхове відшкодування в розмірі 12 357,18 грн. Представник ПРАТ «УТСК» звертає увагу, що відповідно до постанови Сихівського районного суду м. Львова від 27.03.2023 у справі №464/1273/23, [PERSON] визнано винним у вчиненні вказаного ДТП у стані алкогольного сп`яніння. Відтак, відповідач порушив умови договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності EP-210705572 та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». З огляду на вищевказане, позивач вважає, що в [PERSON] виникло зобов`язання відшкодувати ПРАТ «УТСК» завдані збитки в порядку регресу у розмірі сплаченого страхового відшкодування. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.09.2024 матеріали справи передано на розгляд судді Сабарі Л.В. Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 16.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Копію ухвали надіслано учасникам справи, відповідачу за зареєстрованим місцем проживання, відомості про яке отримано в порядку, визначеному ст. 187 ЦПК України. Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, будь-яких заяв чи клопотань до суду не скеровував. Розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, як це передбачено ч. 13 ст. 7 ЦПК України. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, таким чином з`ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України, ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Згідно з ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 1 ст. 1187 ЦК України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Частиною першою статті 990 ЦК України передбачено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акту (аварійного сертифіката). Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно п. п. «в» п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цих Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При дослідженні доказів, судом встановлено наступне. Постановою Сихівського районного суду м. Львова від 31.03.2023 у справі №464/1428/23 відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Даною постановою встановлено, що відповідач [PERSON] 03 березня 2023 року о 02.00 год навпроти будинку по вул. Гашека, 20 у місті Львові, керуючи автомобілем марки «DAEWOO ESPERO», р.н. [NUMBER] , при русі заднім ходом не впевнився в безпечності, унаслідок чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль марки «HYUNDAI ACCENT», р.н. [NUMBER] . У результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п.10.9 ПДР України. Окрім цього, постановою Сихівського районного суду м. Львова від 27.03.2023 у справі №464/1273/23 відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, якою встановлено, що\~\~ [PERSON] , 03 березня 2023 року о 02.00 год. на вул. Гашека, 20 у м.Львові, керував автомобілем «DAEWOO ESPERO», д.р.н. [NUMBER] , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9А Правил дорожнього руху України. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, вина [PERSON] у вчиненні вказаної ДТП є доведеною та в порядку ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає. На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність автомобіля «DAEWOO ESPERO», р.н. [NUMBER] , яким керував [PERSON] була забезпечена полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом №EP-210705572 позивача ПАТ «Українська транспортна страхова компанія». Вказаний випадок позивачем визнано страховим (страховий акт № 451-23 від 16 травня 2023 року) та потерпілій [PERSON] за її заявою виплачено 12 357,18 грн страхового відшкодування, що підтверджується платіжними інструкціями №16764 від 23.05.2023, №16604 від 19.05.2023, №16692 від 22.05.2023, №16511 від 18.05.2023, №16415 від 17.05.2023, №16333 від 16.05.2023. Натомість за положеннями ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). З урахуванням наведеного, позивач отримав право вимагати в порядку регресу від відповідача як страхувальника, оскільки останній керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння та спричинив ДТП, чим порушив умови укладеного договору з ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» та вимоги Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] на користь ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» суми страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 12\~357,18 грн. є підставними та обґрунтованими, відтак позов слід задовольнити. Окрім цього, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, приходить до висновку про те, що з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 3028,00 грн. На підставі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 1166, 1187, 1191 ЦК України,

Outcome: approved