Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-21 00:00:00

Позивач [PERSON] 07.11.2024 через систему «Електронний суд» звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позовна заява обґрунтована тим, що приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною вчинено виконавчий напис №78428 про стягнення з позивача на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості на загальну суму 59802,36 грн. Позивач вважає, що виконавчий напис вчинено з істотним порушенням законодавства, зокрема, вважає спірною заборгованість, нараховану у виконавчому написі нотаріуса. В позовній заяві просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 78428 від 12.06.2021, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, про стягнення коштів з [PERSON] . Просить стягнути з ТОВ «Вердикт-Капітал» кошти в сумі 22060,50 грн та понесені судові витрати. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 07.11.2024 в даній справі відкрито провадження з розглядом справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 07.11.2024 задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову. 13.11.2024 позивач [PERSON] подав до суду клопотання про заміну первісного відповідача ТОВ «Вердикт-Капітал» на ТОВ «Дебт Форс». 19.12.2024 до суду надійшла заява від позивача [PERSON] про зміну предмета позову. В зміненій позовній заяві просив визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 78428 від 12.06.2021, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, про стягнення коштів з [PERSON] . Просив стягнути з ТОВ «Вердикт Капітал» на користь [PERSON] безпідставно набуті грошові кошти в сумі 16298,99 грн. та з ТОВ «Дебт Форс» на користь [PERSON] безпідставно набуті грошові кошти в сумі 5761,51 грн. та судові витрати. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 24.12.2024 позовну заяву [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису, стягнення безпідставно набутих грошових коштів прийнято до провадження. Відповідачем ТОВ «Вердикт Капітал» подано до суду відзив на позовну заяву. Зазначає, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Вважає, що відповідачем нотаріусу були надані всі необхідні документи, які підтверджують безспірність заборгованості, зазначену в оспорюваному виконавчому написі заборгованість можна вважити безспірною, оскільки позивач в позові не зазначив жодної обставини, яка б свідчила про протилежне. В задоволенні позовної заяви просив відмовити в повному обсязі. Щодо повернення\~безпідставно стягнутих\~коштів,\~то зазначає,\~що договірний характер правовідносин, що існували між сторонами і на підставі яких виникло право вимоги та обов`язок повернення коштів, виключає можливість застосування до них положень ч. 1 ст. 1212 ЦК України.\~Правовою підставою для стягнення з боржника (позивача) коштів, є кредитний договір і наявність у позичальника заборгованості за кредитним договором. Тому він є достатньою правовою підставою для отримання новим кредитором ТОВ «Вердикт Капітал» з позичальника коштів в рахунок сплати заборгованості за ним.\~Зазначає,\~що позивач не долучає до позовної заяви документів \~ безпосередньо \~ від \~ приватного виконавця, на підтвердження своєї вимоги про стягнення на його користь коштів, що були стягнуті за виконавчим написом нотаріуса і про розмір грошових коштів, які були стягнуті саме на користь ТОВ «Вердикт Капітал». Тому просив в цій частині відмовити в задоволенні позову. Відповідачем ТОВ\~«Дебт Форс»\~подано \~до суду\~відзив на\~позовну заяву.\~Зазначає,\~що в даних кредитних правовідносинах, ТОВ «Дебт Форс» є правонаступником права вимоги виконання зобов`язання від первісного кредитора та є новим кредитором на підставі договору про відступлення права вимоги.\~Попереднім кредитором - ТОВ «Вердикт Капітал» приватному нотаріусу було надано всі необхідні документи для вчинення виконавчого напису, в тому числі, і розрахунок заборгованості за кредитним договором. Вважає, що кредитний договір є чинним, а тому твердження позивача про неправомірність та неправильність нарахування розміру заборгованості є безпідставним. Щодо повернення безпідставно стягнутих коштів, то позивачем не надано жодних доказів перерахунку коштів позивача на рахунок ТОВ «Дебт Форс». Тому просив в позові відмовити. Треті особи письмові пояснення щодо позову не подавали. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону "Про нотаріат"). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року N 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за N 282/20595. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат"). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України "Про нотаріат" та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172. Постановою № 662 Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Відповідна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 21 вересня 2021 року, справа № 910/10374/17, провадження № 12-5гс21 та є обов`язковою. Судом встановлено, що 12.06.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №78428, про стягнення з [PERSON] , [INFO] , який є боржником за кредитним договором №2152398768 від 05.02.2018, укладеним з ПАТ «Таскомбанк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого , на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами б/н від 08.02.2021 є ТОВ «Вердикт Капітал» на користь ТОВ «Вердикт Капітал» суми заборгованості в розмірі 59152,36 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 22169,28 грн, прострочена заборгованість за комісією - 28090,32 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом -4075 грн., строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом -, 718,81 грн., строкова заборгованість за штрафами і пенями - 4098,95 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 ЗУ «Про нотаріат» стягнуто плату із стягувача в розмірі 650 грн., яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна заборгованість боржника становить 59802,36 грн. Також встановлено, що 10.01.2024 ухвалою Київського районного суду м.Полтави було змінено первісного стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» у виконавчому провадженні №67345721 щодо стягнення кредитної заборгованості з [PERSON] , відкритого 02.11.2021 року на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни від 12.06.2021 року, зареєстрованого в реєстрі за №78428. Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що вчиняючи 12.06.2021 виконавчий напис №78428 приватний нотаріус необґрунтовано керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23. Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису №78428 від 12.06.2021 таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, хоча твердження позивача про те, що сума заборгованості не була безспірною не знайшло свого підтвердження дослідженими в справі доказами. Що стосується позовних вимог в частині стягнення безпідставно отриманих коштів, то суд виходить з такого. Згідно з ч.1\~статті 1212 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна. Вiдсутнiсть правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Зазначений правовий висновок міститься в постанові Великої палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі №753/15556/15-ц. Посилання відповідачів, що між сторонами виникли договірні відносини у зв`язку з укладенням кредитного договору, що виключає можливість застосування статті 1212 ЦК України, є помилковими, оскільки факт визнання виконавчого напису (на підставі якого у виконавчому провадженні було здійснено стягнення грошових коштів з позивача) таким, що не підлягає виконанню, є підставою для повернення коштів. Як вбачається з матеріалів справи, на виконання виконавчого напису нотаріуса № 78428 від 12.06.2021 приватним виконавцем у межах виконавчого провадження № 67345721 стягнуто кошти позивача у сумі 26139,81 грн., з яких: борг 22060,50 грн.; основна винагорода приватного виконавця 2206,04 грн.; витрати виконавчого провадження 500 грн.( а.с.12) Відповідачами не заперечується та визнається факт отримання грошових коштів, що були стягнуті з позивача в межах виконавчого провадження № 67345721 з примусового виконання виконавчого напису №№ 78428 від 12.06.2021, вчиненого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, про стягнення коштів з [PERSON] в загальній сумі 22060,50 грн. (а.с.62-63, а.с.77) Тому позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з ТОВ «Вердикт Капітал» 16298,99 грн. та стягнення з ТОВ «Дебт Форс» 5761,51 грн., отриманих в рахунок погашення заборгованості в межах виконавчого провадження, підлягає задоволенню. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначено нормами ст. 141 ЦПК України. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з задоволенням позовних вимог з відповідачів на користь позивача підлягає до стягнення 1453,44 грн. понесених позивачем судових витрат зі сплати судового збору .

Outcome: approved