Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-29 00:00:00

представник [PERSON] адвокат Сусла І.М. звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини, вказавши третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог Відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янці-Подільському Кам`янець-Подільського району Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ). Ухвалами судді від 19.02.2024 р. та від 06.03.2024 р. позовна заява залишалася без руху. 13.03.2024 р. представником позивача було подано до суду позовну заяву із виправленими недоліками. В обґрунтування позовних вимог в позовній заяві від 12.03.2024 р.(а.с.32-41) представник позивача вказав, що рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 17.05.2005 р. по справі №2-2425/05 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше за неоподатковуваний мінімум доходів громадян, починаючи з 26.04.2005 р. до повноліття сина. Відповідно до вказаного рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 17.05.2005 р. Відділом державної виконавчої служби у місті Кам`янець-Подільському Кам`янець-Подільського району Хмельницької області Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрито виконавче провадження за [NUMBER], виконавчий лист №2-2425 від 14.05.2005 р. Внаслідок невиконання відповідачем рішення за ним утворилася заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина за період з 01.05.2005 року по 31.12.2017 року в розмірі 77932 грн. 50коп. Розмір заборгованості підтверджується копією розрахунку заборгованості по аліментам по ВП № [NUMBER] за № 2-2425 від 09.09.2019 р. Станом на 12.03.2024 р. заборгованість по аліментах відповідачем не погашена. Заборгованість позивачеві перераховувалась через відділ ДВС з заробітньої плати відповідача в примусовому порядку в період з 1 травня 2005 року до 31 січня 2008 року. З 1 лютого 2008 р. до досягнення дитиною повноліття [INFO] відповідачем заборгованість не була погашена та не стягнута в примусовому порядку виконавцем. Однак, відповідач через орган ДВС в вересні 2009 року сплатив 2944 грн. на часткове погашення заборгованості по сплаті аліментів. Жодних наступних платежів з боку відповідача не надходило. Відповідача не було притягнуто до кримінальної відповідальності за ухилення від сплати аліментів. На її запит листом від 27.02.2024 року №25.1-46/22654 Відділом ДВС у м.Кам`янець-Подільському Кам`янець-Подільського району Хмельницької області Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Київ) повідомлено, що виконавче провадження [NUMBER] щодо примусового виконання виконавчого листа №2- 2425 виданого на підставі рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 14.05.2005 року про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення повноліття дитини завершено відповідно до п.7 частини першої статті 49 Закону України "Про виконавче провадження" у зв`язку з повноліттям дитини та передано до архіву. Відділом виконавчої служби повідомлено, то неможливо надати копію матеріалів виконавчого провадження та розрахунок заборгованості, оскільки матеріали передано до архіву. Розмір заборгованості зі сплати аліментів, нарахований державним виконавцем, Відповідачем в судовому порядку не оскаржувався. Представник просить суд на підставі ст.ст. 7, 180, 183, 193, 195, 196 СК України, винести рішення яким: стягнути з відповідача на користь позивача неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 24608,92 грн. по виконавчому провадженню № [NUMBER]. Під час підготовчого розгляду справи представник позивача позовні вимоги збільшив(а.с.76-79), додатково просить суд стягнути з відповідача заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 77 932,50 грн. В суді представник позивача збільшені позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити. Суду представник пояснив, що її довірителька не оскаржувала в судовому порядку постанову державного виконавця про завершення виконавчого провадження по сплаті аліментів, довідку про заборгованість по аліментах було надано її довірительці за зверненням у відділ ДВС, де на той час перебувало виконавче провадження їй не відомо. Представник відповідача в суді позов не визнав, просить відмовити в його задоволенні. Представник відповідача подав суду відзив на позов в якому в обґрунтування заперечень вказав, що наданий суду розрахунок заборгованості по аліментах є недійсним оскільки відповідно до абз.2 ч.13 ст.17 закону України «Про виконавче провадження її строк дії місяць з дня видачі, в розрахунку неправильно здійснено нарахування(за листопад 2017 р. проведено за повний місяць, а не за 21 день), фактично виконавче провадження завершено постановою державного виконавця відповідно до п.7 ч.1 ст.39 закону України «Про виконавче провадження»; діючим законодавством передбачено стягнення заборгованості зі сплати аліментів в межах виконавчого провадження, а не шляхом ухвалення судом рішення про стягнення заборгованості по аліментах; її довіритель згідно записів в трудовій книжці протягом періоду часу з 06.09.2013 р. по 11.09.2020 р. офіційно працював, що давало можливість державному виконавцю належним чином виконувати рішення суду про стягнення аліментів на користь позивачки, її довіритель не ухилявся та не вчиняв умисних дій щодо несплати аліментів, до позовної заяви не долучені докази відкриття та закінчення виконавчого провадження, відсутня довідка про заборгованість по аліментах станом на дату звернення із позовом до суду, докази, що підтверджують наявність вини її довірителя у несплаті аліментів. В суді представник відповідача свої доводи наведені у відзиві підтримав. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, матеріали справи № 2-2425/05, суд встановив наступне. Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 17.05.2005 р. по справі №2-2425/05 було стягнуто з [PERSON] (відповідача по справі) на користь [PERSON] (позивача по справі) на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше за неоподатковуваний мінімум доходів громадян, починаючи з 26.04.2005 р. до повноліття сина. На підставі виконавчого листа № 2-2425 виданого Кам`янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області на підставі вказаного рішення від 17.05.2005 р. Кам`янець-Подільським міським відділом ДВС Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області було відкрито виконавче провадження [NUMBER], яке закінчено постановою державного виконавця від 26.12.2016 р. на підставі п.6 ч.1 ст. 49(закінчення передбаченого законом строку для даного виду стягнення). Вказані обставини підтверджуються витребуваною судом в третьої особи випискою з ВП-спецрозділ(а.с.56). Згідно наданої суду представником позивача розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 09.09.2019 р. заборгованість [PERSON] у виконавчому провадженні № [NUMBER] за період з 17.05.2005 р. по 21.11.2017 р. становить 77932,50 грн.(а.с.13-16). Матеріали виконавчого провадження № [NUMBER] знищені, що підтверджується надноими суду представником третьої особи копією акту про вилучення виконавчих проваджень для знищення від 25.02.2020 р.(а.с.57-58), 60-61 та копією з реєстру знищених виконавчих проваджень (а.с.59). Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст.81 ЦПК України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено судом виконавче провадження [NUMBER] примусового виконання виконавчого листа № 2-2425 виданого Кам`янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області на підставі рішення суду від 17.05.2005 р. перебувало на примусовому виконанні в Кам`янець-Подільському міському відділі ДВС Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області з 2005 р. по 26.12.2016 р. Вказані обставини підтверджуються витребуваною судом в третьої особи випискою з ВП-спецрозділ(а.с.56). Відповідно до частини третьої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України. Відповідно до частини першої статті 195 СК України у редакції, чинній до 08 липня 2017 року, заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Частиною першою статті 195 СК України у редакції, чинній з 08 липня 2017 року, передбачено, що заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом (частина четверта статті 195 СК України у редакції до внесення змін Законом від 02.06.2016 № 1404-VIII). Частиною четвертою статті 195 СК України зі змінами, внесеними згідно із Законом від 02.06.2016 № 1404-VIII, також визначено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Сімейним кодексом України визначено право та способи захисту у спорах про стягнення аліментів, а також у спорах про стягнення заборгованості з аліментів. Відповідно до частини третьої статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Отже є два способи виконання обов`язку батьків, які проживають окремо, в утриманні дитини: за домовленістю (добровільно), або за рішенням суду. Відповідно до частин першої, третьої статті 194 СК України (в чинній на час звернення з цим позовом редакції) аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за десять років, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання. Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Згідно з частиною першою статті 187 СК України один із батьків може подати заяву за місцем роботи, місцем виплати пенсії, стипендії про відрахування аліментів на дитину з його заробітної плати, пенсії, стипендії у розмірі та на строк, які визначені у цій заяві. Вказані норми матеріального права визначають порядок стягнення аліментів за виконавчим листом за минулий час та заборгованості за аліментами, що утворилася при їх відрахуванні, за заявою платника, поданою відповідно до статті 187 СК України, і саме в цьому випадку закон передбачає право на звернення до суду та стягнення заборгованості за аліментами. Стягнення ж заборгованості за аліментами, які вже стягуються на підставі судового рішення, закон не передбачає. Суд, при наявності спору може лише визначити розмір такої заборгованості, яка має бути стягнена в межах виконавчого провадження, при виконанні рішення суду про стягнення аліментів, і ухвалення окремого (додаткового) рішення суду про стягнення цієї заборгованості не потребує. Як встановлено судом, виконавче провадження № [NUMBER] закінчено постановою державного від 26.12.2016 р. в зв`язку із закінченням строку для даного виду стягнення(п.ч.1ст.49). Відповідно до п.7 ч.1 ст. 39 закону України «Про виконавче провадження»(в редакції на час винесення зазначеної постанови), виконавче провадження підлягає закінченню у разі «закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів». Як встановлено судом з пояснень представника позивача в суді вказана постанова державного виконавця стягувачем - позивачем в судовому порядку не оскаржувалась. Відповідно до ч.13 ст. 71 закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону № 2475-VIII від 03.07.2018) довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів видається органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем на вимогу стягувача протягом трьох робочих днів у випадках, встановлених законом. Довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів дійсна протягом одного місяця з дня її видачі. За вказаних обставин, враховуючи, що виконавче провадження завершене, постанова про завершення виконавчого провадження стягувачем(позивачем по справі) не оскаржувалася, діючим законодавством не передбачено стягнення заборгованості за аліментами, які вже стягуються на підставі судового рішення, надана суду представником позивача копія довідки про заборгованість по аліментах від 09.09.2019 р. видана по завершеному виконавчому провадженні, строк її дії завершився 09.10.2019 р.є, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по сплаті аліментів в розмірі 77 932,50 грн. задоволенню не підлягає. При цьому суд враховує правову позицію, висловлену Верховним Судом в постанові від 10 квітня 2024 року у справі № 761/43598/21. Частиною першою статті 196 СК України передбачено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Отже, зазначеною нормою на боржника покладений обов`язок сплатити неустойку (пеню) у разі виникнення заборгованості зі сплати аліментів з його вини. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів (ч. 2 ст. 196 СК України). У постанові від 14 грудня 2020 року по справі №661/905/19 Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду уточнив висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 серпня 2018 року у справі № 572/1689/16-ц, зазначивши, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи, а не у всіх випадках, крім несвоєчасної виплати заробітної плати, затримки або неправильного перерахування аліментів банками. Зокрема, у вказаній постанові зазначено, що стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів. Ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо). Тлумачення статті 196 СК України свідчить про те, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. Позивачка, звертаючись до суду з позовом про стягнення з платника аліментів неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, обґрунтовувала свої позовні вимоги тим, що з вини відповідача, який зобов`язаний сплачувати аліменти за рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 17 травня 2005 року за виконавчим листом № 2-2425/05, виникла заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина за період з 17.05.2005 р. по 21.11.2017 р. в сумі 77932,50 грн., що підтверджується довідкою державного виконавця від 09.09.2019 р. і згідно розрахунків її представника станом на 09.09.2019 р. сума неустойки (пені) становить 24 608,92 грн. Суд критично оцінює надану суду довідку про розмір заборгованості від 09.09.2019 р. (а.с.13-16) оскільки вона винесена державним виконавцем не в межах виконавчого провадження - 09.09.2019 р. оскільки як встановлено судом виконавче провадження завершене 26.12.2016 р. Строк дії зазначеної довідки завершився 09.10.2019 р. відповідно до положень 13 ст. 71 закону України «Про виконавче провадження», станом на день пред`явлення позову вона не дійсна. В зв`язку із цим зазначений доказ в порядку ст.79, ст.80 ЦПК України не можна вважати достатнім та достовірним доказом підтверджуючим вину відповідача в несплаті аліментів та в існуванні заборгованості по аліментах. Також суд враховує, що в зазначеній довідці здійснено нарахування аліментів на утримання дитини сторін [PERSON] , [INFO] , за 30 днів листопада 2017 р. в сумі 1477,75 грн. У суду відсутня можливість перевірити достовірність зазначеної довідки оскільки матеріали виконавчого провадження № [NUMBER] знищені, що підтверджується надноими суду представником третьої особи копією акту про вилучення виконавчих проваджень для знищення від 25.02.2020 р.(а.с.57-58), 60-61 та копією з реєстру знищених виконавчих проваджень (а.с.59). Також суд враховує, що згідно наданої суду представником відповідача копії трудової книжки відповідача(а.с.108- 109) останній офіційно працював з 06.09.2013 р. по 11.09.2020 р. ексапедитором по трудовому договору у ФОП [PERSON] , трудовий договір було зареєстровано в Кам`янець-Подільському міському центрі зайнятості. Відповідно до ч.6 ст.71 закону України «Про виконавче провадження» у разі стягнення аліментів як частки заробітку (доходу) боржника на підприємстві, в установі, організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця відрахування здійснюються з фактичного заробітку (доходу) на підставі постанови виконавця.Доказів ухилення відповідача від сплати аліментів представником позивача та позивачем суду не надано. За вказаних обставин, на переконання суду, вимоги позивача та його представника в частині стягнення з відповідача неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 24608,92 грн. по виконавчому провадженню № [NUMBER] також задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed