Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-15 00:00:00

Заявники звернулися до суду із вищевказаною заявою, де просять оголосити їх усиновлювачами дитини [PERSON] , [INFO] ; внести відповідні зміни до актового запису про його народження дитини. Зазначають, що вони перебувають у шлюбі з 29 червня 2013 року та від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Заявниця на даний час є опікуном [PERSON] , оскільки його мати [PERSON] позбавлена батьківських прав. Заявники мають всі умови для повноцінного виховання дитини. Просять заяву задовольнити. Заявник [PERSON] в судовому засіданні підтримав вимоги поданої заяви, вказав, що бабуся [PERSON] , яка ним опікувалась, померла, тому щоб останній почував себе в повній сім`ї вирішили його усиновити. До смерті бабусі вони з дружиною допомагали їй у вихованні дітей. Заявниця [PERSON] в судовому засіданні підтримала вимоги поданої заяви, вказала, що [PERSON] є її брат та вони разом із сестрою [PERSON] , якій незабаром виповниться 18 років були під опікою бабусі. Вона з чоловіком бажають усиновити її брата, щоб бути повноцінною сім`єю. Представник заінтересованої особи Органу опіки та піклування - Рожнова О.О. в судовому засіданні заперечень щодо вимог викладених в заяві не надала, вважає доцільним усиновлення дитини заявниками. В судовому засіданні опитаний малолітній [PERSON] зазначив, що бажає бути усиновленим заявниками, з якими на даний час разом проживає. Сестра та її чоловік допомагають йому виконувати домашнє завдання. Разом з дітьми сестри він ходить до школи. Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 листопада 2024 року відкрито провадження у справі. Вислухав учасників справи, думку дитини, дослідив письмові матеріали справи, суд приходить до такого. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 5 Сімейного кодексу України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Зокрема, держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини (пункти 2 і 3 статті 5 Сімейного кодексу України). При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. У відповідних положеннях Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини, що 27 вересня 1991 року набула чинності для України, зазначено: Стаття 3 «1. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. 2. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів». Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» звернення до суду із заявою про усиновлення не повинно бути зумовлене бажанням досягти іншого правового наслідку, ніж юридичне оформлення родинного зв`язку (можливо, вже наявного фактично). Як видно із свідоцтва про народження, [INFO] народився [PERSON] , батьками якого вказані [PERSON] та [PERSON] . Як видно із копії актового запису №483 від 07 листопада 2012 року, який складений Інгулецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровської області про народження [INFO] [PERSON] відомості про батька останнього внесено відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 жовтня 2019 року [PERSON] , [INFO] , позбавлено батьківських прав стосовно сина [PERSON] , [INFO] . 29 червня 2013 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , внаслідок чого остання набула прізвище « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Заявники є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження. Як видно із відомостей Реєстру Криворізької міської територіальної громади від 16 листопада 2024 року заявник [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до відомостей Реєстру Криворізької міської територіальної громади від 16 листопада 2024 року заявниця [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до рішення виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради №213 від 19 липня 2023 року [PERSON] призначено опікуном малолітнього [PERSON], [INFO] . Як видно із медичного висновку [PERSON] не є особою з інвалідністю, стан здоров`я задовільний. Відповідно до медичного висновку, стан здоров`я заявника [PERSON] є задовільним, може бути усиновлювачем. Згідно із довідкою, заявник [PERSON] пройшов курс підготовки з виховання дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування у період з 28 жовтня по 02 листопада 2024 року. Як видно із Акту обстеження умов проживання від 01 серпня 2024 року за адресою: [ADDRESS] для виховання та розвитку дитини створено необхідні умови, в сім`ї доброзичливі стосунки. Як видно із довідки про доходи [PERSON] працює у ПРАТ «ІНГЗК» та його заробітна плата за період з січня 2024 року по червень 2024 року склала 135 874,69 грн. Відповідно до довідки від 17 липня 2024 року заявниця перебуває на обліку в УПСЗН м. Інгулець Дніпропетровської області та отримує допомогу при народженні дитини та на двох дітей, що перебувають під опікою. Відповідно до витягу з інформаційно-аналітичної системи відомості стосовно [PERSON] та [PERSON] про притягнення до кримінальної відповідальності, наявність незнятої та непогашеної судимості, про їх розшук відсутні. Заявники є власниками квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 01 вересня 2021 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 01 вересня 2021 року. Виконавчим комітетом Інгулецької районної у місті ради складено висновки про доцільність усиновлення заявниками малолітнього [PERSON] , [INFO] . Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які регулюються главою 18 Сімейного кодексу України про усиновлення. Згідно із ст.211 СК України усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Усиновлювачами можуть бути подружжя, а також особи, зазначені у частинах п`ятій та шостій цієї статті. Згідно з п.4 ч.1 ст. 213 СК України особи, які є родичем дитини, мають переважне перед іншими право на усиновлення дитини. Частинами 1, 2 ст. 218 СК України передбачено, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Відповідно до ст. 220 СК України на усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально. Згідно з ч.1 ст.223 СК України, особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Подання такої заяви через представника не допускається. Відповідно до ч.1 ст.224 СК України, суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: 1) стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; 2) мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; 3) мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; 4) взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; 5) особу дитини та стан її здоров`я; 6) ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. Згідно зі ст.ст.4, 10 Європейської конвенції про усиновлення дітей, ратифікованою Законом № 3017-VI (3017-17) від 15 лютого 2011 року, і яка, відповідно до ст. 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, у кожному випадку компетентний орган приділяє особливу увагу важливості того, що усиновлення забезпечує дитину стабільними та гармонійними домашніми умовами. Компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише після належного попереднього встановлення обставин стосовно усиновлювача, дитини та її сім`ї. Відповідно до ст.229 СК України, особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір`ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 218 цього Кодексу. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини. Статтею 233 СК України передбачено, що на підставі рішення суду про усиновлення, в актовий запис про народження дитини, державний орган реєстрації цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється. Так, судом встановлено, що малолітній [PERSON] , [INFO] , досяг того віку та рівня розвитку, коли може повною мірою усвідомити факт та процедуру усиновлення. Судом не відхилено жодного доказу, наданого заявниками, не встановлено підстав, які б перешкоджали усиновленню ними дитини, усиновлення доцільне і відповідає інтересам дитини. Отже, судом встановлено, що всі умови для усиновлення заявниками дитини дотримані, перешкоди для усиновлення відсутні, усиновлення дитини відповідає найвищим інтересам для забезпечення стабільних та гармонійних умов його життя, тому суд вважає необхідним дану заяву про усиновлення задовольнити, та внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved