Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаною заявою, обґрунтовуючи її тим, що 08 березня 2022 року вона (заявниця), її чоловік, донька, мати та батьки її чоловіка знаходились у житловому будинку по [ADDRESS] . На той час Маріуполь перебував вже під окупацією і нещадно обстрілювався ворогом, в місті було відсутнє світло та відключено газ. Близько 12 години її (заявниці) мати [PERSON] здійснювала приготування їжі на вулиці поруч із вищевказаним житловим будинком, однак раптово в цей час відбулося скидання снаряду, який влучив у подвір`я поряд із житловим будинком, внаслідок чого [PERSON] отримала тяжке поранення у стегно. Протягом години вона (заявниця) та її чоловік намагалися врятувати матір, однак через значну крововтрату мати померла. Встановлення факту смерті [PERSON] їй необхідно для отримання свідоцтва про смерть. Тому, просила встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , громадянки України, уродженки м.Маріуполь Донецької області, яка померла [INFO] у віці 61 років у м.Маріуполь Донецької області. В судовому засіданні представник заявниці [PERSON] заяву підтримала, викладене підтвердила. Заінтересована особа\~- Бородянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київськоїобласті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання свого представникане направив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення представника заявниці [PERSON] , покази свідків [PERSON] і [PERSON] , дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , народилася м.Маріуполь Донецької області і її батьками є [PERSON] та [PERSON] /а.с.14/. З копії свідоцтва про розірвання шлюбу, вбачається, що 20 лютого 2003 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, змінено прізвище [PERSON] на « [PERSON] ». /а.с.13/. З копії свідоцтва про шлюб вбачається, що [PERSON] і [PERSON] 20 червня 2015 року зареєстрували шлюб /а.с.15/. Згідно копії акту про смерть від 08 березня 2022 року [PERSON] та родичі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підтверджують, що 08 березня 2022 року внаслідок кровотечі, спричиненою уламковим пораненям від снаряду у стегно і плече (лівий бік) за адресою [ADDRESS] , померла [PERSON] , [INFO] , уродженка м.Маріуполь Донецької області /а.с.12/. На підтвердження поховання [PERSON] до матеріалів справи додано фотокартки з місця здійснення поховання [PERSON] , із зазначенням на хресті дати її народження [INFO] та із зазначенням дати її смерті [INFO] /а.с.9/. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні показали, що вони (свідки) проживали у м. Маріуполь, сім`я [PERSON] проживала у будинку навпроти. Світла, газу не було, готували на вогнищах. 07 березня 2022 року був день народження у сусіда [PERSON] , [INFO] вони (свідки) прийшли до [PERSON] відсвяткувати. В той момент вони (свідки) були з ними у будинку, мати заявниці вийшла до вогнища, в цей час стався прильот і її було поранено, заявниця з чоловіком повезли її у лікарню. Всі хто був у будинку [PERSON] виїхали, а [PERSON] з [PERSON] все не було, потім вони повернулися і сказали, що мати померла. Через деякий час вони організували поховання біля церкви. Вони (свідки) підтвержують, що [PERSON] померла [INFO] , оскільки були на похованні. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 3 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", тимчасово окупованою територією визначається, зокрема, м. Маріуполь. За правилами ст. 1, 9, 17, 18 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків. У разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб". Водночас, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах проти Туреччини ("Loizidou\~v.\~Turkey","Cyprus\~v.\~Turkey"),\~a також Республіки Молдови та Росії (Mozer\~v.\~the Republic of Moldova and Russia", "Ila§cu and Others v.Moldova and Russia"), ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії\~(Namibia case),\~ЄСПЛ\~наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Відповідно до п.8 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Оцінюючи досліджені докази, суд вважає підтвердженим і таким, що підлягає встановленню факт смерті [PERSON] , яка померла \~ [INFO] в м. Маріуполь Донецької області, що за правилами ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" є підставою для державної реєстрації смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану України. Відповідно до ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення, зокрема, факту смерті особи, на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved