Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-20 00:00:00

До Солом`янського районного суду м. Києва звернулася [PERSON] із заявою, в якій просила суд: - встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючих документів: повторно виданого свідоцтва про народження від 08.06.2024, серія [NUMBER] , виданого Солом`янським відділом ДРАЦ у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції України, в якому записано прізвище, ім`я, по батькові [PERSON] без зазначення по батькові; [INFO]. а/з №3 від 10.01.1951, видане Бубнівською селищною радою Городоцького району Хмельницької області; батько - [PERSON] ; мати - [PERSON] ; довідки МСЕК №279307 від 28.11.2011 серія 41ААБ, в якій прізвище, ім`я, по батькові записане як [PERSON] (руською мовою); - встановити факт родинних відносин між [PERSON] , [INFO] і рідною сестрою [PERSON] , [INFO] , що є рідними сестрами; - встановити факт родинних відносин між [PERSON] , [INFO] і племінницею [PERSON] , [INFO] , що остання є племінницею заявниці. В обґрунтування заяви зазначено, що неправильний переклад прізвищ, імен, по батькові (з російської мови на українську мову) призвів до неправильних записів в особистих документах заявниці. Окрім цього, заявниця просить встановити факт родинних відносин між нею та [PERSON] (як зазначено, рідна сестра), [PERSON] (племінниця), [PERSON] (онука). Як зазначено у заяві, встановлення даних фактів необхідно заявниці задля оформлення догляду, оскільки остання є інвалідом 1 групи. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.08.2024 цивільну справу №760/19653/24 розподілено судді Козленко Г.О. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 07.10.2024 відкрито окреме провадження у справі за заявою [PERSON] , заінтересована особа: відділ реєстрації актів цивільного стану управління юстиції України в Солом`янському районі в м. Києві про встановлення факту родинних відносин. Представник заявниці подала до суду заяву, у якій просила розгляд справи проводити без участі заявника та її представника. Вказала, що підтримує подану заяву та просить її задовольнити з урахуванням поданих суду доказів. Заінтересовані особи, будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце розгляду справи, у судове засідання явку свого представника не забезпечили, причини неявки суду не повідомили. Будь-яких заяв, клопотань до суду від заінтересованих осіб не надійшло. У зв`язку з зазначеним суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника заінтересованої особи. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення питання про встановлення факту родинних відносин, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] , батьками вказано: [PERSON] (батько), [PERSON] (мати), що підтверджується копією свідоцтва про народження (повторно), виданого 08.06.2024 Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), серії [NUMBER] . Вказане також підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 02.11.2024 №00047782379. Відповідно до копії паспорта серії [NUMBER] , виданого Вугледарським МВ УМВС України в Донецькій області 20.03.2002, [PERSON] народилась [INFO] в с. Бубнівка Городокського району Хмельницької області. Згідно з копією довідки про присвоєння ідентифікаційного номера (дублікат) від 12.10.2001 [PERSON] присвоєно ідентифікаційний номер: [NUMBER] . Відповідно до копії довідки від 20.05.2022 №3009-5001621114 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи вбачається, що [PERSON] є внутрішньо переміщеною особою. Згідно з копією довідки до акта огляду МСЕК серії 10ААБ №279307 вбачається, що « [PERSON] » (мовою оригіналу), [INFO] , є особою з інвалідністю 1 групи. Відповідно до висновку експерта №101124 від 12.11.2024 за результатами лінгвістичного (мовознавчого) дослідження за заявою [PERSON] вбачається, що імена [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] лінгвістично ідентичні, оскільки: 1) [PERSON] і [PERSON] - лінгвістичні вартіанти того самого імені: [PERSON] - офіційне, [PERSON] - розмовне; 2) [PERSON] та [PERSON] - різномовні - російська та українська - форми того самого імені. Імена по батькові [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] лінгвістично ідентичні, оскільки: 1) [PERSON] та [PERSON] - різномовні (українська та російська) форми, утворені від того самого імені: укр. [PERSON] та рос. [PERSON] відповідно; 2) [PERSON] та [PERSON] - орфографічні варіанти того самого імені по батькові, утвореного від імені [PERSON] . Згідно із чинним українським правописом, нормативна форма цього імені по батькові жін. роду - [PERSON]. Прізвища [PERSON] , [PERSON], [PERSON] та [PERSON] лінгвістично ідентичні, оскільки: 1) [PERSON] та [PERSON] - різномовні (російська та українська) форми того самого прізвища, російського за походженням; 2) [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] - орфографічні варіанти того самого прізвища. Згідно із чинним українським правописом, нормативна форма цього прізвища жін. роду - [PERSON] . [INFO] народилась [PERSON] , батьками вказано: [PERSON] (батько), [PERSON] (мати), що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26.10.1947. Відповідно до копії свідоцтва про одруження від 26.05.1967 серії [NUMBER] « [PERSON] » (мовою оригінала) та « [PERSON] » (мовою оригінала) одружились 26.05.1967. Після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] » змінила прізвище на « [PERSON] » (мовою оригінала). [INFO] у подружжя народилась донька « [PERSON] » (мовою оригінала), що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.03.1973. Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу від 07.08.1993 серії [NUMBER] « [PERSON] » (мовою оригінала) та « [PERSON] » (мовою оригінала) одружились 07.08.1993. Після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] » (мовою оригінала) змінила прізвище на [PERSON] . Відповідно до довідки від 20.05.2022 №3009-5001622333 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи вбачається, що [PERSON] є внутрішньо переміщеною особою. [PERSON] померла [INFO] у с. Павлівка Волноваського району Донецької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (запис поновлено), виданого 19.03.2024 Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) серії [NUMBER] . Відповідно до ст. 293 ЦПК України суди розглядають в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Так, перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у ст. 315 ЦПК України і не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення, зокрема встановлення факту родинних відносин тощо. Пунктом 6 частини 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.09.1995 при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК України факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали документи не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України громадяни мають право звернутись до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. З урахуванням наданих заявником доказів, оскільки помиклки в написанні прізвища, імені, по батькові у правовстановлюючих документах, перешкоджає заявнику в реалізації її законних прав та інтересів, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви в частині належності [PERSON] правовстановлюючих документів, а саме: повторно виданого свідоцтва про народження від 08.06.2024, серія [NUMBER] , виданого Солом`янським відділом ДРАЦ у м. Києві центрального міжрегіонального управління юстиції України; довідки МСЕК №279307 від 28.11.2011 серія 10ААБ. Аналізуючи надані заявником докази, суд приходить до висновку про те, що з них неможливо достеменно встановити факт родинних відносин. Разом з тим, проаналізувавши заяву в частині встановлення факту родинних відносин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви у вказаній частині, оскільки заявником не доведено мету встановлення вказаного факту. Частинами 1, 2, 3 та 4 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності наявних у справі доказів, в розумінні 76-81 ЦПК України, обставини справи, на які заявник посилається як на підставу своїх вимог, з`ясувавши відомості про встановлений факт та мету його встановлення, яка перешкоджає заявнику в переоформленні майнових прав, суд приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню. При вирішенні питання розподілу між сторонами судових витрат, суд враховує, що відповідно до ч. 7 ст. 297 ЦПК України при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження - судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: partial