Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-29 00:00:00

28.01.2025 від представниці відповідачки адвокатки Світлицької Зоряни Олександрівни надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача [PERSON] в користь [PERSON] судові витрати, пов`язані із наданням професійної правничої допомоги при розгляді справи № 161/16283/22 у розмірі 216634,41 грн. Заява обґрунтована тим, що згідно з договором про надання правової допомоги від 02.02.2023 адвокаткою Світлицькою З. О. взято на себе зобов`язання під час строку дії цього Договору здійснити представництво інтересів Клієнта у суді у справах № 161/16283/22 та № 161/371/23. За дані правничі послуги [PERSON] отримано гонорар у розмірі 11000 гривень згідно з умовами п.1 Додатку до договору про надання правової допомоги від 02.02.2023, складеного та підписаного 02.02.2023. Крім того, за дані правничі послуги Світлицькою З. О. буде отримано гонорар у розмірі 8% від вартості частки майна, визначеної судовою експертизою у справі № 161/16283/22, яку за рішенням суду у даній справі буде залишено у власності [PERSON] , - за представництво інтересів у суді І інстанції у справі № 161/16283/22. Дана сума у грошовому еквіваленті становить 205634,41 грн. Представник позивача - адвокат Мохнюк М.В. подав заяву про розгляд заяви без їх участі, заперечує проти задоволення вказаної заяви, оскільки не було попереднього розрахунку у відзиві на суму 216\~000 грн, не доведено реальність понесених витрат на 216\~000 грн, не було заяви про намір стягувати витрати на правничу допомогу до або під час судових дебатів. Представниця відповідачки адвокатка Світлицька З.О. подала заяву про розгляд справи без їх участі, просила задовольнити заяву. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи (частина четверта ст.270 ЦПК України). Розгляд заяви здійснювався у відсутності сторін на підставі наявних матеріалів згідно\~ст. 247 ЦПК України\~без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вважає, що подана заява (клопотання) про стягнення судових витрат підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено,\~що\~рішенням Луцького\~міськрайонного суду\~Волинської області\~від 17.01.2025\~року позов адвоката Мохнюка Максима Вікторовича в інтересах [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] , про поділ майна подружжя задоволено частково та зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя задоволено частково. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до\~положень ч.1,\~п.\~1\~ч.\~3\~ст.\~133\~ЦПК України\~судові витрати\~складаються із\~судового збору\~та витрат,\~пов`язаних\~з розглядом\~справи.\~До витрат,\~пов`язаних\~з розглядом\~справи,\~належать,\~зокрема,\~витрати на\~професійну правничу\~допомогу та\~пов`язані із\~залученням свідків,\~спеціалістів,\~перекладачів,\~експертів та\~проведенням експертизи. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`ятнадцяти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів сторона зробила про це відповідну заяву. З огляду на викладене суд відзначає, що ЦПК передбачено наступні критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) пов`язаність витрат з розглядом справи; 2) їх дійсність; 3) необхідність; 4) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. До таких висновків в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу дійшла Велика Палата Верховного Суду у своїй Постанові від 19.02.2020 року (справа № 755/9215/15-ц провадження № 14-382цс19). Згідно з п. п. 3-6ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі №904/4507/18, провадження № 12-171гс19).Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір -обґрунтованим(п. 268). Як слідує з правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 01.10.2018 року в справі № 569/17904/17, - на підтвердження надання правової допомоги необхідно долучати, у тому числі, розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором. Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо. Крім того, у своїй постанові від 13.12.2018 року у справі № 816/2096/17 Верховний Суд прийшов до висновку, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права. Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то зі змісту вказаних норм процесуального права можна зробити висновок, що достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обгрунтування, яка саме кількість часу витрачена на відповідні дії. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів. У пункті 26 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» та п. 23 рішення ЄСПЛ у справі «Гурепка проти України № 2» наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом. Адвокаткою на\~підтвердження даних\~витрат,\~пов`язаних із\~наданням професійної\~правничої допомоги\~додано:\~Договір про\~наданняправової допомоги від 02.02.2023, додатки до нього від 02.02.2023 та від 27.05.2024, опис виконаних робіт у формі розрахунку обсягу наданих правничих послуг від 22.01.2025 та довідка-квитанція від 22.01.2025, розрахунок витрат на правничу допомогу від 28.01.2025. Згідно розрахунку суми вартості правничих послуг: 11000 гривень - фіксована сума згідно з умовами п.1 Додатку до договору про надання правової допомоги від 02.02.2023, складеного та підписаного 02.02.2023:\~1 000\~грн за подання клопотання про об?єднання справ в одне провадження; 10 000 грн за представництво інтересів у справі № 161/16283/22; 205 634,41 гривень - сума згідно з умовами п.1 Додатку № 2 до договору про надання правової допомоги від 02.02.2023, складеного та підписаного 27.05.2024\~(8% (вісім відсотків) від вартості частки майна, визначеної судовою експертизою у справі №161/16283/22, яку за рішенням суду у даній справі залишено у власності [PERSON] ). Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial