Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-15 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Суперіум» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 32386,65 грн. Представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідача, мотивуючи позов тим, що між ПАТ «Укрсиббанк» та відповідачем 01.12.2017 року був укладений Договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку №93846871000. 20.20.2020 року між ПАТ «Укрсиббанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Олком-Лізинг» було укладено Договір факторингу №165, відповідно до якого ПАТ «Укрсиббанк» відступило на користь ТОВ «Олком-Лізинг» права вимоги до боржників за кредитними договорами, у т.ч. за договором №93846871000, укладеним між ПАТ «Укрсиббанк» та [PERSON] 20.02.2020 року між ТОВ «Олком-Лізинг» та ТОВ«ФК «Суперіум» було укладено Договір факторингу №2002-Ф2, відповідно до якого ТОВ «Олком-Лізинг» відступило на користь ТОВ«ФК «Суперіум`права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у т.ч. за договором №93846871000, укладеним між ПАТ «Укрсиббанк» та [PERSON] . Внаслідок неналежного виконання умов кредитного договору №93846871000, відповідач має заборгованість в сумі 32386,65 грн., з яких: 23902,96 грн. заборгованість за основним боргом; 8483,69 грн. заборгованість за відсотками. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений про розгляд справи належним чином. Відзиву на позовну заяву, у строк встановлений в ухвалі суду про відкриття провадження у справі, відповідач н.е надав. За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність сторін, враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. ст. 280, 281 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 01.12.2017 року між АТ «Укрсиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № 93846871000, відповідно до умов якого АТ «Укрсиббанк» надав відповідачу кредит для особистих потреб, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом. Сума кредиту - 3121 грн., кредит надається позичальнику для особистих потреб, в сумі 3001 грн. на придбання товару , строк кредиту - 25.11.2017 року, процентна ставка за договором становить 0,00001% річних, за користування кредитними коштами понад встановлений договором термін встановлюється процентна ставка в розмірі 7 % річних, позичальник сплачує банку комісію відповідно до умов договору цього договору. Крім цього, сторонами підписано Додаток №1 до Договору №93846871000 від 30.05.2017 року, в якому визначено, розмір комісії, графік платежів та сукупної вартості кредиту. Відповідач має заборгованість за кредитним договором №93846871000, в сумі 32386,65 грн., з яких: 23902,96 грн. заборгованість за основним боргом; 8483,69 грн. заборгованість за відсотками. 20.02.2020 року між АТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Олком-Лізинг» було укладено договір факторингу №165, у відповідності до умов якого АТ «Укрсиббанк» відступає ТОВ «Олком-Лізинг», а ТОВ «Олком-Лізинг» зобов`.язується прийняти права вимоги та в їх плату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Укрсиббанк» за плату на умовах, визначених цим договором. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу №165 від 20.02.2020 року, ТОВ «Олком-Лізинг» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №93846871000. 20.02.2020 року між ТОВ «Олком-Лізинг» та ТОВ «ФК «Суперіум» укладено договір факторингу №2002-Ф2, відповідно до умов якого ТОВ «Олком-Лізинг» відступає на користь ТОВ «ФК «Суперіум» за плату, а ТОВ «ФК «Суперіум» приймає належні ТОВ «Олком-Лізинг» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними в Реєстрі боржників, укладеними між первинним кредитором і боржниками. Згідно з витягом з Реєстру боржників до договору факторингу №2002-Ф2 від 20.02.2020 року, ТОВ «ФК «Суперіум» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №93846871000. . В матеріалах справи також наявна направлена на адресу відповідача досудова вимога №938846871000/23-1 від 21.12.2023 року, якою проінформовано про відступлення права вимоги ТОВ «ФК «Суперіум» та необхідність погашення заборгованості за кредитними договорами. Частиною 1 статті 205 Цивільного кодексу України визначено правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з частиною 1 статті 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно статей526,527,530 Цивільного кодексу Українизобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 629 ЦК Українидоговір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно достатті 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до частин 1 та 2 статті 639 Цивільного кодексу України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно- телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч. 2ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч. 2ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики. Частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України, у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов та обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів. Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Не виконуючі належним чином зобов`язання за договором, відповідач порушив зазначені норми законодавства та умови договору. Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Щодо наявного права вимоги у позивача за наведеним кредитним договором на підставі договору факторингу суд зазначає про наступне. Відповідно до положень статей 1077,1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно зстаттею 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Вивчивши надані суду докази, враховуючи, що договори факторингу, у встановленому законом порядку, не визнані недійсними, суд вважає, що позивач довів наявність у відповідача кредитної заборгованості за договором, що укладений з первісним кредитором та наявність права вимоги за якими згідно договорів факторингу. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved