Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обгрунтовує наступним. 06 листопада 1999 року сторони уклали шлюб у Нововолинському міському відділі державної реєстрації актів громадянського стану Волинської області, актовий запис №339. Від спільного проживання в подружжя неповнолітніх дітей немає. Подружнє життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини та обов`язки, постійні докори та непорозуміння, конфлікти на побутовому рівні. Більше 8 років вони разом не проживають разом, не ведуть спільного господарства та не мають спільного сімейного бюджету. Подальше перебування в шлюбі суперечить його інтересам. Просить розірвати їх шлюб в судовому порядку. Суддя Нововолинського міського суду, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, ухвалив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, представник позивача [PERSON] подала до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності та відсутності позивача, позов підтримала, просила його задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно з вимогами ст.ст.280, 281 ЦПК України суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Врахувавши наведені норми права, дослідивши письмові докази у справі, а саме: копію свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Нововолинським міським відділом державної реєстрації актів громадянського стану Волинської області 06 листопада 1999 року (а.с.4), суд дійшов висновку, що сумісне проживання подружжя надалі неможливе, збереження сім`ї суперечить інтересам позивача, сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, що є підставою розірвання шлюбу між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] . У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] 1211,20 грн. судового збору, сплаченого останньою при подачі позову до суду.

Outcome: approved