Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

05 листопада 2024 року Виконавчий комітет Маньківської селищної ради звернувся до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обгрунтування позовної заяви позивач зазначив, що [INFO] народилася [PERSON] , батьками дитини є: [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 01 листопада 2022 року шлюб між батьками дитини було розірвано та визначено місце проживання дитини разом із матір`ю. Батько дитини має заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини у розмірі 127 087,03 грн. [INFO] мати дитини померла. Малолітню [PERSON] фактично виховує бабуся - [PERSON] . Батько фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, надав до органу опіки та піклування Маньківської селищної ради заяву, у якій зазначив, що не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , оскільки він не в змозі матеріально її утримувати. Таким чином позивач просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої [PERSON] . Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 листопада 2024 року позовну заяву було передано для розгляду судді Шаповаловій К.В. Фактично справу було передано судді 07 листопада 2024 року. Ухвалою суду від 12 листопада 2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу до розгляду підготовче засідання на 29 листопада 2024 року на 14:30 год; залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Службу у справах дітей Маньківської селищної ради. Окрім того, вказаною ухвалою суду було зобов`язано Службу у справах дітей Маньківської селищної ради, надати на адресу суду письмовий висновок щодо доцільності позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] . 22 листопада 2024 року до суду надійшла копія висновку Служби у справах дітей Маньківської селищної ради щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] . Підготовче засідання призначене на 29 листопада 2024 року було відкладено на 27 грудня 2024 року на 10:30 год. для повторного виклику відповідача у справі. Підготовче засідання призначене на 27 грудня 2024 року не відбулося, у зв`язку із перебуванням судді у відпустці, та згодом було призначено на 30 грудня 2024 року на 10:00 год. Ухвалою суду від 30 грудня 2024 року підготовче провадження у справі було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 20 січня 2025 року на 11:00 год. У судове засідання призначене на 20 січня 2025 року у режимі відеоконференцзв`язку з`явилися представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору та дитина стосовно якої вирішується питання про позбавлення відповідача батьківських прав. Матеріали справи містять заяву представника позивача про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання вкотре не з`явився, причини неявки суду невідомі. Процесуальні документи надсилалися відповідачу на адресу його місця реєстрації: [ADDRESS] , проте поверталися до суду з відмітками: «адресат відсутній за вказаною адресою». Окрім того, про час, дату та місце розгляд справи відповідач повідомлявся шляхом надсилання смс-повідомлення на номер телефону, зазначений у позовній заяві, яке відповідно до довідки, що містяться у матеріалах справи, він отримав завчасно - 31 грудня 2024 року. У судовому засіданні представник третьої особи зазначила, що Службою було подано до суду висновок щодо доцільності позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] , а тому представник не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Вказала, що спеціалісти служби проводили бесіду з дитиною, яка пояснила, що бажає проживати з бабусею. Крім того, службою на засідання неодноразово викликався відповідач. На засідання служби він не з`явився, але в телефонному режимі повідомив, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав та після чого надіслав до служби відповідну заяву. Вважає, що за обставини, що склались, враховуючи тривале проживання дитини з бабусею у смт Маньківка, ставлення батька до своїх батьківських обов`язків, а також відносини, які склались між батьком та дівчинкою, позбавлення відповідача батьківських прав буде саме в найкращих інтересах дитини. У судовому засіданні в присутності представника Служби у справах дітей Маньківської селищної ради була опитана малолітня [PERSON] , яка пояснила, що давно проживає разом із бабусею у селі, раніше з ними також жила її мама. Батько приїжджав рідко, останній раз вона його бачила перед початком повномасштабного вторгнення. Після смерті мами батько не пропонував забрати її до себе, не запрошував жити з ним в м. Києві. Вказала, що раніше телефонувала батьку, але він або не брав трубку, або казав, що зайнятий. Сам батько востаннє телефонував їй [INFO] - на її день народження, привітав на словах, подарунків не надсилав, грошей також. Раніше інколи бувало, що він давав трохи грошей 100-200 грн, чи надсилає кошти бабусі - їй не відомо. Вказала, що працівниками Служби їй пояснювали, що у суді буде розглядатись питання про позбавлення її батька відносно неї батьківських прав, що вона розуміє як те, що батько її покинув. Зазначила, що з батьком проживати не хоче, не сумує за ним, їй добре із бабусею, умови проживання у неї гарні, має достатньо одягу та необхідних їй речей. Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи позивача, викладені у заявах по суті спору, заслухавши думку представника третьої особи та дитини, стосовно якої вирішується питання про позбавлення батьківських прав, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що 14 листопада 2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маньківського районного управління юстиції в Черкаській області, актовий запис № 56, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] (а.с.8) Відповідно до копії рішення Маньківского районного суду Черкаської області № 701/517/21 від 01 листопада 2022 року, шлюб між сторонами було розірвано (а.с.9) Під час перебування у шлюбі у сторін народилася донька - [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження дитини, яке видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 4669, серія [NUMBER] (а.с.5). Згідно копії розрахунку заборгованості по аліментам № 64844327 від 11 вересня 2024 року вбачається, що підставою для стягнення із [PERSON] аліментів є виконавчий лист № 701/136/20 виданий 02 листопада 2021 року Маньківським районним судом Черкаської області, щодо стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12 лютого 2020 року та до повноліття дитини. Станом на 01 вересня 2024 року заборгованість [PERSON] по аліментах становить 127 087,03 грн (а.с.11). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.12), [INFO] померла [PERSON] , яка є матір`ю малолітньої [PERSON] . Згідно копії довідки № 07-04/118 від 10 квітня 2024 року, виданої Маньківським закладом загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 1 Маньківської селищної ради, [PERSON] дійсно навчається у 5-а класі вказаного навчального закладу. Батько [PERSON] , не бере участі у вихованні дочки, не цікавиться навчанням дитини, не спілкується з учителями, не був присутній на класних і загальношкільних батьківських зборах (а.с.15). Згідно копії акту обстеження умов проживання від 03 липня 2024 року, складеного уповноваженими особами Служби у справах дітей Маньківської селищної ради, вбачається, що у помешканні за адресою: [ADDRESS] проживають [PERSON] та малолітня [PERSON] . З`ясовано, що після смерті матері дитини [PERSON] , громадянин [PERSON] фактично самоусунувся від виховання доньки. Довгий час громадянка [PERSON] хворіла і за дитиною доглядала бабуся [PERSON] .. В результаті бесіди малолітня [PERSON] не заперечувала про тимчасове влаштування на виховання до бабусі (а.с.13). Відповідно до копії заяви [PERSON] від 04 липня 2024 року, поданої до органу опіки та піклування Маньківської селищної ради, [PERSON] зазначила, що у зв`язку із тим, що її донька [PERSON] померла [INFO] , вона виховує свою онучку [PERSON] , 2012 року народження. Зазначила, що батько дитини [PERSON] не приймає участі у вихованні дитини, не допомагає, не цікавиться її життям, повністю самоусунувся від виховання, а тому заявниця просить розглянути питання щодо позбавлення його батьківських прав відносно доньки. Згідно із частинами другою, третьою статті 150 СК України, які кореспондуються з положеннями абзацу першого статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Частиною першою статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Ті ж самі принципи закріплені Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, відповідно пунктом 6 та пунктом 7 якої проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Якнайкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто відповідає за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить насамперед на її батьках Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до висновку Служби у справах дітей Маньківської селищної ради 21 листопада 2024 року № 01-10/231, у шлюбі з [PERSON] , жителькою селища Маньківка Черкаської області, [PERSON] має малолітню дочку - [PERSON] , [INFO] . 01 листопада 2022 року рішення Маньківського районного суду Черкаської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Місце проживання малолітньої дитини. [PERSON] визначено за місцем проживання матері. Будучи в шлюбі, [PERSON] , подала до Маньківського районного суду Черкаської області позовну заяву про стягнення аліментів з [PERSON] , оскільки спільне життя з ним не склалося, у зв`язку з чим вони з травня 2017 разом не проживають. Надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, [PERSON] добровільно не бажає, що і змусило жінку звернутися з відповідним позовом до суду. Відповідно до рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 23 квітня 2020 року позов задоволено та вирішено стягувати з гр. [PERSON] аліменти на утримання дитини, [PERSON] , в розмірі частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 12 лютого 2020 року та до досягнення повноліття. Згідно листа Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 11.09.2024 № 64844327, станом на 01 вересня 2024 року заборгованість зі сплати аліментів на утримання доньки, за [PERSON] становить 127 087,03 грн. Мати дитини, [PERSON] , померла [INFO] , малолітня [PERSON] залишилася на утриманні та вихованні бабусі, [PERSON] . Зі слів [PERSON] , з травня 2017 року гр. [PERSON] не проживав з її донькою, гр. [PERSON] , з того ж часу не брав участі у житті дитини, не допомагав матеріально, не піклувався про її здоров`я, повністю самоусунувся від виховання. Малолітня [PERSON] постійно проживала у бабусі, де відвідувала дитячий садок та пішла до школи. З довідки Маньківського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Маньківської селищної ради від 10.04.2024 № 07-04/118 слідує, що [PERSON] навчається у 5-А класі. За період навчання, батько дитини не цікавився навчанням дитини, не спілкувався з учителями, не був присутній на класних і загальношкільних батьківських зборах. З довідки, наданої лікарем [PERSON] від 09 квітня 2024 року, відомо, що [PERSON] знаходиться на обліку, щеплена згідно віку, профогляди проходить регулярно. Батько не приймав участі у відвідуванні лікаря. Також, надані пояснення від сусідів гр. [PERSON] : [PERSON] та [PERSON] про те, що вони постійно бачать малолітню [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Стверджують, що вихованням дитини постійно займалися мама і бабуся. Батька дитини жодного разу не бачили. Після смерті матері, дитина постійно перебуває під наглядом бабусі - [PERSON] , батько жодного разу не відвідав дитину. Спеціалістами служби у справах дітей селищної ради відвідано малолітню [PERSON] за місцем її проживання та проведено бесіду з метою з`ясування стосунків батька та доньки. З бесіди з`ясовано, що [PERSON] бачила батька дуже давно, інколи він їй телефонував, але після смерті матері вони фактично не спілкуються. Питання про те, щоб батько забрав доньку до себе, ніколи не піднімалося. Матеріально не допомагає. Отже, дані факти свідчать, що [PERSON] не дбає про здоров`ї та психічний стан доньки, не забезпечував і нині усувається від забезпечення мінімальних потреб дитини для проживання та розвитку, не утримує матеріально, не бажає повернути дитину в сім`ю. Враховуючи викладене, Служба просить позбавити батьківських прав громадянина [PERSON] відносно малолітньої доньки: [PERSON] , [INFO] . (а.с.43-44). Позивачем до матеріалів справи також було долучено копію листа, поданого [PERSON] до органу опіки та піклування Маньківської селищної ради, у якому він зазначає, що не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] , оскільки він не в змозі її матеріально утримувати та повноцінно приділяти їй увагу (а.с.20) Приймаючи до уваги те, що відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків, а саме: виховання та матеріального утримання, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, не спілкується з донькою, не виявляє інтересу до внутрішнього світу, не створює умов для отримання освіти тощо, враховуючи думку малолітньої дитини, суд вважає вимоги позивача про позбавлення батьківських прав доведеними та такими, що ґрунтуються на вимогах закону, а тому є законні підстави для їх задоволення. Слід зазначити, що стаття 166 СК України передбачає правові наслідки позбавлення батьківських прав, зокрема, особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Це означає, що батьки, позбавленні батьківських прав, втрачають усі права, основані на факті спорідненості з дитиною. Маються на увазі ті права, що належать батькам і здійснюються ними до досягнення дитиною повноліття. Тобто, батьки втрачають перш за все право на виховання дітей з усіма пов`язаними з цим правомочностями, вони не можуть вирішувати питання виховання дитини вдома, а також передати її на виховання іншим особам, дитячим закладам, визначати місце проживання дитини, відібрання дитини від інших осіб, які незаконно її утримують, давати згоду на всиновлення, бути опікуном, піклувальником, не можуть бути усиновителями. Той з батьків, якого позбавлено батьківських прав, втрачає право обирати місце проживання дитини, дозволяти або забороняти виїжджати до іншої країни. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Outcome: approved