Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-16 00:00:00

Зміст позовних вимог: 26.08.2024 до суду надійшов позов громадянина Ізраїлю [PERSON] до [PERSON] , Хмельницького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа: Служба у справах дітей Віньковецької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області, про визнання батьківства, у якій позивач, з урахуванням заяви про усунення недоліків позовної заяви, просить: - визнати його батьком [PERSON] , яка народилась [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] , що видане 28 квітня 2022 року Віньковецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький); - зобов`язати Хмельницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести зміни в Книгу реєстрації народжень, актовий запис № 27 від 28 квітня 2022 року, змінивши в графі батько - [PERSON] на [PERSON] . В обгрунтування позовної заяви зазначив, що знайомий з відповідачем [PERSON] з 2016 року. Проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу і, як наслідок стосунків, [INFO] [PERSON] народила доньку [PERSON] . Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 28.04.2022 здійсненого Віньковецьким державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) де батьком дитини зазначено [PERSON] . На підтвердження свого батьківства позивач додає фото, відеоматеріали, розписку матері дитини про те що він батько дитини. Зазначає, що запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень було вчинено за вказівкою матері, відповідно до частини першої статті 135 СК України. На момент подання позовної заяви позивач з відповідачем не спілкуються та відносин не підтримують. Відповідач не повідомляє йому місце перебування її з дитиною, тому, він не має можливості спілкуватися з донькою. Дані обставини завдають страждань позивачу у зв`язку з чим він змушений звернутися до суду. Процесуальні дії суду у справі та позиція сторін у справі: Ухвалою суду від 29.08.2024 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. На виконання ухвали про залишення без руху позовної заяви, у встановлений судом строк, 19.09.2024 до суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою суду від 24.09.2024 вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання. Позивач та представник позивача в підготовче судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. 21.10.2024 представником позивача подана заява про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, 15.10.2024, 16.10.2024, 01.11.2024 подала до суду заяви, в яких позовні вимоги визнала та просила проводити розгляд справи без її участі. У поданих заявах повідомила суд, що вона є матір`ю [PERSON] , а її донька являється біологічною донькою позивача [PERSON] , громадянина Ізраїлю. Підтвердила, що проживала разом з позивачем вісім років, дитина є їх спільною та з першого дня її народження вони з позивачем виховували її разом. Просила суд, врахувати її пояснення та винести рішення, яким визнати [PERSON] батьком [PERSON] та внести зміни у свідоцтві про народження дитини. Представник відповідача Хмельницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - Олеся Янцеловська 16.10.2024 подала до суду клопотання в якому просила справу розглядати без участі представника. Оскільки, правонаступником Віньковецького відділу ДРАЦС у Хмельницькому районі Хмельницької області ЦМУ МЮ (м. Київ) є Деражнянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) просить залучити їх, як заінтересовану особу. Представник третьої особи - Пуківська О.С. в підготовче судове засідання не з`явилася, 22.10.2024 надала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за відсутності представника Служби у справах дітей Віньковецької селищної ради, проти задоволення позовних вимог не заперечує. З врахуванням позиції відповідача Хмельницького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) представник позивача [PERSON]. 22.10.2024, після відкладення підготовчого судового засідання, подав до суду заяву, в якій зазначив, що з огляду на те, що відповідач Хмельницький відділ державної РАЦС у Хмельницькому районі Хмельницької області ЦМУ МЮ (м. Київ) не є правонаступником Віньковецького відділу державної РАЦС у Хмельницькому районі Хмельницької області ЦМУ МЮ (м. Київ) позивач відмовляється від позовних вимог в частині до Хмельницького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та просить залучити третьою особою, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Деражнянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Окрім того, просив витребувати з Деражнянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) копію актового запису про народження [PERSON] , яка народилась [INFO] . Ухвалою суду від 01.11.2024 заяву представника позивача [PERSON] про відмову від позовних вимог в частині до Хмельницького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору задоволено. Також витребувано з Деражнянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану копію актового запису про народження [PERSON] , яка народилась [INFO] та встановлено строк надати витребувані документи до 15.11.2024. Вказані документи надійшли на адресу суду 19.11.2024. 19.11.2024 на адресу суду надійшло клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи та продовження строку підготовчого засідання для можливості подачі нових доказів по справі. 19.11.2024 представник третьої особи Деражнянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області - Софія Шваєнко в підготовче судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за відсутності представника, в задоволенні позовних вимог покладається на розгляд суду. Ухвалою суду від 19.11.2024 за клопотанням представника позивача відкладено підготовче судове засідання та продовжено строк підготовчого провадження у справі. 17.12.2024 від представника позивача на адресу суду надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи нотаріально завіреного перекладу особистих документів [PERSON] . Також, з огляду на визнання позову відповідачем, просить клопотання про допит свідка та призначення судово-генетичної експертизи залишити без розгляду. Позивач та представник позивача в підготовче судове засідання 17.01.2025 не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, в матеріалах справи є заява, подана представником позивача про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи є заяви про розгляд справи без її участі. 17.01.2025 подала до суду заяву, в якій з огляду на визнання нею позовних вимог та батьківства [PERSON] , вона заперечує щодо проведення судово-генетичної експертизи, оскільки це негативно впливатиме на її малолітню доньку та спричинить додаткові витрати. Представник третьої особи Деражнянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області - Софія Шваєнко в підготовче судове засідання не з`явилася, 14.01.2025 надала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за відсутності представника, в задоволенні позовних вимог покладається на розгляд суду. Представник третьої особи - Пуківська О.С. в підготовче судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи наявна заява від 22.10.2024, в якій просила розгляд справи проводити за відсутності представника Служби у справах дітей Віньковецької селищної ради, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Так як відповідач не заперечує проти позовних вимог, фактично визнав їх, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Враховуючи вищевикладене та зважаючи на вимоги частини 1, 3 статті 211 та частини 2 статті 247 ЦПК України суд дійшов висновку про можливість проведення розгляду справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 28.04.2022 Віньковецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), [INFO] народилася [PERSON] , у графі «батько» зазначений - [PERSON] , громадянин України, «мати» - [PERSON] . Згідно копії актового запису про народження №27 складеного 28.04.2022 Віньковецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), державна реєстрація народження [PERSON] , [INFO] , проведена відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері). Як вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] , зазначені: у графі «батько» - [PERSON] , громадянин України, «мати» - [PERSON] , громадянка України. Відповідно до поданого позивачем нотаріально завіреного оригіналу перекладу паспорта громадянина Держави Ізраїль позивач [PERSON] , [INFO] , є громадянином Держави Ізраїль, що підтверджується копією паспорту типу Р, код держави видачі ISR, номер паспорта [NUMBER] , виданий 02.05.2016. Як вбачається з позовної заяви, на момент звернення до суду в позивача не було змоги спільно з відповідачем матір`ю дитини звернутися до третьої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану про визнання батьківства, оскільки згоди відповідача на це не було. Судом також досліджено надані позивачем фотознімки на яких зображено [PERSON] з відповідачем [PERSON] в період її вагітності, а також перебування позивача, як з новонародженою дитиною, так і в подальшому з малолітньою дитиною спільно з її матір`ю на святкуванні днів народжень, спільному відпочинку та в побуті. Окрім того, з досліджених судом відеозаписів, що наявні в матеріалах справи вбачається, що позивач [PERSON] з відповідачем [PERSON] спільно проводили час в період вагітності та в подальшому після народження дитини в період її життя. Вони спільно відпочивали та проводили разом з дитиною час у її житті. Наявність на фотознімках та відеозаписах, саме малолітньої дитини - [PERSON] не спростовується відповідачем [PERSON] , яка являється її матір`ю та не заперечується нею. Беручи до уваги наведе, суд приймає до уваги наданні докази позивачем, як належні, допустимі та достатні для підтвердження заявлених вимог позивача щодо батьківства відносно дитини - [PERSON] . Щодо поданих позивачем не завірених належним чином фотокопій на підтвердження переказу позивачем коштів відповідачу - суд не бере такі до уваги, оскільки такі не відповідають вимогам передбачених чинним законодавством щодо первинних документів та відповідно не є належними та допустимими доказами, якими можуть підтверджуватися фактичні обставини предмету та підстав позову Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права. Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона позивача посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з такого. Щодо визнання батьківства. Згідно із ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені. Частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України, передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно із ст. 26 Конституції України, іноземці та особи без громадянства, які знаходяться в Україні на законних підставах користуються тими ж правами та свободами, а також несуть такі ж самі обов`язки, що і громадяни України. Відповідно до ст.1 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" (далі: закон) іноземець - це особа, яка не перебуває у громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав. Матеріали справи не містять відомостей, що відповідач перебуває на території України за відсутності законних підстав Разом з тим, зважаючи на положення ст.26 Конституції України та встановлений Сімейним кодексом України принцип рівності прав і обов`язків матері та батька дитини, при реалізації батьківських прав і обов`язків, законність перебування відповідача на території України, на реалізацію права відповідача на батьківство, не впливає. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі: Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно зі ст. 7 Конвенції про права дитини, дитина, наскільки це можливо, має право знати своїх батьків. Вимогами статті 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Нормативними правилами частини 2 та 3 статті 5 Сімейного кодексу України закріплено, що Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Статтею 121 СК України передбачено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому ст. 122 та 125 цього Кодексу. Загальні правила визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, врегульовано нормами ст.125 Сімейного кодексу України. Так відповідно до ч.2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини (п. 1) або за рішенням суду (п. 3). Визнання батьківства за рішенням суду регулюється ст. 128 СК України. За змістом ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Отже, приписами статті 128 Сімейного кодексу України визначено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Нормативне тлумачення статті 128 Сімейного кодексу України свідчить про те, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог Цивільного процесуального закону України. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Проте суд враховує те, що жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, останній оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. При вирішенні спору про визнання батьківства суд приділяє особливу увагу інтересам дитини, не ігноруючи при цьому інтереси ймовірного біологічного батька. Згідно з п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм СК, зокрема ч.2 ст.128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Відповідно до п. 4, 9 даної Постанови справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у частині 3 статті 128 СК України, приймаються до судового розгляду, якщо: - дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (частина 1 статті 135 СК України). Рішення щодо визнання батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Щодо предмету доказування у даній категорії справ, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто, при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved