Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-22 00:00:00

1. 17 липня 2024 року позивач через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до АТ КБ «ПриватБанк», треті особи - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозов О.М., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що 23.07.2019 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. було вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на квартиру позивача як на предмет іпотеки, що забезпечував кредитний договір, укладений між сторонами. На підставі вчиненого виконавчого напису було відкрите виконавче провадження. При зверненні до нотаріуса відповідач не повідомив його про те, що суд відмовив йому у зверненні стягнення на предмет іпотеки, і таке рішення набрало законної сили. Крім того, спір щодо стягнення кредитної заборгованості тепер перебуває у суді, і остаточне рішення у справі не ухвалене. Викладене стало причиною звернення позивача до суду з позовом про визнання вчиненого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню (а.с.а.с. 1 - 6, 27). 2. 20 серпня 2024 року відповідач подав до суду відзив на позов, у якому зазначив, що 27.12.2022 судом у справі №203/5245/21 було ухвалене заочне рішення про стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором від 30.05.2007, за яким згодом і було вчинено виконавчий напис. Тепер рішення оскаржується у Дніпровському апеляційному суді, що є підставою для зупинення провадження у цій справі. Крім того, при вчиненні нотаріусом виконавчого напису останнім було цілком дотримано вимоги Закону України від 02.09.1993 №3425-ХІІ «Про нотаріат» (далі - Закон №3425-ХІІ) (а.с.а.с. 37 - 40). 3. 5 вересня 2024 року позивач подав до суду відповідь на відзив, у якій зазначив, що рішення, ухвалене у справі №203/5245/21, жодним чином не впливає на розгляд цієї справи, отже підстав для зупинення у ній провадження немає. Крім того, відповідач не повідомив нотаріуса, що з приводу заборгованості існував спір (який триває й дотепер) (а.с.а.с. 198 - 201). 4. 6 вересня 2024 року відповідач звернувся до суду із заявою про застосування до спірних правовідносин позовної давності (а.с.а.с. 212, 213). 5. Позивач, представники сторін до суду не з`явилися, звернувшись із заявами про розгляд справи за їх відсутності (а.с.а.с. 40, 205, 206, 224). 6. Треті особи до суду також не з`явилися, були повідомлена належним чином. 7. Справу розглянуто без фіксування звукозаписувальними технічними засобами на підставі частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК). 8. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. 9. Судом встановлено, що 30.05.2007 між сторонами було укладено кредитний договір, за яким відповідач передав позивачеві грошові кошти в сумі 52 000,00 доларів США строк повернення - 30.05.2027 (а.с.а.с. 56 - 60). 10. Того ж дня між сторонами на забезпечення кредитного договору від 30.05.2007 було укладено договір іпотеки №DNU0GK000012470, предметом якого стала належна позивачеві квартира [ADDRESS] (тепер - Дніпрі). Договір був посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кучмій Н.В. і зареєстрований у реєстрі за №3306 (а.с.а.с. 50 - 55). 11. 19 червня 2013 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 30.05.2007 №DNU0GK000012470 (справа №203/4032/13-ц). 12. 28 вересня 2016 року у справі №203/4032/13-ц було ухвалене рішення про відмову у задоволенні позову. 13. 23 липня 2019 року приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М.за заявою відповідача вчинила виконавчий напис (реєстровий №2192) про звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 30.05.2007 №DNU0GK00001247. Згідно з виконавчим написом заборгованість позивача становить 359 287,43 доларів США (9 458 486,63 грн), а строк, за який провадиться стягнення - від 30.05.2007 по 28.05.2019 (а.с. 66). 14. 4 вересня 2019 року постановою Дніпровського апеляційного суду рішення, ухвалене у справі №203/4032/13-ц, було змінено в частині підстав відмови у позові. Такою підставою стало те, що позивач не скористався позасудовим порядком набуття права власності на предмет іпотеки. 15. 11 травня 2021 року на підставі вчиненого виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозов О.М.було відкрите виконавче провадження №65368893 (а.с. 69). 16. 27 грудня 2022 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська у цивільній справі №203/5245/21 було ухвалене заочне рішення про стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості (основного боргу) за кредитним договором від 30.05.2007, що утворилася станом на 23.11.2021, у сумі 51 959,68 доларів США (реєстраційний номер рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень - 108493153). Заочне рішення набрало законної сили 21.11.2024 (а.с.а.с. 227 - 230). 17. Відповідно до частини 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. 18. Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 19. Стаття 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. 20. За правилами, встановленими статтею 16 ЦК, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. 21. Частиною 1 статті 1 Закону України від 02.09.1993 №3425-ХІІ «Про нотаріат» (далі - Закон №3425-ХІІ) визначено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. 22. За приписами статті 18 ЦК нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документів у випадках і в порядку, встановлених законом. 23. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону №3425-ХІІ). 24. Таким актом, зокрема, є Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, яким затверджено Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (далі - Порядок). 25. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 частини 1 статті 34 Закону №3425-ХІІ). 26. Правове регулювання процедури вчинення нотаріусом виконавчих написів містить глава 14 Закону №3425-ХІІ та глава 16 розділу II Порядку. 27. Відповідно до статті 87 Закону №3425-ХІІ для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. 28. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. 29. Згідно зі статтею 88 Закону №3425-ХІІ нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. 30. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. 31. За правилами, встановленими підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів. 32. Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов`язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет застави. 33. Така вимога узгоджується з частиною 1 статті 27 Закону України від 18.11.2003 №1255-ІV «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» (далі - Закон №1255-ІV), згідно з якою обтяжувач, який має намір звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження в позасудовому порядку, зобов`язаний надіслати боржнику та іншим обтяжувачам, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання. Повідомлення надсилається одночасно з реєстрацією в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. 34. Таким чином, законодавець визначив, що для звернення стягнення на предмет застави необхідною умовою є письмове повідомлення боржника про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання, та внесення до Реєстру відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. 35. Системний аналіз положень статей 24, 26, 27 Закону №1255-ІV, статті 87 Закону №3425-ХІІ, Порядку та Переліку документів дає підстави для висновку, що обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов`язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет застави. Ухилення від надіслання боржнику повідомлення про порушення запеченого обтяженням зобов`язання, реєстрації в Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, а також недотримання тридцятиденного строку з моменту реєстрації в Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження вважаються порушеннями, які унеможливлюють вчинення нотаріусом виконавчого напису про звернення стягнення на предмет застави. 36. Відсутність у Законі №3425-ХІІ та в Порядку вимоги до нотаріуса провести перевірку дотримання стягувачем норм спеціального Закону №1255-ІV щодо реєстрації в Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження та спливу тридцятиденного строку з моменту такої реєстрації не свідчить про можливість невиконання нотаріусом цих вимог. 37. Подібні за змістом правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №320/8269/15-ц (провадження №14-83 цс 18) та постановах Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №205/6697/15-ц (провадження №61-25028 св 18), від 28.06.2023 у справі №201/2667/20 (провадження №61-12186 св 21), від 22.05.2024 у справі №465/4478/22 (провадження №61-3076 св 24). 38. Суду не було надано докази отримання позивачем відповідного повідомлення АТ КБ «ПриватБанк» про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання. 39. Як порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису, так і порушення порядку повідомлення заставодавця про вимогу про усунення порушення є самостійними і достатніми підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. 40. Крім того, про порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису через спірність заборгованості абсолютно свідчить той факт, що станом на день вчинення напису у Дніпровському апеляційному суді тривав розгляд апеляційної скарги на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 28.09.2016, ухвалене у справі №203/4032/13-ц. Про цю обставину відповідач нотаруса не повідомив, хоча мав це зробити, що безсумнівно вплинуло на законність вчиненого виконавчого напису. 41. Розв`язуючи питання застосування до спірних правовідносин позовної давності, суд виходить з того, щоїї перебіг у будь-якому випадку зупинився 24.02.2022 на строк дії воєнного стану, отже підстав для його застосування немає (пункт 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК ). 42. З огляду на викладене суд вважає за необхідне заявлений у справі позов задовольнити. 43. У порядку статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню компенсація судових витрат у сумі 1 211,20 грн (а.с. 8). 44.

Outcome: approved