Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-20 00:00:00

1. Короткий зміст позовних вимог. В кінці серпня 2024 року ТОВ «Новий колектор» звернулося до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 10 грудня 2020 року ТОВ «Споживчий центр» уклало з [PERSON] кредитний договір (оферти) № 10.12.2020-100006022. За яким ТОВ «Споживчий центр» зобов`язалося надати [PERSON] кредит у розмірі 8000 гривень з первинним строком користування 14 календарних днів зі платою 2% за один день користування кредитом, що застосовується протягом первинного періоду та протягом періоду «Економ», а також 2,5% за один день користування кредитом, що застосовується протягом всього строку на який надається кредит, окрім первинного та періоду «Економ». ТОВ «Споживчий центр» виконало своє зобов`язання за договором та надало [PERSON] грошові кошти у розмірі 8000 гривень. Відповідач неналежним чином виконувала грошові зобов`язання, тому у неї виникла заборгованість за кредитним договором (оферти) № 10.12.2020-100006022 від 10 грудня 2020 року у розмірі 23840 гривень. В подальшому, на підставі договору факторингу ТОВ «Новий колектор» набуло право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Відповідач відмовляється добровільно сплатити заборгованість. Тому позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за вищевказаним договором у загальному розмірі 23840 гривень. 2. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача Моісеєнко М.Ю. просив розгляд цивільної справи здійснити за його відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Про час та місце розгляду цивільної справи повідомлялася у встановленому законом порядку, що підтверджується поштовим повідомленнями, що повернулося на адресу суду з довідкою ф.20 «адресат відсутній за вказаною адресою». Окрім того, на підставі ч.11 ст.128 ЦПК України вона була повідомлена про судове засідання через оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.73). 3. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 вересня 2024 року було відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 січня 2025 року, занесеною до протоколу судового засідання, на підставі ч.1 ст.280 ЦПК України, суд постановив проводити заочний розгляд цивільної справи. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що 10 грудня 2020 року ТОВ «Споживчий центр» уклало з [PERSON] кредитний договір (оферти) № 10.12.2020-100006022. За яким ТОВ «Споживчий центр» зобов`язалося надати [PERSON] кредит у розмірі 8000 гривень з первинним строком користування 14 календарних днів зі платою 2% за один день користування кредитом, що застосовується протягом первинного періоду та протягом періоду «Економ», а також 2,5% за один день користування кредитом, що застосовується протягом всього строку на який надається кредит, окрім первинного та періоду «Економ» (а.с.21-23,25,26,31,33-36). ТОВ «Споживчий центр» виконало своє зобов`язання за договором та надало [PERSON] грошові кошти у розмірі 8000 гривень, що підтверджується копією електронної квитанції № 323729120 від 12.12.2020 (а.с.41). Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються гл.48 «Виконання зобов`язання», гл.71 «Позика. Кредит. Банківський вклад», а також главою 73 «Факторинг» розділу ІІІ «Окремі види зобов`язань» книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України. 5. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. Згідно з п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до\~ч.3,\~ч.6\~ст.11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний\~договір укладається\~шляхом пропозиції\~його укласти\~(оферти)\~однією стороною\~та її\~прийняття (акцепту)\~другою стороною. Електронний\~договір вважається\~укладеним з\~моменту одержання\~особою,\~яка направила\~пропозицію укласти\~такий договір,\~відповіді про\~прийняття цієї\~пропозиції в\~порядку,\~визначеному частиною\~шостою цієї\~статті.\~Відповідь особи,\~якій адресована\~пропозиція укласти\~електронний договір,\~про її\~прийняття (акцепт)\~може бути\~надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього\~Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього\~Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно з\~вимогами ст.12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» якщо\~відповідно до\~акта цивільного\~законодавства або\~за домовленістю\~сторін електронний\~правочин має\~бути підписаний\~сторонами,\~моментом його\~підписання є\~використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні\~документи та\~електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги»,\~за умови\~використання засобу\~електронного підпису\~усіма сторонами\~електронного правочину; електронного\~підпису одноразовим\~ідентифікатором,\~визначеним цим\~Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За змістом ч.12 ст.11 цього Закону України електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. У відповідності до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до п.1 ч.1 ст.512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч.1 ст.514\~цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно з ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Встановлено, що кредитний договір (оферти) № 10.12.2020-100006022 від 10 грудня 2020 року був підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора «W872». У такий спосіб кредитний договір був укладений в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Споживчий центр» в електронній формі (а.с.26). Викладене у повній мірі узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19. [PERSON] неналежним чином виконувала грошові зобов`язання, тому у неї виникла заборгованість за кредитним договором (оферти) № 10.12.2020-100006022 від 10 грудня 2020 року у розмірі 23840 гривень, з яких заборгованість за тілом кредиту в розмірі 8000 гривень, заборгованість за відсотками в розмірі 15840 гривень (а.с.54). 03 травня 2024 року було укладено договір факторингу №030524-12, відповідно до якого ТОВ «Споживчий центр» відступило на користь ТОВ «Новий колектор» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за кредитним договором (оферти) № 10.12.2020-100006022 від 10 грудня 2020 року (а.с.57-63). Дана обставина підтверджується копією акту приймання-передачі переліку № 1 до договору факторингу №030524-12 від 03 травня 2024 року (а.с.53), копією переліку № 1 до договору факторингу №030524-12 від 03 травня 2024 року (а.с.37-39). Таким чином, ТОВ «Новий колектор» наділено правом вимоги до Відповідача за кредитним договором (оферти) № 10.12.2020-100006022 від 10 грудня 2020 року. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач добровільно сплатила заборгованість за вказаним договором. Тому суд вважає, що з [PERSON] на користь ТОВ «Новий колектор» належить стягнути заборгованість за кредитним договором (оферти) № 10.12.2020-100006022 від 10 грудня 2020 року у розмірі 23840 гривень. 7. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч.1 та п.1 ч.3 ст.133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. З платіжної інструкції №890 від 10 липня 2024 року (а.с.10,44) вбачається, що при пред`явленні позову ТОВ «Новий колектор» сплатило судовий збір у розмірі 2422 гривні 40 копійок. Позовні вимоги ТОВ «Новий колектор» задоволені. Тому, суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь ТОВ «Новий колектор» слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 2422 гривні 40 копійок. Окрім того, встановлено, що представництво інтересів позивача здійснювало АО «Верітас центр» на підставі договору про надання правничої допомоги №07/24-НК від 02 липня 2024 року (а.с.55,56). Зі змісту копії звіту про виконану роботу відповідно до Договору про надання правничої допомоги №07/24-НК від 02 липня 2024 року (а.с.24) та копії платіжної інструкції № 907 від 15 липня 2024 року (а.с.32), вбачається, що загальна вартість витрат на правову допомогу, які понесло ТОВ «Новий колектор» становить 4000 гривень. Тому суд вважає, що з [PERSON] на користь ТОВ «Новий колектор» підлягають стягненню також понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 4000 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved