Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-20 00:00:00

17 вересня 2024 року до Деснянського районного суду міста Києва звернувся позивач [PERSON] ( [ADDRESS] ) з позовом до Публічного акціонерного товариства «УкрСибБанк» (м. Київ, вул.. Андріївська, 2/12), 3-тя особа - Деснянський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (м. Київ, вул.. Оноре де Бальзака, 64) про скасування арешту нерухомого майна. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] є власницею квартири за адресою: [ADDRESS] . У червні 2024 року [PERSON] довідалася про накладення на все її нерухоме майно у межах суми звернення стягнення 1316229 гри. 31 коп.. арешту згідно з постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління м. Києві Вахрушевої Р. М. від 21.10.2014 у виконавчому провадженні № [NUMBER]. У автоматизованій системі виконавчих проваджень відсутні відомості про виконавче провадження № [NUMBER]. Відповідно до пп.1,2 розділу XI Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 07.06.2017 № 1829/5, строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архів) органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік, а передані до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця справи та виконавчі провадження, строк зберігання яких закінчився, підлягають знищенню. Таким чином, матеріали виконавчого провадження № [NUMBER] не збереглися. Відповідно до тексту Постанови, арешт накладено на підставі виконавчого листа Оболонського районного суду м. Києва № 2-6166/10 від 20.04.2011 про стягнення з Позивача 1316229 гри. 31 коп. на користь відповідача, стягувачем у виконавчому провадженні є Відповідач . Виконавчий лист було видано на підставі рішення Оболонського районного суду м. Києва від 22.10.2010 у справі № 2-6166/10, згідно з яким з [PERSON] .. [PERSON] на користь АКІБ «УкрСиббанк» було стягнуто заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №11294500000 від 08.02.2008 у сумі 13 16229 грн. 31 коп. 12.12.2011 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей Колект» було укладено договір факторингу № 1 відповідно до якого права вимоги за Кредитним договором перейшли до ТОВ «Кей Колект» . Згідно з листом Відповідача від 05.09.2024 № 27-1-01/10035, Відповідач вибув із зобов`язання за Кредитним договором, а всі права за Кредитним договором перейшли до ТОВ «Кей Колект». Відповідно до ухвали Оболонського районного суду м. Києва: - від 16.07.2013 - заяву ТОВ «Кей-Колект» про заміну сторони виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа Оболонського районного суду м. Києва № 2-6166/10 від 20.04.201 1 про стягнення з [PERSON] на користь АКІБ «УкрСиббанк»1316229 гри. 31 коп. було залишено без задоволення; від 27.02.2015 - заяву ТОВ «Кей-Колект» про заміну сторони у виконавчому провадженні про стягнення з [PERSON] на користь АКІБ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором №1 1294500000 від 08.02.2008 було залишено без розгляду; - від 21.07.2015 - провадження за заявою ТОВ «Кей-Колект» про заміну сторони виконавчого провадження про стягнення з [PERSON] на користь АКІБ «УкрСиббанк» коштів закрито. Таким чином, Т0В «Кей-Колект» не набув прав стягувача у виконавчому провадженні по виконанню виконавчого листа Оболонського районного суду м. Києва № 2-6166/10 від 20.04.2011 про стягнення з [PERSON] на користь АКІБ «УкрСиббанк»1316229 гри. 31 коп.. а відповідач, відступивши права вимоги за Кредитним договором 2011 року Т0В «Кей-Колект» не має правових підстав для виконання виконавчого листа та не здійснює такого виконання з 2014 року. Таким чином, строк пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання Відповідачем є очевидно пропущеним, права за Кредитним договором відповідачем відступлено, а новий кредитор Т0В «Кей-Колект» не набув прав стягувача за Виконавчим листом в установленому законом порядку у зв`язку із відмовою суду у заміні кредитора у виконавчому провадженні. Проте, за наведених вище умов, реальне виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 22.10.2010 у справі № 2-6166/10 є неможливим у зв`язку із пропущенням строків пред`явлення виконавчого листа до виконання та відсутністю особи, якій належить право примусового стягнення. Таким чином, накладений постановою з метою забезпечення реального виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 22.10.2010 у справі № 2-6166/10 арешт втратив свій забезпечувальний характер через фактичну відсутність особи, у інтересах якої його накладено. Враховуючи все вищевикладене, позивач звернулася до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Галась І.А. від 18 вересня 2024 року відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 23.12.2024 року через підсистему «Електронний суд» представник 3-тьої особи - Деснянський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Горбатовський Ігор Анатолійович подав додаткові пояснення по справі, відповідно до яких просить залишити позовну заяву без розгляду в повному обсязі. Позивач в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, до суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомляли, про розгляд справи повідомлялись належним чином. 3-тя особа - Деснянський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явились причини неявки суду не повідомляли, про розгляд справи повідомлялись належним чином. Оскільки відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не подав та не повідомив причини його неподання, а також те, що зі сторони позивача не надходило заперечень щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.02.2018 року АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №11294500000. На підставі рішення Оболонського районного суду м. Києва № 2-6166/10 від 20.04.2011 про стягнення з Позивача 1316229 гри. 31 коп. на користь відповідача було видано виконавчий лист. 12.12.2011 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей Колект» було укладено договір факторингу № 1 відповідно до якого права вимоги за Кредитним договором перейшли до ТОВ «Кей Колект» . Відповідно до ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 16.07.2013 заяву ТОВ «Кей-Колект» про заміну сторони виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа Оболонського районного суду м. Києва № 2-6166/10 від 20.04.201 1 про стягнення з [PERSON] на користь АКІБ «УкрСиббанк»1316229 гри. 31 коп. залишено без задоволення. Відповідно до ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 27.02.2015 заяву ТОВ «Кей-Колект» про заміну сторони у виконавчому провадженні про стягнення з [PERSON] на користь АКІБ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором №1 1294500000 від 08.02.2008 залишено без розгляду. Відповідно до ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 21.07.2015 провадження в справі за заявою ТОВ «Кей-Колект» про заміну сторони виконавчого провадження по справі за позовом АКІБ «УкрСиббанк» до [PERSON] про стягнення коштів закрито. Державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві Вахрушевою Р.М. винесено постанову від 21.10.2024 року ВП № [NUMBER] про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження на підставі виконавчого листа № 2-6166/10 виданого 20.04.2011 Оболонським районним судом м. Києва. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно на підставі постанови ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серії та номеру [NUMBER] виданого 21.10.2014 накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON] . Відповідно до автоматизованої системи виконавчого провадження відомості щодо виконавчого провадження [NUMBER] відсутні. Згідно зі ст.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з приписами ч.ч.1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не можу бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Нормами статті 391 ЦК України, передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як встановлено в процесі розгляду справи, арешт на майно було накладено органом виконавчої служби у 2014 році. Відповідно до автоматизованої системи виконавчого провадження від 17.09.2024 року відомості щодо виконавчого провадження [NUMBER] відсутні, однак арешт накладений на майно боржника не скасовано. На даний час виконавче провадження не здійснюється, а відтак потреби в арешті не існує. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд приходить до висновку про те, що підстав для накладення арешту на даний час не існує, а наявність накладеного обтяження майна порушує права позивача, що дає підстави для задоволення позову, оскільки іншим шляхом відновити порушені права позивача неможливо. На підставі викладеного,

Outcome: approved