Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-21 00:00:00

Позивач [PERSON] , в особі представника [PERSON] , який діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АР № 1113098 від 01.02.2023 року (з.б.а.с.25 т.1), звернувся до Жовтневого районного суду міста Запоріжжя з позовною заявоюдо [PERSON] , треті особи: Служба у справах дітей Хмільницької міської ради Вінницької області, Орган опіки та піклування Хмільницької міської ради Вінницької області, про визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він перебував у шлюбі із відповідачем [PERSON] . Проте, рішенням Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 15.03.2023 року шлюб між сторонами було розірвано. Від спільного подружнього життя у сторін народилася дитина - [PERSON] , [INFO] , яка наразі постійно проживає разом з батьком та знаходиться на його утриманні. У зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, з причини окупації міста Бердянську, у вересні 2022 року, позивач разом із донькою виїхали із міста Бердянську, де сторони по справі проживали, до села Святопетрівське Київської області, а згодом позивач разом із донькою переїхали у місто Хмільник Вінницької області, де до цього часу і проживають. Відповідач у свою чергу не заперечувала проти цього, але ж сама не мала наміру залишати рідну домівку у місті Бердянську Запорізької області, яке тимчасово окуповане. Позивач стверджує, що у період часу з вересня 2022 року по лютий 2023 року відповідач не цікавилася долею доньки. Проте, коли відповідач [PERSON] дізналася про розгляд судом справи щодо розірвання шлюбу між ними, то вона знайшла можливість подати відзив по справі. Між тим, відповідача непокоїло лише зазначення у позовній заяві неправдивих відомостей щодо неї, доля ж дитини та її місце проживання відповідача не цікавило. В той же час, відповідач достеменно знала номер мобільного телефону позивача і могла поцікавитися у нього щодо доньки, але вона звернулася до поліції із заявою щодо викрадення ним їх спільної доньки [PERSON] . Після чого, працівники поліції провели певну перевірку, але ознак вчинення позивачем правопорушення виявлено не було. Відповідача було сповіщено про місце проживання дитини. 01 березня 2023 року відповідач приїхала до місця їх проживання і, поспілкувавшись із дитиною, зазначила, що їздити до дитини або ж проживати поряд із ними вона не має можливості. Після чого відповідач зникла і долею дитини більше не цікавилася. Будь-якої домовленості між сторонами щодо місця проживання дитини досягнуто не було. У свою чергу, позивач має певні побоювання щодо поведінки відповідача відносно дитини. Посилаючись на вищезазначені обставини, позивач просить суд визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , разом із ним. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 16 травня 2023 року вищезазначену позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін та призначено підготовче засідання у справі та призначено підготовче засідання (а.с.32 т.1). Ухвалою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 14 червня 2023 року клопотання Служби у справах дітей Хмільницької міської ради Вінницької області про заміну третьої особи задоволено частково. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, Орган опіки та піклування Хмільницької міської ради Вінницької області. Зобов`язано Орган опіки та піклування Хмільницької міської ради Вінницької області надати суду письмовий висновок щодо доцільності визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , разом із батьком [PERSON] , [INFO] (а.с.51-52 т.1). 12 вересня 2023 року представником [PERSON] , який діє в інтересах позивача [PERSON] , було подано до суду через підсистему «Електронний суд» додаткові пояснення щодо позову. Так, позивач стверджує, що відповідач по справі мала намір у вересні 2022 року влаштувати доньку до школи № 2 у місті Бердянську Запорізької області, яке знаходиться під тимчасовою окупацією російських військ, що і було останньою реалізовано восени 2022 року. Ним же, у свою чергу, було запропоновано відповідачу виїхати на територію підконтрольну Україні, проте відповідач відмовилася. Після чого він, не бажаючи, щоб донька залишалася на окупованій території і вчилася в школі, де предмети викладають російською мовою і навчання відбувається за навчальною програмою країни окупанта, ним було прийнято рішення вивезти доньку із тимчасово окупованого Бердянську. Виїхавши на територію підконтрольну Україні, позивач влаштував дитину до шкільного закладу а також на гуртки, створив всі умови для проживання доньки, доглядає, самостійно виховує та піклується про її стан здоров?я. Протягом всього цього часу відповідач не приймає жодної участі у житті доньки, не займається її вихованням, матеріальної допомоги не надає. Відповідач лише декілька разів телефонувала доньці на її мобільний телефон. Проте, розмови були не частими і не тривалими. Враховуючи, що місто Бердянськ є тимчасово окупованою територією, а він, як батько, не бажає, щоб донька проживала і навчалася на окупованій території, то на його думку, звернення до суду з даним позовом є певною гарантією, щоб його донька [PERSON] не виїхала на окуповану територію України. Щодо спілкування дитини із відповідачем, то позивач не має жодних заперечень щодо цього і він ніколи не перешкоджав їх спілкуванню з мамою (відповідачем по справі) (а.с.121-126 т.1). Ухвалою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 12 вересня 2023 року підготовче провадження у цивільній справі було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.158-159 т. 1). У судовому засідання позивач [PERSON] і його представник - адвокат Розум О.В. позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просять позов задовольнити, з підстав викладених у позові. Відповідач [PERSON] і її представник - адвокат Косякова З.М., яка діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ЗП № 58246 від 15.03.2023 року (а.с.118 т.1) заперечують проти задоволення позовних вимог у повному обсязі. Представник третьої особи Служби у справах дітей Хмільницької міської ради Вінницької області, у судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. Представник Органу опіки та піклування Хмільницької міської ради Вінницької області, у судове засідання також повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. При цьому, на виконання ухвали суду від 14.06.2023 року представник третьої особи надіслав на адресу суду висновок щодо доцільності визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , разом із батьком [PERSON] , [INFO] (а.с.74-80 т.1). Представник третьої особи Служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, у судове засідання також повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку (а.с.24, 39, 40, 53), про причини неявки суд також не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 04.04.2014 року між [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердянську реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області видано свідоцтво про шлюб, відповідний актовий запис № 125. При укладенні шлюбу дружина змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.24 т.1). Від спільного подружнього життя сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27.08.2014 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердянську реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, відповідний актовий запис № 842 (а.с.9 т.1). Рішенням Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 15.03.2023 року шлюб між [PERSON] і [PERSON] , який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердянську реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області 04.04.2014 року, актовий запис № 125, розірвано (а.с.26). Відповідно до довідок № 3244-7001551340 і № 244-7001551388 від 05.10.2022 року позивач [PERSON] і [PERSON] були взяті на облік як внутрішньо переміщені особи у Київській області. Фактичне місце проживання / перебування яких знаходилось за адресою: [ADDRESS] (а.с.7, 10 т.1). Відповідно до довідки № 532-5002549182 від 31.01.2023 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, позивач [PERSON] фактично проживає / перебуває як внутрішньо-переміщена особа за адресою: [ADDRESS] . При цьому, зареєстрованим місцем проживання [PERSON] вказано адресу: [ADDRESS] (з.б.а.с.8 т.1). Відповідно до довідки № 532-5002549199 від 31.01.2023 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, малолітня [PERSON] фактично проживає / перебуває як внутрішньо-переміщена особа за адресою: [ADDRESS] . При цьому, зареєстрованим місцем проживання [PERSON] вказано адресу: [ADDRESS] (а.с.11 т.1). Згідно довідки № 2301-5002695421 від 07.04.2023 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, відповідач [PERSON] фактично проживає / перебуває як внутрішньо-переміщена особа за адресою: [ADDRESS] . Зареєстрованим місцем проживання [PERSON] вказано адресу: [ADDRESS] (а.с.97 т.1). Згідно акту обстеження умов проживання [PERSON] і [PERSON] , які проживають разом за адресою: [ADDRESS] , складеного03.02.2023 року головним спеціалістом Служби у справах дітей Хмільницької міської ради Вінницької області Нестерук Н.Ф., фахівцем соціальної роботи Хмільницької МЦСС Мізик І.А. на підставі заяви [PERSON] від 31.01.2023 року, встановлено, що за вказаною вище адресою у квартирі, яка складається з трьох кімнат, [PERSON] проживає разом з малолітньою донькою [PERSON] . Дитина має окрему кімнату. Батьком створені умови для проживання, розвитку та навчання дитини. Стосунки у родині добрі. З мамою [PERSON] , яка залишилась у місті Бердянську Запорізької області, малолітня [PERSON] намагалась спілкуватися по телеграм каналу, але мама не відповіла (а.с.14-15 т.1). Батьком дитини - позивачем по справі [PERSON] було укладено 14.04.2023 року декларацію № 0001-8КЗК-М6А0 з Комунальним некомерційним підприємством «Хмільницький центр первинної медико-санітарної допомоги» Хмільницької міської ради про вибір лікаря [PERSON] , який надає первинну медичну допомогу пацієнту [PERSON] , [INFO] (а.с.19 т.1). Відповідно довідок про доходи № 1 від 13.02.2023 року, виданих державною податковою інспекцією м. Бердянську, позивач [PERSON] працює в ТОВ «Веб Кейс» на посаді менеджера (управлінця). За період з січня по грудень 2022 року йому було нараховано заробітну плату у розмірі 81785 грн. 76 коп.; за період з січня по березень 2023 року було нараховано заробітну плату у розмірі 21660 грн. 01 коп. (а.с.16-17 т.1). Згідно довідки № 15 від 20.04.2023 року, виданої Бердянською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 2 Бердянської міської ради Запорізької області, [PERSON] , [INFO] , навчалась з 01.09.2020 року по 01.11.2022 року у Бердянській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 2 Бердянської міської ради Запорізької області. Відрахована із заклад освіти у зв`язку із переходом до Бердянської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 11 Бердянської міської ради Запорізької області з 02.11.2022 року (а.с.83 т.1). Згідно з характеристикою на ім`я учениці 3-Г класу ЗОШ № 11 міста Бердянську [PERSON] , [INFO] , яка складена класним керівником ЗОШ № 11 міста Бердянську Токмань О. і директором даного навчального закладу [PERSON] , учениця [PERSON] навчається у Бердянській ЗОШ № 11 з 01.11.2022 року. Володіє навчальним матеріалом на достатньому та високому рівнях. Зарекомендувала себе як старанна, дисциплінована, працелюбна учениця. Дівчинка добре усвідомлює обов?язки, цікавиться навчанням, уважна на уроках, вміє правильно і точно висловлювати думки. Особливо цікавиться математикою та мистецтвом. [PERSON] користується лексичним запасом у спілкуванні, вибираючи певні форми для спілкування з дорослими та однолітками. Заняття без поважних причин не пропускає. Учениця дуже товариська. Досить швидко знайшла спільні інтереси з однокласниками. Конфліктів із ними не виникало. У класі користується авторитетом. Дитина завжди має охайний вигляд. Забезпечена всім необхідним шкільним приладдям. Вихованням дівчинки займається батько. Постійно підтримує зв?язок із класним керівником, цікавиться успіхами доньки (а.с.18 т.1). Згідно з характеристикою на ім`я учениці 4-А класу ЗОШ ліцею № 2 міста Хмільника [PERSON] , [INFO] , яка складена класним керівником і директором даного навчального закладу, учениця [PERSON] навчається у даній школі з 01.09.2024 року. Зарекомендувала себе як старанна, відповідальна учениця, систематично відвідує школу, завжди охайно одягнена. Має хороші здібності по засвоєнню навчального матеріалу. Має схильність до предметів математичного циклу, любить читати, дуже гарно малює. Відвідує художній гурток та гурток «Ляльковий театр» ЦДЮТ. Тато, у свою чергу, цікавиться навчанням доньки, відповідально ставиться до її виховання, регулярно відвідує школу, у нього із дитиною дуже гарні стосунки. Мама проживає окремо, на окуповані території, вихованням та навчанням доньки не займається (а.с.202 т.1). Відповідно до характеристики на ім`я позивача [PERSON] , [INFO] , виданої ТОВ «Веб Кейс» 20.03.2023 року, [PERSON] працює у компанії ТОВ «Веб Кейс» з грудня 2020 року на посаді менеджер (управлінець). Одружений, має дочку. За час роботи зарекомендував себе як відповідальний і дисциплінований працівник, який може проявити ініціативу і прийняти правильне рішення у питаннях, що стосуються його професійної діяльності. У спілкуванні з колегами завжди доброзичливий, з партнерами і клієнтами фірми - ввічливий і чемний. У скрутних ситуаціях завжди націлений на знаходження компромісних рішень. до вирішення задач підходить творчо. Дотримується норм поведінки, прийнятих в компанії. Уважний до людей, тактовний. Володіє хорошими діловими навичками, а саме: сумлінним ставленням до роботи, прагненням до підвищення кваліфікації та професійного зростання. Аналітичним мисленням. Претензій та зауважень з боку керівництва до роботи співробітника не має. Користується у керівництва компанії довірою. Критику на свою адресу сприймає з розумінням, над наявними недоліками працює результативно і усуває їх в короткий термін (а.с.20 т.1). Із змісту листа Хмельницького міського центру соціальних служб № 01-18/149 від 27.07.2023 року вбачається, що 21 06.2023 року позивач [PERSON] звернувся до Хмільницького міського центру соціальних служб для особистої консультації з психологом та проведення індивідуальної роботи психолога з малолітньою [PERSON] , [INFO] , з метою визначення рівня її особистісного розвитку та емоційно-психологічного стану після розлучення батьків та зміни місця проживання, визначення її потреб у опіці та спілкуванні з кожним із батьків. На спілкування із психологом дитина погодилась легко йшла на контакт, вільно і впевнено висловлювала свої думки. Під час роботи психолога із дитиною було виявлено, що [PERSON] добре адаптується до змін, до нових обставин та людей, відкрито проявляє свої емоції, достатньо впевнена в собі, має високу самооцінку, активна в спілкуванні, має високий рівень розвитку уваги, пам?яті, мислення. Дівчинка любить батька, з яким проживає на теперішній час, багато розповідає про те, як батько опікується нею. Тато приділяє багато уваги дитині: грається з нею в різні ігри, займається підготовкою до школи, гуляє тощо. Також тато відводить доньку на гурток малювния, який вона із задоволенням відвідує. [PERSON] має багато книжок, іграшок та інших речей. На запитання, чи спілкується пона із мамою, [PERSON] відповіла, що рідко. Зі слів дитини, мама не приділяла їй свій час та увагу, коли вони проживали разом, тому зараз їй добре жити разом з татом (а.с.154 т.1). Отже, судом встановлено, що позивач [PERSON] і його малолітня дитина [PERSON] перебувають на обліку як внутрішньо переміщені особи, тривалий час (з вересня 2022 року) проживають разом у місті Хмільник Вінницької області, саме батько займається вихованням і матеріальним забезпеченням дитини, піклується про неї. Дитина навчається у ліцеї № 2 міста Хмільника. В той же час, відповідач [PERSON] у лютому 2023 року приїхала із міста Бердянську Запорізької області до міста Запоріжжя, та стала на облік як внутрішньо переміщена особа. 26.02.2023 року, після приїзду до міста Запоріжжя, відповідач [PERSON] звернулася до Бердянського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області із заявою з приводу встановлення місцезнаходження малолітньої доньки [PERSON] , 2014 року народження (а.с.93-95 т.1). На дане звернення відповідачем було отримано лист № 891/50/01-2023 від 22.03.2023 року, із змісту якого вбачається, що було проведено перевірку, за результатами якої здійснено бесіду із [PERSON] , який повідомив, що разом з донькою [PERSON] проживає у місті Хмільник Вінницької області. Місце проживання доньки [PERSON] не приховує та її спілкуванню із мамою - [PERSON] не перешкоджає (а.с.92 т.1). 06.04.2023 року відповідачем було змінено місце фактичного проживання та укладено договір оренди житлового приміщення по [ADDRESS] (а.с.98 т.1), у зв`язку з чим відповідачем було отримано нову довідку № 2301-5002695421 від 07.04.2023 року. Фактичне місце проживання / перебування як внутрішньо-переміщеної особи за адресою: [ADDRESS] . Зареєстроване місце проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.97 т.1). Згідно акту обстеження умов проживання [PERSON] , складеного 20.04.2023 року головними спеціалістами відділу по Олександрівському району Служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради Волошко І. і [PERSON] на підставі звернення [PERSON] від 11.04.2023 року, встановлено, що остання проживає за адресою: [ADDRESS] . Умови проживання добрі. Квартира складається з двох кімнат. У квартирі наявні всі необхідні меблі та побутова техніка. Для дитини виділена окрема кімната (а.с.96, 99 т.1). Відповідно до довідки Бердянського економіко-гуманітарного коледжу Бердянського державного педагогічного університету № 67 від 12.06.2023 року, [PERSON] дійсно працює у Бердянському економіко-гуманітарному коледжі Бердянського державного педагогічного університету на посаді викладача загальноосвітніх дисциплін з 03.09.2001 року по теперішній час (а.с.88 т.1). Згідно довідки про доходи № 2 від 20.04.2023 року, виданої Бердянським економіко-гуманітарним коледжем Бердянського державного педагогічного університету, відповідач [PERSON] за основним місце роботи за період з вересня 2022 року по квітень 2023 року отримала заробітну плату у сумі 187721 грн. 17 коп. (а.с.87 т.1). Відповідно до характеристики на ім`я [PERSON] , 1979 року народження, виданої Бердянським економіко-гуманітарним коледжем Бердянського державного педагогічного університету 12.06.2023 року, [PERSON] має повну вищу педагогічну освіту за спеціальністю викладач фізики та інформатики. Працює в БЕГК БДПУ на посаді викладача загальноосвітніх дисциплін (фізика, інформатика) з 2001 року. Загальний стаж педагогічної діяльності - 22 роки. [PERSON] має кваліфікаційну категорію кваліфікаційну категорію «спеціаліст вищої категорії» та педагогічне звання «старший викладач». З 2010 року є головою методичної комісії викладачів загальноосвітньої підготовки. Зарекомендувала себе як людина, як творчий, сумлінний,здібний ініціативний спеціаліст, який має високий професійний рівень, володіє інноваційними освітніми методиками й технологіями викладання фізики та інформатики, активно їх поширює серед здобувачів освіти та колег. Має добру теоретичну та практичну підготовку, проводить уроки на належному методичному рівні відповідно до навчальних програм. [PERSON] дуже наполеглива, ініціативна, самостійна у роботі. За період перебування на посаді, зарекомендувала себе позитивно, як гарний, працелюбний, добросовісний фахівець, відповідально і серйозно відноситися до виконання посадових обов?язків. Серед особистих якостей окремо треба відзначити постійне прагнення до розвитку та самовдосконалення. За характером спокійна, доброзичлива, товариська та врівноважена. Добре працює не тільки у звичайній, але і в стресовій ситуації, завжди зберігає оптимізм, витримку і позитивне ставлення до роботи і колегам. Надає допомогу педагогічним працівникам і освоєнні інноваційних програм і технологій. Має сертифікати та дипломи за публікацію власних методичних матеріалів. бере активну участь у громадському житті освітнього закладу. 3 2020 року є головою профкому коледжу, відповідально ставиться до виконання своїх посадових обов?язків. Ініціативна, організована, об?єктивна, вміє швидко прийняти правильне рішення у складних ситуаціях. В колективі проявляє себе надійним товаришем, готовим надати допомогу співробітникам коледжу і підтримати їх в будь-якій ситуації. Є людиною з високими моральними якостями. З готовністю бере участь у громадській діяльності. Відповідальна за прийняті рішення і виконані дії. Моральні якості [PERSON] можна назвати високими. Користується повагою й авторитетом у колективі, серед колег, здобувачів освіти та батьків (а.с.89 т.1). Відповідно до характеристики на ім`я [PERSON] , 1979 року народження, виданої Запорізькою обласною організацією «Всеукраїнської профспілки працівників і підприємців торгівлі, громадського харчування та послуг» від 26.04.2023 року, [PERSON] очолює профспілковий комітет коледжу з 2020 року. На займаній посаді проявила себе, як вимогливий, принциповий, дуже відповідальний і чуйний керівник. За успіхи в роботі вона була неодноразово нагороджена почесними грамотами обласної профспілкової організації та подяками «Всеукраїнської профспілки працівників і підприємців торгівлі, громадського харчування та послуг» (а.с.90-91 т.1). Згідно Інформаційної довідки про психологічно-діагностичні консультації з [PERSON] № 155 від 07.03.2023 року, виданою ФОП [PERSON] за результатами зазначених у довідці методик відповідач [PERSON] відповідає середньостатистичній нормі батьківсько-дитячих стосунків, при яких дитина має належний догляд і батьки в достатній мірі задовольняють емоційні і функціональні потреби дитини (а.с.100-115 т.1). Відповідно до висновку Орган опіки та піклування Хмільницької міської ради Вінницької області від 13.07.2023 року, на засіданні комісії з питань захисту прав дитини двічі 20.06.2023 року та 04.07.2023 року за присутності матері дитини [PERSON] , батька дитини [PERSON] та малолітньої [PERSON] , [INFO] , які висловили свої позиції, було розглянуто питання про надання висновку щодо доцільності визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] . За результатами розгляду даного питання комісією з питань захисту прав дитини було прийнято рішення рекомендувати виконавчому комітету Хмільницької міської ради клопотати перед Жовтневим районним судом міста Запоріжжя прийняти рішення із врахуванням матеріалів наявних у судовій справі на розсуд суду При цьому, виконком Хмільницької міської ради, як орган опіки та піклування, клопоче перед Жовтневим районним судом міста Запоріжжя прийняти рішення щодо доцільності визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , разом із батьком [PERSON] , [INFO] , із врахуванням матеріалів наявних у судовій справі (а.с.74-79 т.1). Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (набула чинності для України: 27.09.1991 року), дитина, внаслідок її фізичної і розумової незрілості, потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи і належний правовий захист як до, так і після народження. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з частинами 2, 8, 9, 10 статті 7 СК України, сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У пункті 1 статті 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (частина перша статті 3 Конвенції). Згідно з ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Частиною 2 статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Чинним законодавством України визначено права та обов`язки батьків щодо виховання дитини, при цьому пріоритетним та принциповим визначенням є інтереси дитини, що вони повинні бути непорушними в незалежності від стосунків батьків між собою. Відповідно до статті 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Статтею 157 СК України встановлено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Стаття 160 СК України визначає, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. За частинами першою, другою статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Нормами статті 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до висновку Орган опіки та піклування Хмільницької міської ради Вінницької області від 13.07.2023 року, за результатами розгляду питання комісією з питань захисту прав дитини щодо доцільності визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] , було прийнято рішення рекомендувати виконавчому комітету Хмільницької міської ради клопотати перед судом прийняти рішення із врахуванням матеріалів наявних у судовій справі на розсуд суду. При цьому, виконком Хмільницької міської ради, як орган опіки та піклування, клопоче перед судом щодо доцільності визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , разом із батьком [PERSON] , [INFO] , із врахуванням матеріалів наявних у судовій справі. Слід зауважити, що при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. Судом враховується, що до розірвання шлюбу між батьками малолітня [PERSON] проживала сім`єю - з мамою і татом, але після розірвання шлюбу постійно проживає разом із батьком у місті Хмільник Вінницької області. Суд зауважує, що зміна місця проживання дитини може вплинути на її психологічний стан. Для найкращих інтересів дитини, остання повинна мати постійне місце проживання, в якому вона буде почувати себе комфортно і безпечно. Дитина повинна бути впевнена, що її місце проживання - це її дім, фортеця захисту, а переїзд з одного місця до іншого зможе зламати вже встановлені дитячі уявлення про її домівку, побут, та порушити сталий режим життя малолітньої дитини. Таким чином, суд, розуміючи, що спір стосується вкрай чутливої сфери правовідносин, з огляду на наведені норми права, з урахуванням встановлених обставин, вважає, що проживання дитини з батьком буде відповідати принципу «найкращих інтересів дитини» та є пріоритетним при вирішенні цієї справи. Суд звертає увагу, що під забороною розлучення дитини зі своєю матір`ю в контексті Декларації прав дитини слід розуміти не обов`язковість спільного проживання матері та дитини, а право на їх спілкування, турботу з боку матері та забезпечення з боку обох батьків, у тому числі й матері, прав та інтересів дитини, передбачених цією Декларацією та Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року. У частині першій статті 3 цієї Конвенції закріплено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. При цьому положення вказаної Конвенції, яка ратифікована Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, узгоджуються з нормами Конституції України та законів України, тому, як правильно вважала колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, саме її норми зобов`язані враховувати усі суди України, розглядаючи справи, які стосуються прав дітей. За змістом ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції ООН про права дитини, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до статті 18 цієї Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Всі обставини та матеріали справи, вказують на те, що [PERSON] і [PERSON] є гарними батьками для малолітньої [PERSON] , кожен із батьків не має перешкод щодо встановлення проживання дитини разом з ним. В той же час, судом встановлено, що дитина має тісний емоційний зв`язок з батьком та бажає проживати разом з батьком. Отже, визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] разом з батьком, не позбавляє [PERSON] , як матір дитини, можливості любити свою дитину і піклуватися про неї, приймати участь у вихованні дитини. В той час, як [PERSON] , як батько, з яким дитина залишилась проживати, не має права перешкоджати мамі у спілкуванні із дитиною та брати участь у її вихованні. У § 54 рішення Європейського суду з прав людини (далі - СЄПЛ) від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78). Аналізуючи вищезазначене, приймаючи до уваги, що в умовах воєнного стану, введеного в Україні, позивач [PERSON] опікується дитиною, створив для неї неналежні умови для проживання, навчання та гармонійного розвитку особистості, самостійно її виховує і утримує, суд виходить із найкращих інтересів дітей, оскільки встановлено, що малолітня дитина вже досить тривалий час проживає разом із батьком, мають прив`язаність не тільки до батька, але і до свого місця проживання. З мамою [PERSON] спілкується вкрай рідко, і то лише по телефону. Необхідно зауважити, що на час ухвалення рішення судом не встановлено обставин, які б давали підстави для висновку, що визначення місця проживання дитини з мамою, що фактично призведе до зміни місця проживання дитини, буде мати більш позитивний вплив на дитину, а саме тому, враховуючи інтереси дитини, яка проживає в атмосфері любові, турботи, захисту, суд не вбачає вагомих підстав для зміни місця проживання дитини. Мама дитини, яка безумовно відіграє важливу роль у житті та розвитку дитини, має право та обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, стан її розвитку, незалежно від того з ким дитина буде проживати. Виходячи із досліджених доказів і обставин даної справи, враховуючи, що батьки не змогли самостійно вирішити спір щодо визначення місця проживання малолітньої доньки, суд вважає правильним на даний час визначити місце проживання малолітньої дитини сторін у цій справі з батьком, оскільки це буде відповідати якнайкращим інтересам дитини, сприятиме повноцінному вихованню та розвитку. У разі зміни обставин у відносинах сторін спору, а в першу чергу, відносин між батьками, а також встановлення можливості їхнього спільного спілкування та проведення часу з дитиною, визначене у цій справі місце проживання дитини може бути змінено як за згодою батьків, так і в судовому порядку. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №402/428/16-ц, провадження № 61-327цс18 відступила від висновків Верховного Суду України, висловлених у постановах від 14 грудня 2016 року у справі № 6-2445цс16 та від 12 липня 2017 року у справі № 6-564цс17, щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, а саме статті 161 СК України та принципу 6 Декларації прав дитини про обов`язковість брати до уваги принцип 6 Декларації прав дитини стосовно того, що малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Велика Палата Верховного Суду зазначила, що при визначенні місця проживання дитини першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини в силу вимог статті 3 Конвенції про права дитини. Отже, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, про задоволення позовних вимог [PERSON] та визначає місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] . За змістом ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. При зверненні до суду з позовною заявою позивачем [PERSON] було сплачено судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп. (а.с.25). У зв`язку з тим, що позивач [PERSON] не заявляє вимог про стягнення з відповідача [PERSON] на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved