Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-23 00:00:00

23 січня 2025 року [PERSON] звернулася до судуі з заявою в якій просить встановити факт того, що [PERSON] , [INFO] , уродженець села Бірюлі Краснопільського району Могильовської області та житель м. Чистякове (колишня назва м. Торез) Донецької області, помер [INFO] у віці 88 років у м. Чистякове (колишня назва м. Торез), Донецька область, Україна. В обґрунтування заяви вказала, що [INFO] на території незаконної самопроголошеної влади «Донецької Народної Республіки» помер батько заявниці [PERSON] . У зв`язку із підтвердженням факту смерті [PERSON] відділом РАЦС Торезького міського управління юстиції Міністерства юстиції ДНР було видано свідоцтво про смерть. Проте, м. Чистякове (до 2016 року назва міста Торез) є тимчасово окупованою територією, а свідоцтво про смерть, видане незаконними органами влади Донецької Народної Республіки є недійсним та не створює правових наслідків. У той же час, заявниця по справі є спадкоємицею майна померлого першої черги за законом. Відсутність свідоцтва про смерть [PERSON] позбавляє заявницю можливості оформити належним чином свої спадкові права. 23 січня 2025 року ухвалою Яготинського районного суду Київської області прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження. Учасники судового розгляд у судове засідання не з`явилися, проте подали клопотання про розгляд заяви за їх відсутності. Враховуючи невідкладність розгляду даної категорії справ, встановлену ч. 2 ст. 317 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності учасників судового процесу. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього ж Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Судом встановлено, що згідно із копією паспорта громадянина України [PERSON] народився [INFO] у селі Бірюлі Краснопільського району Могильовської області. Заявниця [PERSON] є дочкою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого бюро ЗАГС м. Тореза Донецької області. Відповідно до копії свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові, вбачається, що [PERSON] перемінила прізвище на « [PERSON] ». Згідно «свидетельства о смерти» № 748 від 21.08.2024, [PERSON] помер на території тимчасово окупованої рф - м. Торез, Донецької Народної Республіки. Цей документ не приймається судом, як доказ, через його неналежність, у зв`язку з обставинами, нищевикладеними. Згідно ч. 2 та ч. 3 ст. 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-УІ, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Оскільки єдиними документами, що підтверджують смерть [PERSON] є документи, видані органами та установами ДНР, які не є дійсними на території України та зареєструвати смерть [PERSON] органами РАЦС України на даний час неможливо, то є усі підстави для захисту прав заявниці та встановлення судом факту смерті [PERSON] , [INFO] , уродженець села Бірюлі Краснопільського району Могильовської області та житель м. Чистякове (колишня назва м. Торез) Донецької області, який помер [INFO] у м. Чистякове (колишня назва м. Торез), Донецька область, Україна. Статтею 1216 Цивільного кодексу України, встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Як роз`яснено у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 № 5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Разом з тим, згідно листа-роз`яснення Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду (лист від 22.04.2021 № 985/0/208-21) щодо скасування вимоги отримання відмови від органів державної реєстрації актів цивільного стану звертатися спочатку до будь-якого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у межах території підконтрольній владі Україні та отримати письмову відмову, не є обов`язковим. Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17.03.2015 № 254-VІІІ,\~визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до\~Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей"\~запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Статтею 17 ч. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~передбачено, що у разі порушення положень цього\~Закону\~державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Згідно\~ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Згідно\~ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»,\~громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених\~Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Згідно ч. 2\~ст. 317 ЦПК України,\~справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Так, п. 5 розділу ІІІ Правил передбачено, що підставами для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. У той же час, в положеннях ч. 3\~ст. 2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» від 18.01.2018 № 2268-VIII\~встановлено, що діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи. Відповідно до ч. 6 ст. 13\~Прикінцеві та перехідні положення вказаного Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» від 18.01.2018 № 2268-VIII, до моменту прийняття Кабінетом Міністрів України будь-яких рішень щодо застосування норм цього\~Закону\~діють акти Кабінету Міністрів України, а також обмеження, введені в дію рішеннями Президента України. Порядок застосування вказаних положень ч. 3\~ст. 2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» від 18.01.2018 № 2268-VIII\~не встановлено. За таких обставин, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених допустимими і належними доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про задоволення заяви. У відповідності до п. 8 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України,\~суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved