Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-20 00:00:00

21.11.2024 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області в якому просить визнати за нею, в порядку спадкування за заповітом право на земельну частку (пай) розміром 4.07 га в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Україна», що знаходиться в селі Гірськ, Корюківського району (до зміни назви Щорського, Сновського) району Чернігівської області, яка належала спадкодавцю\~ [PERSON] , яка померла [INFO] , на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 023478. В обґрунтування позову зазначає, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина. До складу спадщини входили всі права та обов`язки, що належали спадкодавцю, зокрема право на земельну частку \\пай\\, у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Україна», що знаходиться в селі Гірськ, Корюківського району (до зміни назви Щорського, Сновського) району Чернігівської області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 023478. Позивач є спадкоємцем за законом та за заповітом, спадщину прийняла в порядку передбаченому законом. Інших спадкоємців немає. Позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вказане майно, однак отримав постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 023478 згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по колишньому КСП «Україна» Гірської сільської ради Щорського району Чернігівської області, запис про видачу та реєстрацію сертифікатів на ім`я спадкодавця відсутній. Такий сертифікат взагалі не видавався, а видавався інший Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 054448. Посилаючись на неможливість оформлення у нотаріуса своїх спадкових прав через невідповідність номера сертифіката, просить позов задовольнити. Позивач у підготовче судове засідання не з`явився, в позовній заяві просить справу розглянути без його участі. Представник відповідача у підготовчому судовому засіданні відсутній, до суду надійшла заява відповідно до якої Сновська міська рада просить справу розглянути у відсутності їх представника. Проти задоволення позовних вимог не заперечують, позов визнають. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити\~ з наступних підстав. Встановлено,\~що [INFO] померла [PERSON] (а.с.13, 78,79, 82,83), яка є матір`ю позивача (12). Спадкодовець заповіла все своє майно позивачу (а.с.14). За життя [PERSON] належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Україна», що знаходиться в селі Гірськ, Корюківського району (до зміни назви Щорського, Сновського) району Чернігівської області, розміром 4.07 га в умовних кадастрових гектарах на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 023478, який помилково зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по колишньому КСП «Україна» Гірської сільської ради Щорського району Чернігівської області під номером 054448. \~ \~ \~ \~Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 20 травня 2008 року „Про судову практику у справах про спадкування\~у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила\~Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Враховуючи,\~що спадщина\~після смерті\~ [PERSON] відкрилась до [INFO] , до даних правовідносин застосовується\~Цивільний кодекс 1963 року. Відповідно до розділу VII (спадкове право) зазначеного\~Кодексу\~спадкуванням є перехід майна, прав та обов`язків спадкодавця до інших осіб - спадкоємців, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Статтею 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» \~визначено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом успадкування. Відповідно до ст.ст.\~548,\~549 ЦК України\~в редакції 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Законодавчо визначено, що прийняття спадщини в частині не допускається. Судом встановлено, що позивач фактично вступила в управління або володіння спадковим майном своєї матері, оскільки була зареєстрована з померлою матір`ю на день її смерті. Зі спадкової\~справи №27/2024,\~яка заведена\~до майна\~померлої [INFO] [PERSON] вбачається, що крім позивача інші спадкоємці відсутні. Відповідно до Пленуму Вищого спеціалізованого суду від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», зокрема п.3.1 передбачено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також втрати документа, який засвідчує його право власності (ст..392 ЦК). \~ \~ \~ \~У справі встановлено, що на звернення позивач про видачу свідоцтва про право на спадщину приватним нотаріусом Корюківського районного нотаріального округу Чернігівської області Татьяненко Тетяною Володимирівно 11.11.2024 року відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з неподанням документа необхідного для вчинення нотаріальної дії. Отже,\~як свідчать\~матеріали справи [PERSON] належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Україна», що знаходиться в селі Гірськ, Корюківського району (до зміни назви Щорського, Сновського) району Чернігівської області, розміром 4.07 га в умовних кадастрових гектарах на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 023478, який помилково зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по колишньому КСП «Україна» Гірської сільської ради Щорського району Чернігівської області під номером 054448. Позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину у зв`язку з допущеною помилкою, тому позбавлений можливості оформити спадкові права в нотаріальному порядку, та його право підлягають судовому захисту згідно ст. 6 ЦК УРСР. Як вбачається з позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. При обставинах, коли у позивача відсутні інші способи захисту цивільних прав та інтересів, а визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб тому є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в наслідок чого визнання відповідачем позову слід прийняти і задовольнити позов. Частиною першою статті 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті\~суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов у повному обсязі, тому 50% судового збору слід повернути позивачу з державного бюджету. \~ \~ \~ \~На підставі наведеного та

Outcome: approved