Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-15 00:00:00

02 жовтня 2024 року [PERSON] (далі позивач, [PERSON] ) звернулася до суду із зазначеною позовною заявою, у якій просила стягнути з [PERSON] (далі відповідач, [PERSON] ) аліменти у зв`язку з продовженням навчання дитини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач та відповідач є батьками [PERSON] , який з 28 вересня 2024 року став повнолітнім. У зв`язку з навчанням останнього на 1 курсі Інституту електричної інженерії та інформаційних технологій Кременчуцького національного університету імені Михайла Остроградського, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її користь у розмірі частини з усіх видів його доходів кожного місяці до закінчення навчання. Ухвалою від 09 жовтня 2024 року суд прийняв позовну заяву, відкрив провадження та призначив судове засідання для розгляду справи по суті. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, у якій позов підтримала та просила проводити судовий розгляд справи без її участі. Третя особа у судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з заявою, у якій позов підтримала та просила проводити судовий розгляд справи без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (про що свідчить зворотній конверт з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», наявний в матеріалах справи), із клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався, своїм правом подати відзив на позовну заяву не скористався. Згідно з частиною першою статті 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Частиною першою\~статті 280\~ЦПК України\~передбачено,\~що суд\~може ухвалити\~заочне рішення\~на підставі\~наявних у\~справі доказів\~за одночасного\~існування таких\~умов: 1)\~відповідач належним\~чином повідомлений\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання; 2)\~відповідач не\~з`явився в\~судове засідання\~без поважних\~причин або\~без повідомлення\~причин; 3)\~відповідач не\~подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі змісту статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, убачається, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У рішеннях ЄСПЛ, зокрема звертає увагу, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. За наведених обставин, відповідно до вимог частини першої статті 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд дійшов таких висновків. За правилами статті 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. Відповідно до частин першої, третьої статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] (батько) та [PERSON] (мати). Як убачається з довідки від 10 вересня 2024 року №\~87 [PERSON] є студентом І курсу денної форми Інституту електричної інженерії та інформаційних технологій Кременчуцького національного університету імені Михайла Остроградського IV рівня акредитації. Навчається на держзамовленні. Термін навчання з 01 вересня 2024 року по 30\~червня 2028 року. Наказ про зарахування № 01-4 від 10.08.2024 (а.с. 6). За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006\~року №\~3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. СК України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. За змістом частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20\~листопада 1989\~року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27\~лютого 1991 року № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до вимог частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд ураховує працездатний вік [PERSON] , а також відсутність відомостей щодо неспроможності сплачувати аліменти через незадовільний стан його здоров`я, скрутне матеріальне становище, наявності на його утриманні інших неповнолітніх дітей, непрацездатної дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина. При цьому з матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач разом з сином проживають за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідками про реєстрацію місця проживання № 7324 та № 7325 від 29\~червня 2022 року. (а.\~с. 12,15). Всі витрати, пов`язані з навчанням, несе позивач, добровільно відповідач сина не утримував. До досягнення [PERSON] повнолітня з [PERSON] стягувались аліменти на підставі рішень Автозаводського районного суду міста Кременчука. У період навчання необхідні кошти на харчування, придбання канцелярського приладдя та комп`ютерної техніки, плату проїзду, купівлю одягу. Оскільки [PERSON] навчається на денній формі, то працювати та заробляти собі на життя можливості не має та потребує матеріальної допомоги, суд вбачає підстави для задоволення позову про стягнення аліментів на утримання повнолітньої сина на період його навчання. Відповідно до частини другої статті 199 СК України право на утримання припиняється лише у разі припинення навчання. Таким чином, аліменти необхідно стягувати у розмірі 1/4 частки від всіх видів доходів відповідача щомісячно від дня пред`явлення позову 02 жовтня 2024 року до 30 червня 2028 року, тобто закінчення навчання у Кременчуцькому національному університеті ім. Михайла Остроградського. Оскільки позивач відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України 08\~липня 2011 року №\~3674-VI «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду із позовом про стягнення аліментів, витрати зі сплати судового збору згідно зі статтею 141 ЦПК України слід покласти на відповідача.

Outcome: approved