Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-20 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ПІНГ-ПОНГ" (далі - позивач, кредитодавець) звернулося до суду із вищевказаним позовом до [PERSON] (далі - відповідач, позичальник) про стягнення заборгованості за договором, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 08.04.2021 між ТОВ "МІЛОАН" та [PERSON] укладено кредитний договір № 103740103, який укладено у електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця та доступний, зокрема через сайт кредитодавця та\\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. На підставі даного договору та платіжного доручення ТОВ "МІЛОАН" перераховано у безготівковій формі за наданими відповідачем реквізитами платіжної картки 10 000,00 грн. 29.07.2021 між ТОВ "МІЛОАН" та ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" укладено Договір відступлення права вимоги № 05Т у відповідності до умов якого, ТОВ "МІЛОАН" відступило на користь ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 103740103. 24.01.2022 між ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" та ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ПІНГ-ПОНГ" укладено Договір факторингу № 1/15 у відповідності до умов якого, ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" відступило на користь ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ПІНГ-ПОНГ" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 103740103. На підставі Договору факторингу № 1/15 від 24.01.2022 ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ПІНГ-ПОНГ" набуло право грошової вимоги за кредитним договором до відповідача в сумі 41 796,00 грн., з яких: 8 550,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 33 246,00 грн. - заборгованість за відсотками. У позові позивач вказує, що [PERSON] належним чином не виконувала умови взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, внаслідок чого допустила заборгованість в загальному розмірі 41 796,00 грн., яку ні первісному кредитору, а ні ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ПІНГ-ПОНГ" не сплачує у добровільному порядку, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом. Окрім того, позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати та витрати на правничу правову допомогу. У визначений судом строк відзиву на позов відповідач не подала. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 25.11.2024 було прийнято до розгляду позов та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 09.01.2025 з метою з`ясування усіх обставин від яких залежить подальше провадження у справі судом направлено до Липовецького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) запит, стосовно надання повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо укладень шлюбів та зміни імені громадянином [PERSON] , [INFO] . 13.01.2025 до Липовецького районного суду Вінницької області надійшов витяг з ДРАЦСГ щодо актового запису про шлюб № 840 від 07.05.2022 на [PERSON] , [INFO] . складений Солом`янським відділом державної реєстрації атів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відповідно до якого прізвище відповідача після укладення шлюбу [PERSON] (а.с. 112-116). Відповідач повідомлялася про день та час розгляду справи шляхом направлення судової повістки за зареєстрованою адресою місця проживання. Згідно рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення та відміток відділення Укрпошти "адресат відсутній за вказаною адресою", у зв`язку з чим конверти із вкладеннями повернуто суду, однак згідно положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України судові документи для [PERSON] вважаються врученими. Таким чином, суд вжив усіх можливих заходів для повідомлення відповідача про розгляд справи. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Відповідно до положень частини другої ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із розглядом справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, фіксування судового процесу не здійснювалося. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. З матеріалів справи вбачається, що 08.04.2021 між ТОВ "МІЛОАН" та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит № 103740103 (далі - Договір № 103740103) (а.с. 15-25), відповідно до пункту 1.1. якого Кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п.1.3. Договору надати Позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п. 1.2. Договору (далі-кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі-плата) в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п.1.4. Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі а умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Згідно п. 1.2. Договору № 103740103 сума (загальний розмір) кредиту становить 10 000,00 грн. Відповідно до п. 1.3. Договору № 103740103 Кредит надається загальним строком на 15 днів з 08.04.2021 (дата надання кредиту). Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 23.04.2021 (п. 1.4. Договору № 103740103). Підпунктом 1.5.2. Договору № 103740103 передбачено, що проценти за користування кредитом: 4 500,00 грн., які нараховуються за ставкою 3 відсотки від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Згідно п. 1.5. Договору № 103740103 орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 14 500,00 гривень. При цьому, відповідно до пункту 2.3.1.1. Договору № 103740103 Позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що Кредитодавцем надана така можливість Позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством (далі - Правила). що розміщенні на веб-сайті Товариства tengo.com.ua (далі Сайт Товариства) і є невід`ємною частиною цього Договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом Позичальник має вчинити діє передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. можливі періоди продовження строку кредитування,максимальні ставки комісії за управління та обслуговування кредиту наведені у табличці нижче: строк продовження 3 дні - максимальний розмір комісії, відсоток від поточного залишку кредиту 3.00; строк продовження 7 днів - максимальний розмір комісії, відсоток від поточного залишку кредиту 5.00; строк продовження 15 днів - максимальний розмір комісії, відсоток від поточного залишку кредиту 10.00. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредиту протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за ставкою визначеною п. 1.5.2. Договору. Пунктом 2.3.1.2. Договору № 103740103 передбачено, що Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Відповідно до п. 2.1. Договору № 103740103 кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. У п. 6.1. Договору № 103740103 сторони зазначили, що цей Кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника,що створений в інформаційно-комунікаційній система Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та\\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Відповідно до додатку №1 до Договору № 103740103 сторонами договору узгоджено наступний графік платежів: дата платежу - 23.04.2021; кредит - 10 000,00 грн.; проценти - 4 500,00 грн.; комісія за надання кредиту - 0,00 грн.; разом 14 500,00 грн. Відповідно до процесу оформлення та розгляду заяви 103740103 зазначеного у Анкеті - заяві на кредит № 103740103 [PERSON] , дата народження : 1989-11-15, ідентифікаційний номер: [NUMBER] підписала Договір № 103740103 08.04.2021 10:31:44, за допомогою одноразового ідентифікатора (а.с. 26-27). Згідно платіжного доручення 26584693 від 08.04.2021 ТОВ "МІЛОАН" перерахувало [PERSON] на кредитний рах. № [NUMBER] - 10 000,00 грн (а.с. 28). Згідно відомостей про щоденні нарахування та погашення по кредитному договору № 103740103 судом встановлено, що [PERSON] (ОКПП [NUMBER] ) скористалась правом на пролонгацію двічі: - 23.04.2021 сплативши 1 000,00 грн. комісії, 1 000.00 грн. тіла кредиту та 1 350,00 грн. відсотків, після чого відсотки нараховувались згідно п. 1.5.2 Договору протягом 15 днів; - 07.05.2021, сплативши 450,00 грн. комісії, 450.00 грн. тіла кредиту та 1 386,00 грн. відсотків, після чого відсотки нараховувались згідно п. 1.5.2 Договору протягом 7 днів. З 16.05.2021 відсотки нараховувались згідно п. 1.6. Договору протягом передбачено п. 2.3.1.2 Договору строку, тобто не більше 60 днів - до 14.07.2021 включно (а.с. 29-31). 29.07.2021 між ТОВ "МІЛОАН" та ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" укладено Договір відступлення права вимоги №05Т у відповідності до умов якого, ТОВ "МІЛОАН" зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги у сумі 61 003 008 грн. 23 коп., а ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" зобов`язується здійснити фінансування в порядку передбаченому цим Договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить клієнту, і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладених між клієнтом і боржниками (а.с. 32-46). На підставі відступлення права вимоги №05Т, актів приймання передачі Реєстру Боржників (а.с. 47) ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" набуло право грошової вимоги за Договором № 103740103 укладеного з [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , дата договору - 08.04.2021, сума заборгованості разом - 41 796 грн, заборгованість за тілом кредиту - 8 550 грн., заборгованість по процентах 33 246 грн. Згідно із платіжними інструкціями № 1188 від 12.08.2021, № 1430 від 19.08.2021 та № 1450 від 26.08.2021 ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" перераховано ТОВ "МІЛОАН" плату за договором про відступлення права вимоги №05Т на загальну суму 1 785 000 грн (а.с. 48-50). 24.01.2022 між ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" та ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ПІНГ-ПОНГ" укладено Договір факторингу № 1/15 у відповідності до умов якого, ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" відступає шляхом продажу ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ПІНГ-ПОНГ", а ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ПІНГ-ПОНГ" набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" до боржників (а.с. 52-58). На підставі Договору факторингу № 1/15 та реєстру боржників (а.с. 59) ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ПІНГ-ПОНГ" набуло право грошової вимоги за Договором № 103740103 укладеного з [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , дата договору - 08.04.2021, сума заборгованості разом - 41 796 грн, заборгованість за тілом кредиту - 8 550 грн., заборгованість по процентах 33 246 грн. Згідно із платіжною інструкцією № 217 від 19.04.2023, ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ПІНГ-ПОНГ" перерахувало ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" 150 000,00 грн, як плату за договором факторингу 1/15 від 24.01.2022 (а.с. 60). Частинами першою та третьою статті 512 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина перша статті 1078 ЦК України). Відповідно до статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Суд враховує правову позицію Верховного Суду України, викладену в постанові від 23.09.2015 у справі №6-979цс15, за якою «боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі». Встановлені судом обставини та перевірені зібраними у справі доказами підтверджують, що внаслідок укладення Договору факторингу № 1/15 від 24.01.2022 ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ПІНГ-ПОНГ" набуло право грошової вимоги за Договором про споживчий кредит № 103740103 від 08.04.2021 укладеного з [PERSON] , надані на підтвердження вказаних обставин докази відповідають вимогам щодо належності та допустимості, договір є дійсним, а відповідачем вказаних обставин не спростовано та іншого не доведено, як і не надано доказів сплати грошових коштів за кредитним договором первісному кредитору, що не позбавляється його обов`язку погашення заборгованості за взятими на себе зобов`язаннями. Судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу повернення грошових коштів, отриманих в кредит, та відповідальності за неналежне виконання зобов`язань позичальником. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом. Згідно з частиною першою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно до статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України "Про електронну комерцію" (далі - Закон) визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частин сьомої, дванадцятої статті 11 Закону, електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному статтею 12 цього Закону порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону (в редакції Закону на день укладення Договору № 103740103) встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із системного аналізу положень вищевказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору, щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. Судом встановлено, що [PERSON] підписала анкету - заявку та договір споживчого кредиту, які є предметом цього судового розгляду електронними підписами одноразовим ідентифікатором з метою засвідчення дій згідно з договором, відтак була дотримана презумпція правомірності договору, отож права, набуті за ними сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення такого договору, підлягають виконанню. На спростування вказаних обставин відповідачем не було надано жодних належних та допустимих доказів, тоді як надані позивачем до позову докази відповідають вимогам щодо їх належності та допустимості. Згідно з вимогами статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із статтями 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Приписами абзацу другого частин першої статті 1048 ЦК України визначено, що нарахування процентів може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до положень частин першої та другої статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, про що визначено в статті 209 ЦПК України. Зі статті 213 ЦПК України слідує, що суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі надані сторонами. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що вина відповідача щодо порушення умов виконання зобов`язань є доведеною зібраними та дослідженими судом доказами, що додані до матеріалів справи, а тому право кредитора на повернення кредитних коштів та процентів за їх користування є порушеним. Відповідно до розрахунків наданих позивачем на підтвердження розміру заборгованості відповідача за Договором про споживчий кредит № 103740103 від 08.04.2021 заборгованість [PERSON] перед ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ПІНГ-ПОНГ" становить 41 796 (сорок одна тисяча сімсот дев`яносто шість) гривень 00 коп., з яких: 8 550,00 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 33 246, 00 грн. - заборгованість за відсотками. Ураховуючи, що фактично отримані та використані [PERSON] кошти в добровільному порядку не повернуті, зважаючи на вимоги частини другої статті 530 ЦК України (за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав), беручи до уваги, що договір є дійсним, відповідач користувалася кредитними коштами, а також за обставин встановлених вище судом, що підтверджують набуття прав вимоги позивачем за вказаним кредитним договором до відповідача, суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог щодо стягнення заборгованості за Договором про споживчий кредит № 103740103 від 08.04.2021 у заявленому позивачем розмірі, оскільки він відповідає умовам цього Договору та містить урахування усіх платежів відповідача, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Розподіл судових витрат. Відповідно до частин першої та другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні з позовом до суду, позивачем сплачено судовий збір згідно платіжної інструкції № 251 від 30.10.2024 в сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 коп (а.с. 1), який відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного. Частиною першою статті 133 ЦПК України визначено перелік витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед яких, в тому числі, є й витрати на професійну правничу допомогу Згідно з приписами статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Судом встановлено, що 07.08.2024 між ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ПІНГ-ПОНГ" та адвокатом Білецьким Б.М. було укладено Договір про надання правової допомоги № 43657029, відповідно до п. 1.1. якого Клієнт доручає, а Адвокат приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу (правничу допомогу) в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором (а.с. 65-69). Згідно п. 1.2. Договору про надання правової допомоги № 43657029 від 07.08.2024, з урахуванням додаткової угоди №103950684 від 11.11.2024 до договору № 43657029 про надання правової допомоги від 07.08.2024 Адвокат зобов`язується здійснити представництво та захист інтересів Клієнта у справі щодо стягнення заборгованості з [PERSON] (а.с. 70). Відповідно до п.4.1. Договору про надання правової допомоги № 43657029 від 07.08.2024 загальна вартість послуг складається з вартості наданих юридичних послуг (поточне супроводження), згідно тарифної сітки,вказаної у п.4.8 даного Договору, а також гонорар, який зазначений у п. 4.9. даного Договору. Згідно із детальним описом робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом Білецьким Б.М. необхідних для надання правничої допомоги за позовом ТОВ "ФК "ПІНГ-ПОНГ" щодо стягнення кредитної заборгованості адвокатом надано послуг на загальну суму 6 000,00 грн (а.с. 71). Окрім того, в матеріалах справи наявний акт № 103740103 від 30.09.2024 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) (а.с. 71А) та платіжна інструкція № 760 від 30.10.2024 на суму 6 000,00 грн (а.с. 72). Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України», заява N 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. В додатковій постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23.01.2023, справа № 755/2587/17, зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved