Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-21 00:00:00

Позивач Акціонерне Товариство «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначив,\~що відповідно\~до укладеного\~сторонами договору\~№\~2018330354001\~ від\~24.10.2019\~року , [PERSON] \~ отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту 3000 грн. на картковий рахунок. Кредитний ліміт у подальшому було збільшено до 50000,00 грн. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку із чим станом на 01.02.2024 має заборгованість у розмірі 87599,96 грн., з яких 49925, 00 грн. заборгованість за кредитом ; 37674,96 грн. заборгованість за процентами. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 87599,96 грн. та судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 02.05.2024 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження, сторонам по справі надано строк для подання заяв по суті справи(а.с.106). Представником відповідача\~ адвокатом\~Бубновим В.Ю.\~надано відзив\~на позовну\~заяву ,\~згідно якого\~,\~просить позовну\~заяву АБ\~ПУМБ до\~ [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості залишити\~без задоволення\~,\~розгляд справи\~здійснювати без\~участі відповідача\~та її\~представника.\~У відзиві\~зазначено ,\~що позивачем не доведено правомірність заявлених вимог щодо стягнення відсотків за користування кредитом, оскільки сторони не обумовили у письмовому вигляді умови та порядок їх нарахування , така домовленість між сторонами відсутня в анкеті- заяві. Також звертають увагу суду на те , що між розрахунком заборгованості та випискою з особового рахунку є розбіжності, у виписці зазначені не всі банківські операції. Крім того не погоджуються з сумою заборгованості по кредиту. Сума витрачених [PERSON] кредитних коштів , згідно з випискою банку по особовому рахунку складає 67963,02грн. За час користування кредитною карткою [PERSON] поповнила рахунок(здійснила погашення заборгованості по кредитному договору на загальну суму 42810,00 грн. Такимчином різниця і фактично розмір заборгованості за тілом кредиту складає суму у розмірі 25153,02 грн. (67963,02-42810,00), а 49925,00 грн. , яку банк зазначив у позовній заяв(а.с. 129-136 ). Ухвалою суду від 26.11.2024 року визнано явку представника позивача обов`язковою для дачі особистих пояснень в судовому засіданні. Однак дану ухвалу суду представником позивача не виконано. Представник позивача в судове засідання не з`явився , пояснень суду не надав , будь-яких письмових пояснень від нього на адресу суду не надходило. Сторони в судове засідання не з`явились. Представником позивача у позовній заяві зазначено про розгляд справи за відсутності представника банку. Відповідач та її представник в судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.Представником відповідача у відзиві на позов зазначено про розгляд справи без участі відповідача та її представника(а.с. 136). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 24.10.2019 року [PERSON] звернулась до АТ «ПУМБ» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписала Заяву №2018330354001 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб(а.с. 19), за умовами якої відповідач підтвердила що приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийняття ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погодилась з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через Дистанційні канали обслуговування. Відповідно до\~укладеного між\~АТ «ПУМБ»\~та [PERSON] \~ договору\~№\~2018330354001\~від 24.10.2019\~ року\~(а.с.\~18-19), [PERSON] \~ отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту 3000 грн. на картковий рахунок. В подальшому кредитний ліміт було збільшено до 50000,00 грн. (а.с. 55). 24 жовтня 2019 року відповідачем також підписано паспорт споживчого кредиту(а.с. 20). З виписки про деталізований рух коштів карткового рахунку, відкритого позивачем на підставі заяви №2018330354001 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб вбачається, що відповідачка з листопада 2019 року систематично отримувала та використовувала кредитні кошти, в тому числі для здійснення купівлі товарів, розрахунку за послуги, також відповідачка періодично поповнювала цей рахунок, в тому числі інколи до повного погашення отриманої кредитної суми. Відповідно до позовної заяви , станом на 01.02.2024 року [PERSON] має заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту) у розмірі 49925,00 грн. ; загальний залишок заборгованості за відсотками 37674,96 грн.(а.с. 2) З наданої позивачем виписки з особового рахунку за період з 24.10.2019 по 01.02.2024 вбачається, що відповідачці нараховувались та списувались відсотки за користування лімітом по кредитному договору від 24.10.2019 року (а.с. 83-86). Позивач направив письмову вимогу (Повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, однак заборгованість відповідачем погашена не була (а.с.50-51,53). Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У даному випадку умови договору приєднання розроблені банком , тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Як доказ укладення договору з відповідачем банк надав анкету-заяву № 2018330354001 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб(а.с.18-19), паспорт споживчого кредиту (а.с. 20), виписку про\~рух коштів\~(а.с.\~62-86),\~а також\~Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (нова редакція діє з 12 червня 2019 року), а також додатки, які містять різні умови надання кредитів, в залежності від типу картки , та відповідно різні розміри відсоткових ставок, строків повернення кредиту та процентів(а.с. 21-49). При цьому додані позивачем додатки не містять підтверджень, що саме цю Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» розуміла [PERSON] , ознайомилась і погодилась із нею, підписуючи заяву №2018330354001 від 24.10.2019 року. Відсутність підпису [PERSON] на умовах та правилах публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб фактично надає можливість банку надавати умови в будь-якій редакції та стверджувати, що зазначені умови погоджені з відповідачем. Як визначено у ч.1 ст.638 ЦК України, то істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Натомість Заява №2018330354001 від 24.10.2019 року про приєднання [PERSON] до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, не містить умов щодо розміру процентної ставки за користування кредитними коштами, у тому числі і процентами за ст.625 ЦК України, строку повернення кредиту (користування ним), тощо. Умови договорів приєднання розробляються банком, а тому вони повинні бути зрозумілі усім споживачам банківських послуг та доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяв саме цей Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб і що з ними буз ознайомлений позичальник. Разом з тим відсутні підтвердження, що саме з доданим АТ «ПУМБ» до позовної заяви Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб ознайомилась та погодилась відповідач, підписуючи Заяву про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «ПУМБ», що саме зазначені документи містили умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, і саме у тих розмірах, які застосовані банком у наданому ним розрахунку заборгованості. \~ \~ \~За відсутності\~підтвердження щодо\~конкретно запропонованих\~відповідачу умов\~та правил\~надання банківських\~послуг в\~АТ «ПУМБ»,\~відсутність у\~заяві \~домовленості \~сторін про\~сплату процентів\~за користування\~кредитними коштами,\~пені та\~штрафу за\~несвоєчасне погашення\~кредиту,\~не може\~розцінюватися як\~стандартна(типова)\~форма ,\~що встановлена\~до укладеного\~із відповідачем\~кредитного договору\~,\~оскільки вони\~достовірно не\~підтверджують \~вказаних обставин\~. Оцінюючи паспорт споживчого кредиту, наданого позивачем в якості доказу, суд виходить із наступного. Паспорт споживчого кредиту містить інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо реальної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту. У паспорті споживчого кредиту також міститься припис про те, що інформація зберігає чинність та є актуальною лише до 24.10.2019 року(а.с.20), а отже даний паспорт кредиту не може слугувати доказом погодження між сторонами умов надання кредиту. Крім того , в анкеті-заяві від 24.10.2029 року не зазначено взагалі про те, що цей Паспорт споживчого кредиту є невід`ємною частиною будь-якого договору сторін та зокрема договору №\~2018330354001 від 24.10.2019 року Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Крім цього, підписана сторонами анкета-заява від 24.10.2019 року не містить і строку повернення кредиту (користування ним). Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «ПУМБ » не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому суд приходить до переконання, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником лише обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів"). Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону України "Про захист прав споживачів" споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Конституційний Суд України у Рішенні щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з АТ "ПУМБ " дотрималося вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів", про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. З огляду на зазначене, суд на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, встановивши фактичні обставини, від яких залежить правильність вирішення спору, дійшов висновку про те, що надана позивачем на підтвердження правомірності нарахування відсотків за користування кредитом , Публічна пропозиція АТ «ПУМБ» разом з додатками не підписані відповідачем , а надана заява № 2018330354001 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб не містить умови щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами . Отже не можуть бути застосовані до спірних правовідносин положення ч. 1 ст. 634 ЦК України за змістом якої договором приєднання є договір , умови якого встановлені однією стороною у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Публічна пропозиція АТ ПУМБ , яка викладена на банківському сайті неодноразово змінювалась самим позивачем і доказів , що саме ця Публічна пропозиція існувала на час укладення договору , суду не надано . З огляду на вищенаведене, суд критично ставиться до посилання позивача, що відповідачка ознайомлена з наданою до позову Публічною пропозицією АТ «ПУМБ» та тарифами. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді розмір та умови сплати процентів за користування кредитом, суд дійшов висновку , що відсутні правові підстави для стягнення з відповідача на користь АТ ПУМБ заборгованості по відсоткам за користування кредитом у зв`язку з безпідставністю та недоведеністю позовних вимог в цій частині. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «ПУМБ » не повернуті, а також вимоги частини другої\~статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає законними вимоги позивача про стягнення з боржника суми непогашеного тіла кредиту. Так, з виписки по особовому рахунку, наданої позивачем , вбачається, що сума витрат відповідача перед позивачем за період з 24.10.2019 по 01.02.2024 року становить 66146,63\~ грн.\~ Згідно розрахунку заборгованості (графа «фактичне погашення»), погашена відповідачем сума становить 42816,00 грн. Таким чином , сума заборгованості за тілом кредиту становить 23330,63 грн. (66146,63 грн. (сума витрачених відповідачкою кредитних коштів ) - 42816,00 грн. (сума погашення заборгованості за кредитним договором , в т.ч. відсотків за користування кредитом в розмірі 24771,98 грн. ). Відповідачкою не надано спростування суми боргу у розмірі 23330,63 грн., а також доказів що дана сума боргу погашена станом на день розгляду справи, тому ця сума підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. В іншій частині заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 січня 2020 року у справі № 643/5521/19 (провадження №61-20093св19) зазначено, що: «в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).Встановивши, що анкета-заява від 18 березня 2011 року не містить визначення домовленості сторін про сплату відсотків, апеляційний суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для покладення на відповідача обов`язку по сплаті заборгованості за відсотками пеню, комісію і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами, а відтак, суми надходжень, які банком були розподілені на погашення складових заборгованостей підлягають зарахуванню на погашення саме тіла кредиту.Судова практика у цій категорії справ є незмінною, що не може свідчити про порушення прав банку (правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19)». Аналогічне посилання на вищевказаний правовий висновок міститься і в постанові Верховного Суду від 18 травня 2022 року по справі № 697/302/20 . Судова практика в спорах за позовами банківських установ про стягнення боргу, відносно зменшення заявленої суми боргу на суму безпідставно списаних процентів також відображена в багатьох актуальних судових рішеннях, в тому числі судів апеляційної інстанції, наприклад: в постанові Запорізького апеляційного суду від 13.03.2024 р. по справі № 333/7075/23, постанові Київського апеляційного суду від 08.03.2024 р. по справі №755/6711/23, постанові Дніпровського апеляційного суду по справі від 05 березня 2024 року по справі № 759/14456/22 та інші. Оскільки позовні вимоги задоволені частково, то відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідача [PERSON] на користь позивача АТ «ПУМБ» підлягає стягненню судовий збір, пропорційно задоволеним вимогам від заявлених, в сумі 645,16 грн., виходячи з такого розрахунку: (заявлено суму у розмірі 87599,96 грн., задоволено на суму 23330,63 грн.) 2422,40 грн. судовий збір , сплачений при подачі позову до суду х 23330,63 грн./ 87599,96 грн. = 645,16 грн.). \~ \~ \~ \~На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial