Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-16 00:00:00

До Великоберезнянського районного суду Закарпатської області звернулось Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (надалі також АТ КБ «ПРИВАТБАНК», позивач) до [PERSON] (надалі також відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 23.02.2023 між сторонами укладено Кредитний договір б/н від 14.08.2023 (надалі Кредитний договір) про надання шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника строкового кредиту у розмірі 139800, 00 грн. на строк 36 міс. із встановленням річної відсоткової ставки у розмірі 18 %. За допомогою OTP пароля позивач з відповідачем підписали 23.02.2023 Графік кредиту та відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки, а саме кожного місяця, починаючи з наступного місяця після укладання цього договору, здійснювати повернення кредиту та сплачувати нараховані банком проценти за користування кредитом рівними платежами в розмірі та строки, зазначені згідно з графіком. Позивач зауважуэ, що виконав умови Кредитного договору та надав відповідачу кредитні кошти. Проте відповідач не надавав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Кредитного договору та Графіку кредиту. Таким чином у порушення умов Кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов`язання за вказаним Кредитним договором не виконав. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за Кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості у відповідача станом на 29.09.2024 виникла має заборгованість у розмірі 133 251, 68 грн., яка складається з: 128 150,01 грн. заборгованості за тілом кредиту та 5 101, 67 грн. заборгованості за нарахованими відсотками. Оскільки по теперішній час відповідач грошові кошти не повернув, позивач за захистом своїх прав звернувся до суду. Ухвалою Великоберезнянського\~районного суду\~Закарпатської області\~від 16.12.2024 відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судовому засіданні представник АТ КБ «ПРИВАТБАНК» позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та просив такі задовольнити. Проти заочного розгляду справи та прийняття рішення не заперечив. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання черговий раз не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи суду не подавав. \~ \~ \~ \~Відповідно до п.п. 2, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. \~ \~ \~ \~Частиною 3 ст. 131 ЦПК України передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. \~ \~ \~ \~За таких обставин 17.01.2025 судом у порядку вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України постановлено проводити заочний розгляд справи. \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив таке. \~ \~ \~ \~Матеріалами справи підтверджено, що 23.02.2023 [PERSON] за допомогою власноручного підпису, здійсненого на планшеті, підписано Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (надалі Заява), що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України». Відповідачем погоджено використання ОТР пароля в якості підпису та інших видів простого електронного підпису, а саме при здійсненні будь-якої операцій та правочинів між сторонами за допомогою ОТР паролю як простого електронного підпису Сторони домовилися вважати, що він однозначно ідентифікує особу клієнта та є логічно пов`язаний із електронними даними про будь-яку операцію або правочин виключно за умови, якщо підтвердження Клієнтом здійснення операції або укладення правочину здійснено шляхом введення у відповідне поле інтерфейсу програмного комплексу або сайту Банку цифрової послідовності, яка повністю ідентична надісланому Банком ОТП-паролю на фінансовий номер телефону Клієнта. У подальшому Відповідач з метою отримання послуги «Миттєва розстрочка. Кредит готівкою» 4.08.2023 підписав Паспорт кредиту за допомогою ОТР пароля та за допомогою ОТР пароля уклав з позивачем Кредитний договір б/н від 14.08.2023 про надання строкового кредиту у розмірі 139 800,00 грн. шляхом перерахування коштів на поточний рахунок відповідача на строк 36 міс. із встановленням річної відсоткової ставки у розмірі 18 %. Відповідно до п. 4.1. Кредитного договору за користування кредитом позичальник зобов`язується кожного місяця, починаючи з наступного місяця після укладання цього договору, здійснювати повернення кредиту та сплачувати нараховані банком проценти за користування кредитом, рівними платежами в розмірі та строки, зазначені згідно з Графіком, шляхом зарахування на рахунок, відкритий у банку. Одночасно 14.08.2023 відповідачем за допомогою ОТР пароля підписано Графік кредиту. Вказані кошти перераховано позивачем на рахунок відповідача, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ім`я [PERSON] (договір б/н), випискою за договором № б/н за період 14.08.2023 по 10.01.2024. При цьому, як убачається, відповідач не надавав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Кредитного договору та Графіку кредиту, про що свідчить виписка за договором № б/н за період 14.08.2023 01.10.2024 від 01.10.2024 та розрахунок заборгованості за договором № б/н від 14.08.2023, укладеного між ПРИВАТБАНКОМ та клієнтом [PERSON] , станом на 29.09.2024. Відтак у порушення умов Кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором відповідно до Графіку кредиту не виконав. У зв`язку з невиконанням відповідачем умов Кредитного договору з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, станом на 13.09.2023 у нього утворилась перед позивачем заборгованість у розмірі 133 251, 68 грн., з яких 128\~150, 01 грн. складає заборгованість за тілом кредиту, та 5101, 67 за простроченими відсотками. У зв`язку з непогашенням відповідачем вказаної заборгованості в добровільному порядку, позивач звернувся в суд з вказаним позовом. Вирішуючи порушений перед судом спір, суд виходить з такого. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч. 4 ст. 203 ЦК України). Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (ч. 1 ст. 205 ЦК України). Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. В ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В ч.1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі статтями 526, 530, 610 ЦК України та частиною 1 статті 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц зроблено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року у справі № 686/13446/15. Аналіз наданих позивачем доказів дає підстави для висновку, що належними та допустимими доказами у справі доведено факт укладення між сторонами у справі Кредитного договору, факт отримання відповідачем кредиту в розмірі 139\~800.00 грн. та факт невчасного повернення відповідачем вказаних коштів, у зв`язку з чим виникла заборгованість на загальну суму 133 251,68 грн. Водночас відповідачем не спростовано наявність перед позивачеам вказаної суми заборгованості, у зв`язку з чим така підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422,40 грн., сплачений останнім при пред`явленні позову.

Outcome: approved