Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-15 00:00:00

До Калинівського районного суду Вінницької області 08.11.2024 надійшла позовна заява [PERSON] до Калинівської міської ради Вінницької області про визнання права на спадщину за заповітом, після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою судді Калинівського районного суду Вінницької області від 13.11.2024 у цій справі відкрито провадження, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, у справі призначено підготовче судове засідання на 13.12.2024 на 13:00 хв. Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 13.12.2024 призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні в приміщенні на 16:00 год. 16 січня 2024 року, за клопотанням представника позивача адвоката Шимотюк О.В. витребувано у державного нотаріуса Калинівської державної нотаріальної контори Вінницької області Василишиної Л.В. копію спадкової справи після смерті [PERSON] . Згідно із позовними вимогами [PERSON] [INFO] помер його батько [PERSON] , що проживав в с. Мізякові Хмільницького району Вінницької області. Після його смерті залишилося спадкове майно земельна частка (пай) розміром 1,27 га в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Мізяківської сільської ради згідно із сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ВН №0378577, вартістю 36458,14 грн. Згідно із заповітом від 16.07.2007 батько заповів все своє майно йому, [PERSON] [PERSON] прийняв спадщину після смерті батька, подавши державному нотаріусу Калинівської державної нотаріальної контори Вінницької області заяву про прийняття спадщини. Але під час оформлення спадщини нотаріус повідомив про неможливість її оформлення в нотаріальному порядку. 22.02.2024 він отримав постанову про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, так як у нього відсутній оригінал сертифікату на право на вказану земельну ділянку (пай). Інших спадкоємців немає. До Калинівського районного суду Вінницької області 23.12.2024 та 15.01.2025 за допомогою засобів підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» надійшов відзив представника відповідача Калинівської міської ради Трохименка М.В., згідно із яким ця міська рада визнає позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі, не заперечує щодо визнання позовних вимог, просить розгляд справи проводити без його присутності. Крім того, до суду 23.12.2024 надійшли витребувані судом копії матеріалів спадкової справи щодо померлого [PERSON] . Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . При житті [PERSON] належало право на земельну частку (пай) в СВК (КСП) «Діброва» с. Мізяків Калинівського району Вінницької області, розміром 1,27 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай)\~серії ВН №0378577, виданого на ім`я [PERSON] , який втрачено. Згідно із заповітом, складеним 16.07.2007 та посвідченим секретарем виконавчого комітету Мізяківської сільської ради Калинівського району Вінницької області Мусієнко Л.В., [PERSON] заповів усе своє майно своєму сину [PERSON] . Спадщину після смерті батька [PERSON] прийняв, подавши 30.11.2021 заяву до Калинівської державної нотаріальної контори Вінницької області. Водночас постановою державного нотаріуса Калинівської державної нотаріальної контори Вінницької області Василишиної Л.В. від 22.02.2024 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Діброва» с. Мізяків Калинівського району Вінницької області, розміром 1,27 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у зв`язку з відсутністю в спадкоємця документу на ім`я спадкодавця, який посвідчує право на земельну частку (пай). Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акту про право власності на землю (пункт 17 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України). Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. У п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року роз`яснено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акту про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року (561-12), Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно з положеннями ч.ч. 1-4, 9, 10 ст. 5 Земельного кодексу України 1990 року (в редакції 1992 року) земля може належати громадянам на праві колективної власності. Суб`єктами права колективної власності на землю є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, садівницькі товариства, сільськогосподарські акціонерні товариства, у тому числі створені на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Розпорядження земельними ділянками, що перебувають у колективній власності громадян, здійснюється за рішенням загальних зборів колективу співвласників. У колективну власність можуть бути передані землі колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств в тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, землі садівничих товариств - за рішенням загальних зборів цих підприємств, кооперативів, товариств. Кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу. Право на земельну частку може бути передано у спадщину в порядку і на умовах, передбачених цивільним законодавством щодо успадкування майна, та статутом відповідного колективного підприємства. За відсутності спадкоємців переважне право на земельну частку мають члени цих підприємств, кооперативів і товариств. Як вбачається з листа Відділу № 7 Управління з надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області за 5103/475-23 від 28.11.2023 відповідно до Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавалися Калинівською районною державною адміністрацією Вінницької області [PERSON] отримав сертифікат на земельну частку (пай) ВН №0378577. Відповідно до записів даної книги [PERSON] на підставі рішення Калинівської РДА від 04.10.2004 № 371 успадкував право на земельну частку (пай) (запис від 08.10.2004). Разом з тим, відповідно до Книги реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди за [PERSON] відсутній запис щодо реєстрації права власності на земельну ділянку. Згідно Національної Кадастрової Системи реєстрація даної земельної ділянки не здійснювалася, кадастровий номер не присвоювався. Сертифікат на вищезазначену земельну ділянку друкувався в одиничному екземплярі і видався власнику на руки, тому відсутня можливість надати його дублікат. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. За відсутності настання зазначених юридичних фактів у їх сукупності, до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай). Відповідач позовні вимоги визнає, тому відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). Враховуючи вищевикладене та за відсутності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за законом, суд вважає за можливе визнати за позивачем право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорцій но до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. При подачі позову [PERSON] сплачено судовий збір в розмірі 1211,20 грн. Водночас у позовній заяві міститься прохання судові витрати залишити за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved