Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-16 00:00:00

I.Стислий виклад позиції позивача, відповідачів та третьої особи. Представник позивача [PERSON] - адвокат Мельник І.О. звернулась до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Заводський відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про зняття арешту з нерухомого майна. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності позивачу [PERSON] . Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 363257478 від 25.01.2024 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 45395463, виданий 22.01.2015, видавник: [PERSON] , Заводський відділ державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції, Дніпропетровська область, державним реєстратором Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області Івашиною Анатолієм Андрійовичем було зареєстровано обтяження, а саме: вид обтяження: арешт нерухомого майна; тип об`єкта: все нерухоме майно; адреса: [ADDRESS] ; особа, майно/права якої обтяжуються: [PERSON] . При цьому нерухоме майно-квартира за зазначеною адресою ніколи не належала на праві власності [PERSON] . 08 липня 2020 р. при підготовці до нотаріальної дії щодо зазначеної квартири [PERSON] , як власниця (частки 1/1), дізналась, що на її квартиру був накладений арешт згідно вище зазначеної постанови державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області. 09 липня 2020 р. [PERSON] звернулась із письмовою заявою про зняття арешту з нерухомого майна, яке належить їй на праві власності (частки 1/1) за адресою у [ADDRESS] , - до Заводського відділу державної виконавчої служби м.Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. 10.07.2020 р. від Заводського відділу державної виконавчої служби у м.Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) на адресу позивачки надійшла відповідь, що для забезпечення примусового виконання виконавчого листа №2/409/1408/12 від 30.07.2014 виданого Дніпровським районним судом м.Дніпродзержинська про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів, був накладений арешт на нерухоме майно за адресою у [ADDRESS] та інформація про арешт належного їй ( [PERSON] ) майна помилково внесена державним реєстратором Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, а Аверченко Т.Т. відповідно необхідно звернутися з цього питання до Департаменту муніципальних послуг та регуляторної політики Кам`янської міської ради або до Центрального ВДВС у м.Дніпро Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), - для вирішення питання по суті. Таким чином, накладений арешт на нерухоме майно квартиру за адресою у [ADDRESS] , яке належить на праві приватної власності (частка 1/1) [PERSON] , був помилково накладений для забезпечення примусового виконання виконавчого листа №2/409/1408/12 від 30.07.2014, виданого Дніпровським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів, тобто арешт накладений не на майно боржника, а на майно іншої людини. Так, позивачка, [PERSON] , має намір розпорядитися належним їй нерухомим майном, а саме квартирою за адресою: [ADDRESS] . Отже, накладення арешту та внесення відповідного запису до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обмежує її законні права як власника. Тому, позивач, з урахуванням позовної заяви викладеної у новій редакції від 03.08.2024р., просить суд: скасувати арешт нерухомого майна, належне на праві приватної власності (частка 1/1) [PERSON] , а саме квартири за адресою: [ADDRESS] , який накладений при примусовому виконанні виконавчого листа №2/409/1408/12 від 30.07.2014, виданого Дніпровським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів, а саме вид обтяження: арешт нерухомого майна; номер запису про обтяження: 8469767 (спеціальний розділ); дата, час державної реєстрації: 23.01.2015 10:11:47; державний реєстратор: Івашина Анатолій Андрійович, Дніпродзержинське міське управління юстиції, Дніпропетровська обл.; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 18804764 від 23.01.2015 10:13:45, [PERSON] , Дніпродзержинське міське управління юстиції, Дніпропетровська обл.; відомості про суб`єктів обтяження: Орган державної влади, Обтяжувач: Заводський відділ державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції, код ЄДРПОУ: 34974176, країна реєстрації: Україна, адреса: Україна, 51931, Дніпропетровська обл., м.Дніпродзержинськ, вул.Спортивна, 19. II. Заяви, клопотання позивача, відповідачів та третьої особи. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник - адвокат Мельник І.О. не з`явились, позивач надала суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просять їх задовольнити, посилаючись на підстави, зазначені в уточненій позовній заяві. В судове засідання [PERSON] не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. В судове засідання [PERSON] не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. В судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Заводського відділу\~державної виконавчої\~служби у\~місті Кам`янське\~Кам`янського району\~Дніпропетровської області\~Південного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції (м.\~Одеса)не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника. III. Процесуальні дії по справі. 20 березня 2024 року ухвалою суду відкрито провадження по справі та справу призначено до підготовчого судового засідання. 30 жовтня 2024 року ухвалою суду заяву представника позивача Мельник І.О. в інтересах позивача [PERSON] про заміну відповідача на належного по цивільній справі за позовом [PERSON] , яка діє в інтересах позивача [PERSON] до Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) «про зняття арешту з нерухомого майна», задоволено. Замінено відповідача Заводський відділ\~державної виконавчої\~служби у\~місті Кам`янське\~Кам`янського району\~Дніпропетровської області\~Південного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції (м.\~Одеса)\~на належного\~відповідача [PERSON] \~та [PERSON] .Залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Заводський відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. IV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. Судом встановлено, що [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого 22.10.2010 року приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Кир`як С.А. та зареєстрованого в реєстрі за №1525, на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . Даний факт підтверджується також витягом №27931648 про державну реєстрацію прав від 09.11.2010р.; витягом №9149621 з Державного реєстру правочинів від 22.10.2010р.; свідоцтвом про право на спадщину за законом від 08 липня 2020 року, виданим державним нотаріусом Першої кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Новіковою Л.В. та зареєстрованим в реєстрі за №1-1024; витягом №60846645 про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 08.07.2020 р.; витягом №215452889 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08.07.2020р. (а.с.12-17). Згідно довідки N 001274571 про склад сім`ї, наданої 19.02.2024 р. ТОВ «Абонент XXI» вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована тільки [PERSON] (а.с.18). Згідно інформації № 363257478 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 25.01.2024 р. вбачається, що на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 45395463, виданого 22.01.2015, видавник: [PERSON] , Заводський відділ державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції, Дніпропетровська область, державним реєстратором Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області Івашиною Анатолієм Андрійовичем було зареєстровано обтяження, а саме: вид обтяження: арешт нерухомого майна; тип об`єкта: все нерухоме майно; адреса: [ADDRESS] ; особа, майно/права якої обтяжуються: [PERSON] (а.с.19-20). Державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Максютенко А.М. 22.01.2015р. видано постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження по ВП №45395463, при примусовому виконанні: виконавчого листа (дублікат) №2/409/1408/12, виданого 30.07.2014р. Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів. 09 липня 2020 р. [PERSON] звернулась із письмовою заявою про зняття арешту з нерухомого майна, яке належить їй на праві власності (частки 1/1) за адресою: [ADDRESS] , - до Заводського відділу державної виконавчої служби міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.22). 10.07.2020 від Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) на адресу [PERSON] надійшла відповідь №8/27568, відповідно до якої вбачається, що інформація про арешт належного їй ( [PERSON] ) майна помилково внесена державним реєстратором Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, Аверченко Т.Т. відповідно необхідно звернутися з цього питання до Департаменту муніципальних послуг та регуляторної політики Кам`янської міської ради або до Центрального ВДВС у м.Дніпро Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), - для вирішення питання по суті (а.с.23). 15 липня 2020 р. [PERSON] звернулась із письмовою заявою про зняття арешту з нерухомого майна, яке належить їй на праві власності (частки 1/1) за адресою: [ADDRESS] , - до Департаменту муніципальних послуг та регуляторної політики Кам`янської міської ради (а.с.24-25). Згідно відповіді №01-04/1266 Департаменту муніципальних послуг та регуляторної політики Кам`янської міської ради від 31.07.2020 [PERSON] було запропоновано для вирішення даного питання звернутися до суду (а.с.26). 23 липня 2020 р. [PERSON] звернулась із письмовою заявою про зняття арешту з нерухомого майна, яке належить їй на праві власності (частки 1/1) за адресою: [ADDRESS] , - до Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради (а.с.27-28). Згідно відповіді № 10-11/1080 Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради від 03.08.2020р. вбачається, що зняття арешту з майна може бути здійснено шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса з наданням відповідних для реєстрації документів (а.с.29). 23 липня 2020 р. [PERSON] звернулась із письмовою заявою про зняття арешту з нерухомого майна, яке належить їй на праві власності (частки 1/1) за адресою: [ADDRESS] , - до Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.30-31). Згідно відповіді №А-2737-02, 02/1 Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 07.08.2020р. [PERSON] запропоновано з цього питання звернутися до суду (а.с.32). V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Пунктом 1 статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями ст. 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Право на звернення до суду за судовим захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів є одним із важливіших конституційних прав громадян та юридичних осіб. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини. Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікована Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР) передбачено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Основною метою ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини. Так, рішення у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Новоселецький проти України» від 11 березня 2003 року, «Федоренко проти України» від 1 червня 2006 року. Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі статті 1. Зокрема, необхідно щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності. Відповідно до ч. 2 ст. 30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини. Норми статті\~41\~Конституції України\~встановлюють принцип\~непорушності права\~приватної власності.\~Кожен має\~право володіти,\~користуватися і\~розпоряджатися своєю\~власністю,\~результатами своєї\~інтелектуальної,\~творчої діяльності. Право\~приватної власності\~набувається в\~порядку,\~визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до вимог ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно до вимог ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», арешт може бути знятий за рішенням суду. Згідно до ч. 1, 2\~ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Як роз`яснено п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05 квітня 2022 року по справі № 343/2260/20. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~ Таким чином, наявність арешту майна, який накладено при виконання рішення суду, в якому боржником не є позивач, [PERSON] , обмежує законні права позивача, [PERSON] , як власника, позбавляє її можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Таким чином, аналізуючи зазначені норми закону, повно та всебічно з`ясувавши вищевказані обставини, які стосуються предмету доказування, та оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих доказів, суд, вважає, що позов підлягає задоволенню. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). VI. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивач з вимогою про повернення оплаченого судового збору не звертався, судовий збір залишається за позивачем.

Outcome: approved