Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 09 грудня 2024 року у задоволенні вказаного позову відмовлено. 31.12.2024 представник відповідачів адвокат Лишко В. А. засобами поштового зв`язку подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення у справі, до якої додав документи щодо витрат на правничу допомогу, та просив стягнути з позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 26\~500,00 грн на користь кожного з відповідачів. Заяву мотивовано тим, що після ухвалення судового рішення здійснено детальний розрахунок витрат на правову допомогу, ураховано, що адвокат брав безпосередню участь у судових засіданнях, які проводилися не за його місцем постійної роботи у м. Ічня Прилуцького району Чернігівської області, що зумовило додаткові витрати, пов`язані з відрядженням; адвокатом підготовлено відзив на позовну заяву, клопотання, заперечення, пояснення, з урахуванням складності справи, її специфіки та обсягу необхідної юридичної роботи. Представник відповідачів адвокат Лишко В. С. подав до суду заяву про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення без його та відповідачів участі. Представник позивача адвокат Луєнко Ю. В. подав до суду заяву, в якій просив розглянути заяву про ухвалення додаткового рішення без участі сторони позивача, проти задоволення заяви заперечив, оскільки позивач вважає заявлений розмір судових витрат необґрунтованим та таким, що не відповідає принципам реальності та співмірності обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. До відповідачів була подана одна позовна заява, а тому адвокат мав реальну можливість здійснити аналіз матеріалів справи, чинного законодавства та дослідження практики застосування відповідних норм права, що пов`язані з підготовкою документів по суті справи, лише один раз, а не двічі для кожного з відповідачів. Участь у судових засіданнях представника відповідача здійснювалася в межах одного судового провадження, а не окремо стосовно кожного з відповідачів. Відтак, подвійна оцінка вартості таких послуг адвоката суперечить принципу реальності наданої правничої допомоги. Крім того, друк документів, відправлення документів засобами зв`язку не відносить до жодного виду правничої допомоги. Таким чином, позивач вважає, що витрати на професійну правничу допомогу мали б бути зменшені з 53\~000,00 грн до 26\~500,00 грн (по 13\~250 грн на користь кожного відповідача). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Установлено, що 09 грудня 2024 року представник відповідачів адвокат Лишко\~В.\~А. подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його та відповідачів відсутності, відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, стягнути з позивача на користь відповідачів судові витрати. Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 09 грудня 2024 року відмовлено у задоволенні позову Фермерського господарства «Терешківське В.\~О.» до [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок, визнання права користування земельними ділянками та скасування державної реєстрації речових прав. Згідно з доданими до заяви про ухвалення додаткового рішення розрахунками витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, що підлягає сплаті, як судові витрати, від 09 грудня 2024 року, що є додатками № 1 до договору про надання правової допомоги від 18 лютого 2022 року, адвокатом Лишком В. А. надано відповідачам [PERSON] та [PERSON] такі послуги у цивільній справі №\~740/7243/21: аналіз матеріалів справи, консультаційні послуги з питань судового процесу на кожному етапі справи, консультації перед судовими засіданнями 500,00\~грн; аналіз чинного законодавства України та дослідження практики застосування відповідних норм права, що пов`язані із підготовкою документів по суті справи (відзив, заперечення, пояснення) 1000,00 грн; складання документів по суті справи, друк документів, формування документів засобами поштового зв`язку 5000,00 грн; участь у судових засіданнях, підготовка та подача процесуальних документів 20\~000,00 грн, а всього вартість наданих адвокатом послуг кожному з відповідачів становить 26\~500,00 грн. Також до заяви про ухвалення додаткового рішення додано акти приймання-передачі наданих послуг від 09 грудня 2024 року про те, що адвокат надав правову (професійну правничу) допомогу відповідно до додаткової угоди № 1 від 09 грудня 2024\~року, а замовники прийняли вищевказані послуги. Статтею 270 ЦПК України встановлено, що с уд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1)\~стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3)\~судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього\~Кодексу. Заяву про\~ухвалення\~додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Відповідно до\~ст. 59 Конституції України\~кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі ст.\~15\~ЦПК\~України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України). Відповідно до ст.\~1\~Закону\~України\~«Про адвокатуру\~та\~адвокатську\~діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до ч. 3\~ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення, тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Згідно із ч. 1, 3\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких віднесено і витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 3, 4\~ст. 137 ЦПК України\~для визначення\~розміру\~витрат\~на правничу\~допомогу\~з\~метою розподілу\~судових\~витрат\~учасник справи\~подає\~детальний\~опис робіт\~(наданих\~послуг),\~виконаних\~адвокатом,\~та\~здійснених\~ним витрат,\~необхідних\~для\~надання правничої\~допомоги.\~Розмір\~витрат\~на оплату\~послуг\~адвоката\~має бути\~співмірним\~із: 1)\~складністю\~справи\~та виконаних\~адвокатом\~робіт\~(наданих\~послуг); 2)\~часом,\~витраченим\~адвокатом\~на виконання\~відповідних\~робіт\~(надання\~послуг); 3)\~обсягом\~наданих\~адвокатом послуг\~та\~виконаних\~робіт; 4)\~ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі\~недотримання\~вимог\~ч.\~4\~цієї\~статті\~суд може,\~за\~клопотанням\~іншої сторони,\~зменшити\~розмір\~витрат на\~правничу\~допомогу,\~які\~підлягають\~розподілу між\~сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України). Згідно із ч. 8 ст.\~141\~ЦПК\~України розмір витрат,\~які сторона\~сплатила або\~має сплатити\~у зв`язку\~з розглядом\~справи,\~встановлюється судом\~на підставі\~поданих сторонами\~доказів (договорів,\~рахунків тощо).\~Такі докази\~подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №\~922/1964/21 зазначено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18). Зокрема, Велика Палата Верховного Суду в додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41\~Конвенції\~про\~захист\~прав\~людини\~і\~основоположних\~свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited» проти України" від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява №\~19336/04, п. 268). Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Ураховуючи вимоги статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим п. 1, 2, 3 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові на позивача, у разі часткового задоволення на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання про розмір витрат, які належить стягнути з позивача на користь відповідачів, суд ураховує заперечення представника позивача, який вважає завищеним розмір витрат на професійну правничу допомогу, а також визначені нормами процесуального кодексу критерії, згідно з якими суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial