Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-26 00:00:00

І. Виклад позиції заявника. У листопаді 2024 року представник заявника через систему «Електронний суд» звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, у якій просить: встановити факт припинення іпотеки квартири номер [ADDRESS] , загальною площею 59,5 кв.м., право власності на яку належить [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер: [NUMBER] ; скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (Єдиному реєстрі заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна) запис про заборону відчуження трикімнатної квартири номер [ADDRESS] , загальною площею 59,5 кв.м., реєстраційний номер 2212476, зареєстрований 22.07.2005 приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Стаднік І.В. на підставі договору іпотеки, 4042 від 22.07.2005; скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (Державному реєстрі іпотек) запис про іпотеку трикімнатної квартири номер [ADDRESS] , загальною площею 59,5 кв.м., реєстраційний номер 2215029, зареєстрований 22.07.2005 приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Стаднік І.В. на підставі договору іпотеки, 4042 від 22.07.2005. Заява мотивована тим, що 19.03.2004 року заявник на підставі договору дарування посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Пермяковою Л.І. зареєстрованого у реєстрі за номером 800, отримала у власність трикімнатну квартиру номер [ADDRESS] , загальною площею 59, 5 кв.м. Право власності на нерухоме майно зареєстровано Херсонським державним бюро технічної інвентаризації за заявником відповідно до витягу від 22.03.2004 року за реєстраційним номером: 235167, номер запису: 15011 в книзі: 38. 22.07.2005 року між заявником та Акціонерним банком «БРОКБІЗНЕСБАНК» було укладено договір іпотеки з метою забезпечення виконання зобов`язання заявника (позичальника), що випливає з кредитного договору №716/2005 від 21.07.2005 року укладеного між тими ж сторонами. Згідно із іпотечним договором заявник (іпотекодавець) передав банку іпотекодержателю в іпотеку належну їй квартиру. Зазначений договір іпотеки було посвідчено приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Стаднік І.В. та зареєстровано в реєстрі за №4042, що визначено у витягу про реєстрацію в Державному реєстрі іпотек №4187453 від 22.07.2005. У зв`язку із посвідченням іпотечного договору, 22.07.2005 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Стаднік І.В. також було накладено заборону на відчуження квартири належної заявнику, до припинення чи розірвання іпотечного договору та зареєстровано в реєстрі за №4043/453. З часом заявник виконала умови кредитного договору сплативши всю суму отриманої позики, а також нараховані проценти. Заборгованості перед банком не має. Однак, документи про повне повернення суми займу у заявника не збереглись, у зв`язку із тривалим часом на теплових чеках стали відсутні всі записи. Разом із тим заявник наголошує, що між нею та банком ніколи не було спору з приводу стягнення суми позики за кредитним договором та відповідно не здійснювались заходи щодо звернення стягнення за рахунок належної їй квартири, що виступала предметом забезпечення. Квартира і досі належить заявнику, право власності не припинено. Однак не зважаючи на відсутність кредитних зобов`язань з боку заявника перед банком запис про наявність іпотеки та заборони на відчуження належної заявнику квартири досі існує у відповідних реєстрах. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 396044393 від 23.09.2024 належна заявнику квартира має: - зареєстрований запис про обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно з реєстраційним номером 2212476, зареєстроване 22.07.2005 приватним нотаріусом Стаднік І.В. на підставі договору іпотеки, 4042 від 22.07.2005; - зареєстрований запис про обтяження у вигляді іпотеки з реєстраційним номером 2215029, зареєстроване 22.07.2005 приватним нотаріусом Стаднік І.В. на підставі договору іпотеки, 4042 від 22.07.2005. Відповідно до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських організацій державну реєстрацію банку припинено 15.10.2019, Номер запису: 10731110121000818, Підстава: рішення щодо припинення. З метою з`ясування питання про актуальність записів щодо обтяжень квартири, а також отримання інформації щодо повної виплати отриманої позики заявник звернулася до Національного банку України із відповідним запитом. Листом від 18.10.2024 року № 14-0004/78975 Національний банк України повідомив, що відповідно до постанови Правління Національного банку України від 10.06.2014 року №339 «Про відкликання банківської ліцензії» та ліквідацію ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 11.06.2014 року № 45 про початок здійснення процедури ліквідації Банку. Станом на сьогодні процедуру ліквідації ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» завершено. На виконання вимог статті 52/1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд передав, а Національний банк прийняв документи неплатоспроможного банку на зберігання». Окремо Національний банк у листі зазначив, що справи з юридичного оформлення рахунків на ім`я заявниці, виписки про рух коштів на рахунках клієнтів в описах архівних справ ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» не зазначені та на архівне зберігання до Національного банку не передавалися. У додатках до «Звіту про роботу уповноваженої особи на ліквідацію ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК», а саме: «Кредитному портфелі (кредити, надані фізичним особам) Банку станом на 01.09.2014 року» та «Реєстрі реалізації відступлення прав вимоги за кредитними договорами на відкритих торгах за період з 11.06.2014 по 17.05.2019» відсутня інформація стосовно [PERSON] ». На переконання заявника вказане означає, що в архівних звітах, щодо неї відсутня інформація про наявність заборгованості за кредитним договором, а також відсутня інформація про відступлення права вимоги зазначеної заборгованості від Банку іншій будь-якій особі. Отже особи, що є кредитором по відношенню до особи заявника не існує. Разом із вказаним наявність обтяжень у вигляді заборони на відчуження та іпотеки, явно порушує її право власності в частині можливості розпорядження належною заявнику квартирою, а тому посилаючись на практику Верховного Суду, звернулася до суду за захистом своїх прав. ІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 08.11.2024 року заяву прийнято до розгляду та відкрито окреме провадження з призначенням судового засідання. У час призначений для розгляду учасники справи не з`явились у поданих через канцелярію суду заявах просили провести розгляд справи без їх участі. Судом, на підставі частини другої ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. ІІІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. Заявниця [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування, посвідченого 19.03.2004 року приватним нотаріусом м. Херсона Пермяковою Л.І. за реєстровим №800. 22.07.2005 року між [PERSON] та Акціонерним банком «БРОКБІЗНЕСБАНК», який змінив назву на АТ «Брокбізнесбанк», було укладено договір іпотеки з метою забезпечення виконання зобов`язання заявниці, що випливає з кредитного договору №716/2005 від 21.07.2005 року укладеного між тими ж сторонами. Відповідно до кредитного договору позичальник зобов`язалася повернути Іпотекодержателю фактично одержані ним кредитні кошти у сумі 10\~000,00 дол. США, в термін до 20 липня 2007 року; сплатити Іпотекодержателю відсотки у розмірі 15% річних та комісії; сплатити на користь Іпотекодержателя штрафні санкції (пеню, штраф) у випадку невиконання та/ або неналежного виконання Іпотекодавцем прийнятих на себе зобов`язань у розмірі та порядку, встановленим у Кредитному договорі, а також відшкодування збитків та витрат, завданих простроченням стягнення на майно, витрат на утримання і збереження предмету іпотеки. Згідно із іпотечним договором заявник (іпотекодавець) передав банку іпотекодержателю в іпотеку належну їй квартиру [ADDRESS] . Зазначений договір іпотеки було посвідчено приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Стаднік І.В. та зареєстровано в реєстрі за №4042, що визначено у витягу про реєстрацію в Державному реєстрі іпотек №4187453 від 22.07.2005. У зв`язку із посвідченням іпотечного договору, 22.07.2005 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Стаднік І.В. також було накладено заборону на відчуження квартири належної заявнику, до припинення чи розірвання іпотечного договору та зареєстровано в реєстрі за №4043/453. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 396044393 від 23.09.2024 за належною заявниці квартирою зареєстровані наступні обтяження: - у вигляді заборони на нерухоме майно з реєстраційним номером 2212476, зареєстроване 22.07.2005 приватним нотаріусом Стаднік І.В. на підставі договору іпотеки, 4042, 22.07.2005; - у вигляді іпотеки з реєстраційним номером 2215029, зареєстроване 22.07.2005 приватним нотаріусом Стаднік І.В. на підставі договору іпотеки, 4042, 22.07.2005. На підставі постанови Правління НБУ від 28.02.2014 року №107 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до категорії неплатоспроможних» виконавча дирекція Фонду 28.02.2014 року прийняла рішення №9 щодо запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на тимчасову адміністрацію в Публічному акціонерному товаристві «Брокбізнесбанк» з 03.03.2014 року. Відповідно до постанови Правління НБУ від 10.06.2014 року №339 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» виконавча дирекція Фонду 11.06.2014 року прийняла рішення №45 «Про початок здійснення процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «Брокбзнесбанк» і на призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію АТ «Брокбізнесбанк». Відповідно до статті 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» 15.10.2019 року внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань N 910731110121000818 про державну реєстрацію припинення Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» як юридичної особи, отже, ліквідація банку вважається завершеною, а банк ліквідованим. Після ліквідації банку, з метою з`ясування питання про актуальність записів щодо обтяжень квартири, а також отримання інформації щодо повної виплати отриманої позики [PERSON] звернулася до Національного банку України із відповідним запитом. Листом від 18.10.2024 року № 14-0004/78975 Національний банк України повідомив, що на виконання вимог статті 52/1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд передав, а Національний банк прийняв документи неплатоспроможного банку на зберігання». Окремо Національний банк у листі зазначив, що справи з юридичного оформлення рахунків на ім`я заявниці, виписки про рух коштів на рахунках клієнтів в описах архівних справ ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» не зазначені та на архівне зберігання до Національного банку не передавалися. У додатках до «Звіту про роботу уповноваженої особи на ліквідацію ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК», а саме: «Кредитному портфелі (кредити, надані фізичним особам) Банку станом на 01.09.2014 року» та «Реєстрі реалізації відступлення прав вимоги за кредитними договорами на відкритих торгах за період з 11.06.2014 по 17.05.2019» відсутня інформація стосовно [PERSON] . ІV. Оцінка Суду. Правилами ч. 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. За змістом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до статей 3, 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3, абзаци другий і сьомий частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку», пункт 1 частини першої і речення друге цієї частини статті 593 ЦК України). Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України). Однією з таких підстав, встановлених законом, є виконання, проведене належним чином (стаття 599 ЦК України). Обмеження речових прав на нерухоме майно (обтяження нерухомого майна) це обмеження або заборона розпорядження нерухомим майном, установлена відповідно до правочину (договору), закону або актів органів державної влади, місцевого самоврядування, їх посадових осіб, прийнятих у межах повноважень, визначених законом (абзац п`ятий частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»). Записи про державну реєстрацію обтяжень нерухомого майна, а також іпотеки за належного виконання в повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором є перешкодами в реалізації власником права розпорядження відповідним майном. Системний аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави зробити висновок, що після сплати боржником перед банком боргу у повному обсязі, кредитний договір припиняється у зв`язку з виконанням боржником зобов`язання за кредитним договором, а отже, і припиняється дія всіх забезпечувальних договорів. Схожі висновки викладені у постанові Верховного Суду від 26.01.2022 року у справі №127/26402/20, постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 року у справі № 711/4556/16-ц. Якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону) (частина перша статті 8 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частинами третьою, четвертою, шостої статті 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За приписами ЦК України юридичні факти це факти з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. У статті 315 ЦПК України наведено перелік, які саме факти можуть бути встановленні в судовому порядку, проте він не є вичерпним. Вказана норма передбачає встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. ЦПК України не визначено осіб, які є заінтересованими у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які суд розглядає в порядку окремого провадження. Коло заінтересованих осіб визначається залежно від мети встановлення фактів, взаємовідносин таких осіб із заявником у зв`язку з фактами, які підлягають встановленню, і які можуть вплинути на їх права та обов`язки. Неправильне визначення такої особи заявником не є підставою для відмови у задоволенні заяви, оскільки заінтересовані особи повинні бути залучені до участі у справі також з ініціативи суду або можуть вступити у справу з власної ініціативи. У справі, встановлено, що [PERSON] звернулася до суду зі заявою про визнання припиненим обтяження (іпотеки) майна, переданого в іпотеку, та виключення записів про таке обтяження з Державних реєстрів обтяжень, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що зобов`язання за кредитним договором припинено внаслідок належного виконання, тому і іпотека є припиненою. Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань діяльність АТ «Брокбізнесбанк» як юридичної особи припинено 15.10. 2019 року, правонаступники відсутні. Згідно з частиною шостою статті 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» повноваження Фонду, зазначені у пункті 17 частини п`ятої статті 12, пунктах 5 і 6 частини другої статті 37, частині сьомій статті 44 та частинах п`ятій - десятій статті 52 цього Закону, припиняються після повного завершення заходів щодо банку, передбачених частинами п`ятою - десятою статті 52 цього Закону. Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 13.09.2023 року у справі №295/7291/20 у справі з подібними правовідносинами дійшов такого висновку : «Тлумачення, як статті 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 частини першої статті 3 ЦК України свідчить, що загальні засади (принципи) приватного права мають фундаментальний характер, й інші джерела правового регулювання, у першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах цивільного законодавства (див. зокрема, постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року у справі №180/1735/16-ц, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року в справі №520/1185/16-ц, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року у справі №214/7462/20). Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05.09. 2019 року у справі №638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19). Якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону) (частина перша статті 8 ЦК України). Тлумачення частини першої статті 8 ЦК України свідчить: законодавець визначив порядок усунення прогалин в приватному праві. Приватні відносини є різноманітними, а соціальне життя - рухливе. У зв`язку з цим може виникнути необхідність визначення певного правила, яке не закріплено в приватно-правових нормах безпосередньо; умовами застосування аналогії закону є те, що: відносини, до яких застосовується аналогія, охоплюються предметом цивільно-правового регулювання (статті 1, 9 ЦК); наявність прогалини в їх регулюванні (прогалини в праві); відсутній регулятор, який визначав би правило поведінки учасників приватних відносин (норми акту цивільного законодавства або договору); існують правові норми, що регулюють подібні за змістом відносини; застосування аналогії закону не повинно суперечити суті цих відносин. Касаційний суд зауважує, що можуть існувати випадки, коли «відсутня» особа, яка має відповідати за позовом, тобто бути відповідачем (наприклад, припинення юридичної особи внаслідок ліквідації). Касаційний суд констатує, що в ЦК України є прогалина та відсутній регулятор, який визначав би правило поведінки учасників приватних відносин для випадку, коли «відсутня» особа, яка має відповідати за позовом, тобто, бути відповідачем (наприклад, припинення юридичної особи внаслідок ліквідації). Подібною нормою є абзац третій частини четвертої статті 277 ЦК України, відповідно до якої, якщо особа, яка поширила недостовірну інформацію, невідома, то фізична особа, право якої порушено, може звернутися до суду із заявою про встановлення факту недостовірності цієї інформації та її спростування (абзац третій частини четвертої статті 277 ЦК України). Тому Касаційний Суд підкреслює, що коли «відсутня» особа, яка має відповідати за позовом, тобто бути відповідачем (наприклад, припинення юридичної особи внаслідок ліквідації), то особа (іпотекодавець) може звернутися із заявою про встановлення факту припинення іпотеки, скасування запису про заборону відчуження нерухомого майна та запису про іпотеку згідно з абзацом третім частини четвертої статті 277 ЦК України, яка підлягає застосуванню на підставі аналогії закону. У справі, що переглядається, за таких обставин та з урахуванням наявних підстав вважати іпотеку припиненою, касаційний суд вважає за можливе встановити факт припинення іпотеки та скасувати запис про заборону відчуження на іпотечне майно та про іпотеку, які внесені на підставі договору іпотеки від 26 грудня 2006 року. Касаційний суд акцентує увагу, що ця постанова Верховного Суду є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про скасування заборони відчуження нерухомого майна та запису про іпотеку.» Аналогічні висновки містяться в постановах Верховного Суду від 13.06.2024 року у справі № 333/8899/21 та 13.11.2024 року у справі №308/14160/21 . З урахуванням установлених обставин у цій справі, положень статті 609 ЦК України, ліквідації юридичної особи позикодавця (АТ «Брокбізнесбанк») за кредитним договором №716/2005 від 21.07.2005 року, укладеним між АБ «Брокбізнесбанк» та [PERSON] існують підстави для висновку про припинення зобов`язань за кредитним договором, та внаслідок цього припинення права іпотеки за договором іпотеки від 22.07.2005 року, який укладений між АБ «Брокбізнесбанк» та [PERSON] . За таких обставин, оскільки законом не визначено іншого, крім судового порядку встановлення факту, який просить встановить заявник, суд приходить до висновку, що вимоги заявника є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. V. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. VI. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved