Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

Представник позивача Столітній М.М. звернувся у суд із даним позовом, який мотивує тим, що 14 вересня 2023 року між Товаристовом з обмеженою відповідальністю "Лінеура Україна" та [PERSON] укладено в електронній формі договір № 3980482 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (далі - Кредитний договір). За умовами Кредитного договору сума кредиту складає 13100 грн, строк кредиту - 360 днів: з 14 вересня 2023 року по 08 вересня 2024 року, з періодичністю платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. ТОВ "Лінеура Україна" свої зобов`язання перед відповідачкою за кредитним договором виконало та надало їй кредит в сумі 13100 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну карту [NUMBER] , яку відповідачкою вказано особисто під час укладення договору. Всупереч умовам договору, відповідачка не виконала свого зобов`язання належним чином, внаслідок чого станом на 24 травня 2024 року у неї виникла заборгованість перед первісним кредитором 71002 грн, з яких: 13100 грн - тіло кредиту, 57902 грн - заборгованість за процентами. Враховуючи невиконання відповідачкою своїх боргових зобов`язань перед кредитором, 24 травня 2024 року між ТОВ "Лінеура Україна", як клієнтом, і Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" (далі - ТОВ "ФК "Фінтраст Україна"), як фактором, було укладено договір факторингу № 24/05/2024, за умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за Кредитним договором. Станом на дату укладення договору факторингу № 24/05/2024 від 24.05.2024, строк дії Кредитного договору не закінчився, а тому в межах дії його строку позивачем у період з 24 травня 2024 року по 22 липня 2024 року здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою у сумі 15720 грн. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідачки по Кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає 86722 грн, з яких 13100 грн - тіло кредиту, 57902 грн - нарахованих процентів первісним кредитором, 15720 грн - нарахованих процентів позивачем. Після укладення договору факторингу та переходу права вимоги до відповідачки остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ані на рахунки позивача, ані на рахунки первісного кредитора. Просить стягнути з відповідачки заборгованість в сумі 86722 грн, яка складається із суми заборгованості за основним боргом у розмірі 13100 грн, суми заборгованості за процентами нарахованих первісним кредитором - 57902 грн, суми заборгованості за процентами нарахованих позивачем - 15720 грн, а також сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2422 грн 40 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 10000 грн. Ухвалою суду від 29.11.2024 дану справу прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 25 грудня 2024 року. Ухвалою від 25.12.2024 відкладено судове засідання на 09 год. 10 хв. 20 січня 2025 року. Ухвалою від 20.01.2025 змінено найменування позивача з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" на Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал". Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Представник позивача звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі та підтримання позовних вимог. Відповідачка у поданій до суду заяві позовні вимоги визнала частково, просила справу розгялунти без її участі та зменшити розмір витрат позивача на правову допомогу, оскільки уважає їх завищеними. Позов підлягає до задоволення. Судом установлено, що 14 вересня 2023 року між ТОВ "Лінеура Україна" та [PERSON] було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3980482, який підписаний електронним підписом відповідачки шляхом відтворення одноразового ідентифікатора Р076.За умовами Кредитного договору ТОВ "Лінеура Україна" надає [PERSON] кредит в розмірі 13100 гривень (п. 1.1 Кредитного договору) строком на 360 днів, з періодичністю платежів зі сплати процентів кожні 30 днів (п. 1.3 Кредитного договору). За користування кредитом клієнт сплачує ТОВ "Лінеура Україна" проценти на таких умовах: стандартна процентна ставка становить 2% в день та застосовується в межах всього строку кредиту; знижена процентна ставка становить 1,4% в день та застосовується, якщо клієнт до 14.10.2023 року включно або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, клієнь як учасник програми лояльності отримує від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити клієнт за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою (п. 1.4 Кредитного договору). Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом - 107420 грн; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої ставки - 105062 грн (а.с. 23-32). ТОВ "Лінеура Україна" на виконання умов Кредитного договору 14 вересня 2023 року надало відповідачці кредит у розмірі 13100 грн, перерахувавши на платіжну картку № [NUMBER] , указаною відповідачкою при укладенні Кредитного договору, що підтверджується листами ТОВ "Пейтек Україна" № 20240531-958 від 31.05.2024 та АТ КБ "Приватбанк" № 20.1.0.0.0/7-241212/41910-БТ від 16.12.2024, скерованим на виконання ухвали суду 29.11.2024 (а.с. 16, 104). Згідно з розрахунком заборгованості за Кредитним договором станом 24 травня 2024 року у відповідачки перед ТОВ "Лінеура Україна" виникла заборгованість у сумі 71002 грн, з яких тіло кредиту - 13100 грн, заборгованість за відсотками - 57902 грн (а.с. 39-43) Між ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" та ТОВ "Лінеура Україна" 24 травня 2024 року укладено договір факторингу № 24/05/2024, відповідно до умов якого ТОВ "Лінеура Україна" відступило за грошові кошти ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" право грошової вимоги, строк зобов`язань яких настав або виникне в майбутньому до боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить ТОВ "Лінеура Україна". Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з додатком № 1 та є невід`ємною частиною договору (а.с. 81-85). Згідно із витягом із реєстру боржників до договору факторингу № 24/05/2024 від 24.05.2024 року ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" набуло права грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 3980482 в сумі 71002 гривень, з яких 13100 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 57902 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с. 47). Позивачем після відступлення права вимоги за Кредитним договором до відповідачки нараховано у межах строку дії договору нараховано відсотки за користування кредитом у сумі 15720 грн, що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості ТОВ "ФК "Фінтраст України" за договором № 3980482 про надання споживчого кредиту від 14.09.2023 за 60 календарних днів (24.05.2024-22.07.2024) (а.с. 44). Після відступлення позивачу прав грошової вимоги до відповідачки, остання не здійснила жодного платежу для погашення заборгованості за Кредитним договором. Установлено, що між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, що виникли з Кредитного договору. Згідно з частинами першою, третьою статті 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 5 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" (далі - Закону) визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, ч. 12 ст. 11 Закону електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномустаттею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом. Порядок та підстави нарахування відсотків за користування чужими грошовими коштами, зокрема за кредитними договорами, передбачені статтями 1048 та 1056-1 ЦК України. Зокрема, ч. 1 статті 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 1056-1 ЦК України установлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення виконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Зважаючи на те, що позивачем доведено факт отримання позичальницею кредитних коштів в розмірі 13100 грн, правові підстави для нарахування первісним позикодавцем та позивачем після відступлення права вимоги відсотків протягом погодженого сторонами 360-ти денного строку дії договору у розмірі 73622 грн, що жодним чином не спростовано відповідачкою, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідачки у користь позивача заборгованості за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3980482 від 14.09.2023 року в розмірі 86722 грн. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. За правилами ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача подано до суду наступні документи: договір про надання правничої допомоги № 17/07-24 від 17.07.2024, укладений між ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" та адвокатом Столітнім М.М.; завку № 5652 на виконання доручення по договору № 17/07-24 від 17.07.2024 із зазначенням переліку послуг професійної правничої допомоги та їх вартістю по справі про стягнення заборгованості за кредитним договором № 3980482 від 14.09.2023, укладеним між ТОВ "Лінеура Україна" та [PERSON] ; рахунок на оплату № 5652-13/11-2024 від 13.11.2024 на суму 10000 грн; копію свідоцтва про заняття адвокатською діяльністю серії КС № 9422/10 від 18.09.2020; ордер на надання правничої допомоги від 13.11.2024; акт прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно договору № 17/07-2024 від 17.07.2024, відповіднодо якого адвокат Столітній М.М. надав правову допомогу ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" щодо стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором № 3980482 від 14.09.2023 на загальну суму 10000 грн. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України). Відповідачка у поданій заяві просила зменшити витрати на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, оскільки уважає їх завищеними. Щодо співмірності витрат на правову допомогу слід ураховувати позицію Верховного Суду від 01.09.2020 у справі № 640/6209/19, відповідно до якої розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним із ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також суд має враховувати критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Суд зауважує, що справа не входить до категорії складних та розглядалась у спрощеному провадженні без участі представника позивача. Крім того, послуги надані адвокатом, є типовими для позивача оскільки стягнення заборгованості також є предметом діяльності позивача, відповідно не потребують витрати значного часу на складання документів та визначення правових позиції. Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд бере до уваги доводи відповідачки про зменшення витрат на правничу допомогу, зміст заяв та клопотань представника позивача по суті, складність справи, яка є нескладною та розглядалась в спрощеному позовному провадженні, а також враховує, що представник позивача не брав участі у судовому засіданні. Виходячи з критерію розумності, реальності таких витрат, суд вважає, що визначений розмір оплати є дещо завищеним та не є співмірним обсягу наданих послуг. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved