Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-16 00:00:00

Адвокат Ісоєв М.Н., який діє в інтересах заявника [PERSON] звернувся до суду з заявою, заінтересовані особи: Золочівська селищна рада Богодухівського району Харківської області, Почаївська міська рада Кременецького району Тернопільської області, у якій, з урахуванням уточненої заяви просить: - встановити факт родинних відносин, а саме факт, що [INFO] в с. Феськи Золочівського району Харківської області померла громадянка [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Комарівка Кременецького району Тернопільської області, яка мала реєстрацію місця проживання у квартирі [ADDRESS] , є рідною сестрою матері [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , та відповідно рідною тіткою [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] ; - встановити факт постійного проживання спадкоємця [PERSON] , [INFO] , разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, тобто на день смерті померлої [INFO] в с. Феськи Золочівського району Харківської області її тітки [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Заява обґрунтована тим, що [INFO] в с. Феськи Золочівського району Харківської області померла у віці 83 років громадянка [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Комарівка Кременецького району Тернопільської області, яка проживала зі своєю племінницею - заявницею [PERSON] . Реєстрація смерті [PERSON] була проведена Феськівською сільською радою Золочівського району Харківської області, про що в книзі реєстрації смертей було зроблено відповідний актовий запис за № 47 та заявниці було видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 01 листопада 2011 року. Після чого заявниця провела поховання її тіла на місцевому цвинтарі. Померла [PERSON] за життя не перебувала у шлюбі та не мала дітей. Померла була рідною сестрою матері заявниці [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , уродженки с. Комарівка Кременецького району Тернопільської області. Крім заявниці [PERSON] немає інших осіб, що мають право на спадщину, яка відкрилася після померлої [INFO] її тітки [PERSON] . Спадщина після померлої [PERSON] складається з двох земельних ділянок, загальною площею 1,97 га. Нотаріусом Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області Борисенко К.В. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.02.2024 р за № 129/02-31, в якій видачу Свідоцтва про право на спадщину вважала неможливою та рекомендувала заявниці звернутися до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин між нею - [PERSON] та її померлою тіткою [PERSON] , через те що її матір зазначено у свідоцтві про її народження та інших документах, як [PERSON] , [INFO] , а померлу тітку по батькові зазначено [PERSON] , а також через те, що факт прийняття спадщини наданими документами не підтверджується. Вказане перешкоджає вирішенню питання оформлення її спадкових прав. В судове засідання заявник не з`явилася, надавши суду заяву, у якій просить здійснити розгляд заяви за її відсутності, вимоги підтримує. Адвокат Ісоєв М.Н., який діє в інтересах заявника [PERSON] у судовому засіданні підтримав заяву і просив її задовольнити в повному обсязі. Представник Золочівської селищної ради Богодухівського району Харківської області Коваленко В.М. у судове засідання не з`явився, надавши заяву, у якій просить здійснити розгляд справи за відсутності представника селищної ради та вирішити справу на розсуд суду. Представник Почаївської міської ради Кременецького району Тернопільської області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що батьками заявниці [PERSON] , [INFO] , були [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис №01, виданим виконавчим комітетом Градівської сільської ради Кременецького району Тернопільської області 03.05.2023 (зворотній а.с. 8). Згідно з ксерокопією первісного свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] її батько: на російській мові « [PERSON] », мати: [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 07.04.1954 (а.с. 8). Згідно з даними архівної довідки про народження виданої Державним архівом Тернопільської області від 30.10.2023 № Б-162/04-15/1 у документах архівного фонду Парафіяльні управління православного віросповідання Кременецького повіту Волинської Губернії в метричній книзі про народження, шлюби, смерть церкви села Комарівка Кременецького повіту, Кременецького району за 1923, 1924 роки є відомості, що [PERSON] народилася [INFO] , хрещена [INFO] в селі Комарівка Кременецького повіту, Кременецького району Тернопільської області. Батьки: [PERSON] , син [PERSON] та [PERSON] , обоє православного віросповідання. Метричний запис під № 22 (а.с.14). Згідно з даними архівної довідки про народження виданої Державним архівом Тернопільської області від 30.10.2023 № Б-162/04-15/2 у документах архівного фонду Парафіяльні управління православного віросповідання Кременецького повіту Волинської Губернії в метричній книзі про народження, шлюби, смерть церкви села Комарівка Кременецького повіту, Кременецького району за 1928 рік є відомості, що [PERSON] народилася [INFO] , хрещена [INFO] в селі Комарівка Кременецького повіту, Кременецького району Тернопільської області. Батьки: [PERSON] , син [PERSON] та [PERSON] , уроджена Скакоуз, обоє православного віросповідання. Метричний запис під № 31 (а.с.9). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с. 12). [INFO] в селі Кімната Кременецького району Тернопільської області померла у віці 88 років громадянка [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 1, виданим Гаївською сільською радою Кременецького району Тернопільської області 10.01.2011 (а.с. 14). [INFO] в с. Феськи Золочівського району Харківської області померла у віці 83 років громадянка [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Комарівка Кременецького району Тернопільської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис №47, виданого Феськівською сільською радою Золочівського району Харківської області 01.11.2011 (а.с. 13). Спадщина після померлої [PERSON] складається з двох земельних ділянок, загальною площею 1,97 га, які знаходяться у селі Валігури Почаївської територіальної громади Кременецького району Тернопільської області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 006819, виданим на підставі розпорядження Кременецької районної державної адміністрації Тернопільської області від 1 березня 2004 року № 114 (а.с. 17, 18, 19). Відповідно до довідки виданої старостою Феськівського старостинського округу [PERSON] від 21.02.2022 № 14.12-01-09/135 спадкодавець [PERSON] , [INFO] , на день своєї смерті [INFO] проживала за адресою: [ADDRESS] . На момент смерті та протягом останніх п`яти років разом з нею за вказаною адресою проживала: племінниця- [PERSON] , 1954 р.н. (а.с. 20). Відповідно до довідки виданої старостою Феськівського старостинського округу [PERSON] від 11.04.2023 спадкодавець [PERSON] , [INFO] , на день своєї смерті [INFO] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . На момент смерті та протягом шести місяців від дня її смерті разом з нею за вказаною адресою зареєстрованих осіб не було (а.с. 76). Постановою державного нотаріуса Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області Борисенко К.В. від 10.02.2024 за № 129/02-31 заявнику було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та видачі Свідоцтва про право на спадщину і рекомендовано [PERSON] звернутися до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин між нею - [PERSON] та її померлою тіткою [PERSON] , через те що її матір зазначено у свідоцтві про її народження та інших документах, як [PERSON] , [INFO] , а померлу тітку по батькові [PERSON] , а також через те, що факт прийняття спадщини наданими документами не підтверджується (а.с. 15). У даній постанові нотаріуса зазначено, що за даними перевірки алфавітних книг обліку спадкових справ, з дня смерті і по теперішній час заяв про прийняття спадщини чи про відмову від спадщини тощо не надходило, свідоцтва про право на спадщину не видавались. Згідно з даними Спадкового реєстру станом на 10 лютого 2024 року, спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину відсутні. Допитана у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що [PERSON] була рідною сестрою матері [PERSON] , та тіткою [PERSON] . Вони разом проживали у квартирі [ADDRESS] . Останні роки життя [PERSON] важко хворіла, не могла себе обслуговувати. У всьому їй допомагала [PERSON] , купувала ліки, продукти харчування. У 2011 році [PERSON] померла, [PERSON] її поховала на місцевому цвинтарі. Зазначила, що різниця в імені по-батькові [PERSON] та [PERSON] виникла напевно через неграмотність тих, хто вносив записи про реєстрацію дати народження, дати смерті. Допитана у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що вона є дочкою заявниці [PERSON] . Мати мешкала разом з тіткою [PERSON] у квартирі [ADDRESS] . [PERSON] останні роки життя важко хворіла і не могла сама себе обслуговувати, тому мати забрала свою тітку до себе жити у квартирі [ADDRESS] . За змістом статей 15 і 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до частин першої та другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка в разі відсутності спору розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. В силу ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261- 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу (ст.1258 ЦК України). У пункті 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у кожній справі після її порушення суддя зобов`язаний з`ясувати, які фізичні особи і організації можуть бути заінтересовані у вирішенні цієї справи і підлягають виклику в судове засідання, у необхідних випадках запропонувати заявникові та заінтересованим особам подати додаткові докази на підтвердження заявлених вимог чи заперечень проти них. Відповідно до положень статті 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Таким чином, у п`яту чергу спадкують наступні родичі спадкодавця: онуки (другий ступінь споріднення); правнуки, прабаба, прадід, племінники (третій ступінь споріднення); двоюрідні брати та сестри, двоюрідні онуки; двоюрідні діди та бабки, двоюрідні брати та сестри (четвертий ступінь споріднення); двоюрідні правнуки, двоюрідні прадіди та прабабки, двоюрідні племінники, двоюрідні дядьки та тітки, троюрідні брати та сестри (п`ятий ступінь споріднення); троюрідні правнуки, троюрідні прадіди та прабабки, троюрідні племінники, троюрідні дядьки та тітки, чотириюрідні брати та сестри (шостий ступінь споріднення). Частиною 1 статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 79 ЦПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно з ч. 2 ст. 80 ЦПК України питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Щодо вимог про встановлення факту родинних відносин У цій справі встановлено, що підставою для відмови заявнику у отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріусом зазначена, зокрема, відсутність доказів родинних відносин спадкодавця із спадкоємцем, що робить неможливим видачу нотаріусом заявнику вказаного свідоцтва, а отже факт, який просить встановити заявник, буде породжувати юридичні наслідки у вигляді отримання останнім свідоцтва про право на спадщину за законом та оформлення у власність спадкового майна. Тобто, від встановлення факту родинних відносин між заявницею [PERSON] та [PERSON] залежить виникнення, зміна або припинення майнових прав заявника, пов`язаних із спадкуванням майна померлої [PERSON] .. Факт родинних відносин між померлою [PERSON] та заявницею [PERSON] , а саме те, що [PERSON] є племінницею [PERSON] , яка померла [INFO] , прослідковується і підтверджується наявними у матеріалах справи письмовими доказами, зокрема: - копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис №01, виданим виконавчим комітетом Градівської сільської ради Кременецького району Тернопільської області 03.05.2023, згідно з яким батьками заявниці [PERSON] , [INFO] , були [PERSON] , [PERSON] , (зворотній а.с. 8). - копією первісного свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] її батько: на російській мові « [PERSON] », мати: [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 07.04.1954 (а.с. 8). - даними архівної довідки про народження виданої Державним архівом Тернопільської області від 30.10.2023 № Б-162/04-15/2 згідно з якими батьками [PERSON] [INFO] , були [PERSON] , син [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). - копією свідоцтва про народження, згідно з яким батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , мати [PERSON] (а.с. 12). - даними архівної довідки про народження виданої Державним архівом Тернопільської області від 30.10.2023 № Б-162/04-15/1 - згідно з якими батьками [PERSON] , [INFO] , були [PERSON] , син [PERSON] та [PERSON] (а.с.14). - свідоцтвом про смерть [NUMBER] , актовий запис № 1, виданим Гаївською сільською радою Кременецького району Тернопольської області 10.01.2011, згідно з яким [PERSON] померла [INFO] в селі Кімната Кременецького району Тернопільської області а.с. 14). - свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис №47, виданим Феськівською сільською радою Золочівського району Харківської області 01.11.2011, згідно з яким [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Комарівка Кременецького району Тернопільської області, померла [INFO] в с. Феськи Золочівського району Харківської області (а.с. 13). Таким чином, із наведених вище доказів встановлено, що [PERSON] та [PERSON] були рідними сестрами, народилися в селі Комарівка Кременецького повіту, Кременецького району Тернопільської області. Їх батьками були [PERSON] ( [PERSON] ) і [PERSON] . Заявниця [PERSON] є дочкою [PERSON] , а отже є племінницею спадкодавця [PERSON] . Крім того, допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] підтвердили факт родинних відносин між позивачем [PERSON] та померлою [PERSON] .. Свідками в судовому засіданні зазначено, що дані відмінності у написанні ім`я по батькові пов`язані із невірним перекладом з російської мови на українську. Що стосується наявності розбіжностей у імені по-батькові [PERSON] та [PERSON] , які містяться у метричній книзі про народження та свідоцтвах про народження, то слід зазначити, що у пункті 45 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» від 17 березня 2011 року, яке набуло статусу остаточного 17 червня 2011 року, зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (…). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презупцій щодо фактів (…)». Наявні розбіжності, зокрема, в написанні імені по-батькові спадкодавця та її сестри « [PERSON] » « Серафим » « [PERSON] », судом до уваги не беруться, оскільки вони виникли внаслідок філологічних недоліків перекладу з російської мови на українську, і такі розбіжності не можна вважати обставинами, які спростовують факт, який просить встановити заявниця і дають підстави сумніватися в достовірності письмових доказів в яких містяться дані неточності, оскільки зазначена в них інформація є логічною, послідовною та відповідає вищенаведеному критерію доведення. Суд не вбачає сумнівів у достовірності визнаних обставин, оскільки вони узгоджуються сукупністю зібраних у справі доказів. Оцінивши належним чином вищевказані, зібрані у справі докази кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає, що на підставі таких встановлено факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] є племінницею [PERSON] , яка померла [INFO] . Таким чином, з огляду на викладене, суд дійшов висновку, про наявність правових підстав для встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , який необхідний для захисту майнових прав заявника на спадкове майно, а тому вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо вимог заявника про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини Згідно з ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Відповідно до п.п. 3.19, 3.20. глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. Якщо проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Такий висновок висловлений Верховним Судом в постановах від 9 жовтня 2024 року в справі № 644/4646/23, від 22 травня 2024 року в справі № 127/3108/23 та інших. Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Згідно з довідкою виданою старостою Феськівського старостинського округу Глух Л.Г. від 21.02.2022 № 14.12-01-09/135 спадкодавець [PERSON] , [INFO] , на день своєї смерті [INFO] проживала за адресою: [ADDRESS] . На момент смерті та протягом останніх п`яти років разом з нею за вказаною адресою проживала: племінниця- [PERSON] , 1954 р.н (а.с. 20). Окрім того, показаннями свідків також підтверджено факт постійного проживання [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто на день смерті померлої [INFO] в с. Феськи Золочівського району Харківської області її тітки [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Так свідки підтвердили, що останні роки життя [PERSON] важко хворіла, не могла себе обслуговувати. У всьому їй допомагала та доглядала [PERSON] , забезпечувала ліками та продуктами харчування. У 2011 році [PERSON] померла, [PERSON] її поховала на місцевому цвинтарі. Довідка видана старостою Феськівського старостинського округу [PERSON] від 11.04.2023 про те, що спадкодавець [PERSON] , [INFO] , на день своєї смерті [INFO] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та на момент смерті та протягом шести місяців від дня її смерті разом з нею за вказаною адресою зареєстрованих осіб не було не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Адже, факт постійного проживання заявниці зі спадкодавцем підтверджується іншими належними і допустимими доказами, які були надані заявником та оцінені судом. Так, з матеріалів справи вбачається, що спадкодавець [PERSON] , [INFO] , на день своєї смерті [INFO] проживала за адресою: [ADDRESS] . На момент смерті та протягом останніх п`яти років разом з нею за вказаною адресою проживала: племінниця - [PERSON] , 1954 р.н. (Довідка старости Феськівського старостинського округу Глух Л.Г. від 21.02.2022 № 14.12-01-09/135 (а.с. 14). Постановою Верховного Суду від 10 січня 2019 року у справі № 484/747/17 зроблено висновок, що згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» відсутність реєстрації місця проживання не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. У постанові від 10.01.2019 у справі №484/747/17 Верховний Суд дійшов висновку, що відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені ч.3 ст.1268 ЦК, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем та оцінені судом. Отже, на підставі наданих доказів і показань свідків судом встановлено, що заявниця постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини, але через те, що спадкодавець була зареєстрована за іншою адресою ніж заявниця, вона не змогла підтвердити цей факт в іншому порядку, аніж в судовому, і звернулась до суду із відповідною заявою. В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що заявниця [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживала зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на спростування зазначених доказів щодо факту постійного проживання заявниці разом зі спадкодавцем [PERSON] на час її смерті. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки. Таким чином, враховуючи, що встановлення факту родинних відносин, а також встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідно заявнику для оформлення спадщини щодо майна спадкодавця, обраний спосіб захисту для відновлення прав заявника для прийняття спадщини у встановленому порядку узгоджується з нормами чинного законодавства, не порушує прав та інтересів інших осіб, досліджені судом докази на підтвердження заявлених вимог є належними та допустимими входять до предмету доказування, тому наявні підстави вважати, що вимоги [PERSON] щодо встановлення факту родинних відносин та постійного проживання разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини є обґрунтованими та підлягають задоволенню у спосіб обраний заявником. Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved