Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-15 00:00:00

До суду надійшла вказана позовна заява, яка обґрунтована тим, що 19 вересня 1998 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, від якого вони мають двох повнолітніх дітей. Сімейне життя подружжя поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, почуття любові та поваги один до одного повністю втрачено. На даний час подружжя тривалий час проживає як сусіди, спільне господарство не ведеться, спільний бюджет відсутні, а жодні спільні питання їх не поєднують. Для збереження сім`ї вже були вжиті всі можливі заходи, але примиритись не вдалось, у сторін наявні діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю, відсутнє взаєморозуміння, у зв`язку із чим [PERSON] просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] . Ухвалою суду від 11 листопада 2024 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, в своїй позовній заяві зазначила, що просить розглянути справу без її участі, а також 16 січня 2025 року від представника позивача [PERSON] надійшла заява в якій остання підтримала позовні вимоги в повному обсязі, та просила задовольнити позову, а справу розглянути без її участі та участі позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився за невідомими суду причинами, про час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про поважні причини неявки до суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, тому суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та наявних у справі документів ухвалює заочне рішення. Суд вважає, що в справі є всі дані про права і взаємовідносини сторін, а тому для ухвалення рішення немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторін, які не з`явились до суду. Дослідивши письмові докази, врахувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 19 вересня 1998 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на « [PERSON] », про що Відділом реєстрації актів громадського стану виконкому Амур-Нижньодніпровської районної ради м. Дніпропетровська в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №607 (а. с. 7). Сторони від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Згідно з\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що відповідає ст. 51 Конституції України. Відповідно до ч. 3\~ст.\~105\~Сімейного кодексу\~України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України. Згідно ч. 2\~ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам\~одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати і бере до уваги той факт, що сторони фактично припинили подружні стосунки. Задовольняючи позов, суд приймає до уваги, що фактично шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, створити міцної сім`ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved