Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-28 00:00:00

Представник позивача в травні 2024 року звернувся до Великоолександрівського районного суду Херсонської області з вищезазначеним позовом в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . В обґрунтування позову позивач зазначає, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Родина [PERSON] від 20.05.2021 року Службою у справах дітей Тягинської сільської ради була взята на облік, як родина, яка опинилась в складних життєвих обставинах. Після деокупації Херсонської області органам піки та піклування стало відомо, що співмешканець [PERSON] вчинив дії сексуального характеру проти дітей відповідача. Дітей відповідача влаштовано до Міжнародної благодійної організації «Служба порятунку дітей» м. Київ від 06.06.2023 року. Таким чином, оскільки відповідач зловживає алкогольними напоями, недобросовісно відноситься до виконання батьківських обов`язків, підтримує стосунки з особами, які ведуть аморальний спосіб життя, орган опіки і піклування звернулося до суду із цим позовом. Ухвалою Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 30.05.2024 року матеріали цивільної справи направлено за підсудністю до Херсонського міського суду Херсонської області. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 23.09.2024 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження, призначено розгляд справи проводити у порядку загального позовного. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 14.01.2025 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності за наявними у справі доказами. Відповідач у судове засідання з`явилася, ознайомилася з матеріалами справи, надала суду заяву у якій зазначила, що позовні вимоги не визнає, просила розгляд справи проводити без її участі за наявними у справі доказами. Процесуальним правом надати відзив на позов або письмові пояснення по суті предмету спору не скористалася. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Відповідно до ч.2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до Принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості, малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Дитина має право на здорове зростання і розвиток (принцип 4 Декларації прав дитини). Ст.9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки, або у відповідних випадках законні опікуни, несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Дитині, для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння також в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється забезпеченню інтересів дитини (ст. 3 Конвенції про права дитини). Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини (ст. 27 Конвенції про права дитини). Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 23.02.2017 року Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області зроблено актовий запис № 164 - матір`ю [PERSON] , [INFO] зазначена [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 16.07.2013 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області зроблено актовий запис № 619 - матір`ю [PERSON] , [INFO] зазначена [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 08.08.2008 року Новодмитрівською сільською радою Іванівського району Херсонської області - матір`ю [PERSON] , [INFO] зазначена [PERSON] . Відносно дітей відповідача - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] співмешканцем [PERSON] - [PERSON] вчинено сексуальне насильство, що підтверджується вироком Великоолександрівського районного суду Херсонської області у справі №650/552/23 від 13.09.2023 року. Згідно акту обстеження умов проживання від 18.04.2024 року проведено обстеження умов проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Житло складається з одної кімнати, квартира з усіма комунально-побутовими зручностями, потрібен косметичний ремонт. Умови проживання частково задовільні, в приміщені брудно, квартира орендована. Згідно довідки виданої Високівським старостинським округом №1 Тягинської сільської ради Бериславського району, Херсонської області, [PERSON] не зареєстрована та станом на 05.04.2024 року не проживає в селі Вірівка старостинського округу Тягинської сільської ради Бериславського району, Херсонської області. Відповідно до характеристики виданої старостою Високівського старостинського округу О. Піхоцьким, [PERSON] , [INFO] дітям не приділяє належної уваги, недобросовісно відноситься до виконання батьківських обов`язків. Під час проживання на території Високівського старостинського округу зарекомендувала себе з незадовільної сторони, підтримує стосунки з особами, які ведуть аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, ніде не працює. Згідно листа Національної поліції України про надання інформації від 29.12.2023 року вбачається, що [PERSON] з 2014 року, неодноразово потрапляла у конфлікти з співмешканцями, сусідами та родичами, її дітям сторонні особи погрожували зброєю, кидалися на дітей з ножем. Відповідно до постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 14.07.2023 року у справі №766/32/23 на [PERSON] , [INFO] накладено адміністративне стягнення за ст. 184 ч.1 КУпАП у виді штрафу. У вказаній постанові суду зазначено, що 11.06.2023 року [PERSON] ухилилась від виконання своїх батьківських обов`язків, а саме: знаходилась в під`їзді № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] в стані сильного алкогольного сп`яніння, поруч з нею перебувала її дитина [PERSON] , яка була одягнута не за погодою, брудна та голодна. Відповідно до постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 28.09.2023 року у справі №766/893/23 на [PERSON] , [INFO] накладено адміністративне стягнення за ст. 184 ч.1 КУпАП у виді попередження. У вказаній постанові суду зазначено, що 02.07.2023 року [PERSON] ухилилась від виконання своїх батьківських обов`язків, а саме: знаходячись у стані сильного алкогольного сп`яніння лишила малолітню доньку [PERSON] без нагляду, без супроводу дорослих на вулиці з 11:00 по 11:30 год. [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] прийнято від законного представника [PERSON] до Соціально-реабілітаційного центру міжнародної благодійної організації «Служба порятунку дітей» про що свідчать відповідні акти прийому дітей від 06.06.2023 року та від 25.11.2023 року. Згідно листа президента МБО «СПД» [PERSON] №0049-в/24 від 03.12.2024 року, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] зараховано в умови до МБО «СПД», де отримують відповідні соціальні, медичні, психологічні, освітні та юридичні послуги. Діти навчаються у шкільних закладах та відвідують додаткові шкільні гуртки. Із доповідної записки психолога МБО «СПД» [PERSON] вбачається, що поведінка матері, яка полягає у невиконанні обіцянок, постійних криках та негативних коментарях на адресу дітей, чинить серйозний психологічний вплив на їхній емоційний стан і розвиток. Дітям необхідна підтримка, щоб справлятися з почуттями покинутості, тривожності, низької самооцінки та страхом перед покаранням. Вирішуючи даний позов, суд, згідно ст. 3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991 р., приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , однак не цікавиться життям та здоров`ям дітей, не надає матеріальну допомогу на їх утримання. Тривалий час, не спілкується з дітьми, не цікавиться їх життям, розвитком і вихованням, допускала неодноразові ситуації, які загрожували життю та здоров`ю дітей, протягом року після відібрання дітей жодних кроків щодо покращення життєвої ситуації не зробила, не цікавилася життям та здоров`ям дітей та не намагалась повернути дітей на виховання. Підстави позбавлення батьківських прав наведені у ст. 164 СК України. Зокрема, п.2 ч.1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15, 16, 17 постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц). За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо дітей є наслідком винної поведінки відповідача та є підставою для позбавлення її батьківських прав. Суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача буде відповідати інтересам дітей, оскільки відповідач в подальшому буде позбавлена можливості негативно впливати на психіку дітей до моменту зміни нею свого ставлення відносно дітей та поновлення у встановленому порядку батьківських прав. Згідно п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ч.3 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перелічена в ст. 164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Як встановлено вище, відповідач по справі не займається вихованням дітей, повністю самоусунулася та ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не виявляє до дітей будь-якої батьківської уваги та турботи та неодноразово допускала ситуації, які загрожували життю та здоров`ю дітей. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно своїх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що є наслідком винної поведінки відповідача та є підставою для позбавлення її батьківських прав. На підставі вищевикладеного, перевіривши матеріали цивільної справи та надані докази, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнений від сплати судового збору, тому у порядку ст.141 ЦПК України суму судового збору необхідно стягнути із відповідача у дохід держави.

Outcome: approved