Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про визнання виконаним договору фінансового лізингу та визнання права власності. В обґрунтування позову зазначила, що 16.02.2021 року між [PERSON] , як лізингоотримувачем і АТ КБ «Приватбанк» було укладено договір фінансового лізингу №KRP0A!0000259 про придбання автомобіля марки HYUNDAI SANTA FE, реєстраційний номер [NUMBER] , 2016 року випуску, вартістю 398700,00 грн. Автомобіль в той же день зареєстровано за АТ КБ «Приватбанк», м. Київ, Печерський р-н, вул. Грушевського Михайла, 1Д, відповідно до свідоцтва про реєстрацію [NUMBER] , виданого ТСЦ 1248. Відповідно до акту приймання-передачі від 17.02.2021 року АТ КБ «ПриватБанк» передав автомобіль у володіння позивачки та користування до закінчення строку договору, або до повної оплати предмету договору з її сторони, відповідно до умов договору. Зазначений договір було посвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Каримовою Н.С. за реєстром №831. Вищевказаний договір лізингу був підписаний АТ КБ «Приватбанк», як лізингодавцем в особі керівника напрямку «Споживче кредитування» Криворізької філії Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» Гореславцем А.В. та [PERSON] , як лізингоодержувачем. Відповідно до п.п. 14.1, 14.2 договору фінансового лізингу строк дії останнього зазначений з 16.02.2021 року на 60 місяців, тобто по 16.02.2026 року. Додатком №2 Договору було встановлено, що починаючи з 25.02.2021 року, позивачка щомісяця вносила лізинговий платіж у сумі 8845 грн., у відшкодування частини вартості предмету лізингу, а 18.10.2024 року оплатила повністю предмет лізингу за договором у сумі 99365 грн., чим в повному обсязі виконала фінансові зобов`язання по договору фінансового лізингу. Оскільки в повному обсязі позивач виконала умови договору фінансового лізингу та достроково відшкодувала вартість предмет лізингу, 30.10.2024 року АТ КБ «Приватбанк» надіслав позивачці пакет документів, необхідних для переоформлення автомобіля на її ім`я згідно інструкції на порталі ГСЦ МВС України. 06.11.2024 року позивачка звернулась до Головного сервісного центру МВС Регіонального Сервісного Центру ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях в особі Територіального Сервісного центру МВС №1248 з заявою про перереєстрацію транспортного засобу HYUNDAI SANTA FE, реєстраційний номер [NUMBER] , 2016 року випуску, на своє ім`я. 07.11.2024 року на електронну адресу позивачки надійшла відповідь, якою відмовлено в перереєстрації автомобіля. Відмова обґрунтована тим, що у разі надходження до сервісного центру МВС звернення щодо транспортного засобу, відомості про власника якого містяться в Єдиному реєстрі боржників, перереєстрація транспортного засобу не здійснюється. Проведеною перевіркою встановлено, що станом на 06.11.2024 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» значиться боржником в Єдиному реєстрі боржників. В зв`язку з чим перереєстрація (відчуження) транспортного засобу HYUNDAI SANTA FE, 2016 року випуску, номерний знак [NUMBER] неможлива. Таким чином, ТСЦ МВС №1248 у Дніпропетровській та Запорізькій областях не має законних підстав для здійснення реєстрації (перереєстрації) вищевказаного транспортного засобу. Позивачка вважає відмову в перереєстрації транспортного засобу на її ім`я незаконною, оскільки вона повністю виконала умови договору фінансового лізингу від 16.02.2021 року, укладеного між нею та АТ КБ «Приватбанк», автомобіль HYUNDAI SANTA FE перебуває в користуванні і володінні позивачки, оскільки був переданий за умовами договору фінансового лізингу після його підписання, але розпоряджатись цим майном, незважаючи на виконання своїх зобов`язань по договору, позивачка не може через реєстрацію автомобіля за лізингодавцем АТ КБ «Приватбанк», відомості про який містяться в Єдиному реєстрі боржників. Автомобіль під обтяженням (арештом) не перебуває. Тому, позивач просить суд: - визнати виконаним [PERSON] , мешкаючої за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] , договір фінансового лізингу №KRP0A!0000259 від 16.02.2021 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] про придбання автомобіля марки HYUNDAI SANTA FE, реєстраційний номер [NUMBER] , 2016 року випуску, вартістю 398700,00 грн., який був зареєстрований за Лізингодавцем АТ КБ «Приватбанк» згідно зі свідоцтвом про реєстрацію від 17.02.2021 року у ТСЦ 1248 м. Київ. - визнати за [PERSON] право власності на автомобіль марки HYUNDAI, модель SANTA FE, реєстраційний номер [NUMBER] , 2016 року випуску, номер кузова (шассі) [NUMBER] . - зобов`язати Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях Територіальний сервісний центр МВС №1248 в місті Кривий Ріг, зареєструвати автомобіль марки HYUNDAI, модель SANTA FE, реєстраційний номер [NUMBER] , 2016 року випуску, номер кузова (шассі) [NUMBER] за [PERSON] . Ухвалою суду від 03.12.2024 року відкрито загальне позовне провадження у справі. Залучено до участі у справі відповідача АТ КБ «ПРИВАТБАНК». 16.12.2024 року до суду надійшов відзив Головного сервісного центру МВС Регіонального Сервісного Центру ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях в особі Територіального Сервісного центру МВС №1248, згідно якого відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог. 23.12.2024 року представником відповідача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Пелих Я.М. подано відзив, згідно якого остання просить залишити позовні вимоги без задоволення. 08.01.2025 року ухвалою суду закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. В позовній заяві [PERSON] просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Карпушина М.Г. в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позовних вимог. Представника відповідача Пелих Я.М. в судовому засідання позов не визнала та просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Суд, заслухавши думку учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлено, що між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] укладено договір фінансового лізингу №KRP0A!0000259 від 16.02.2021 року (а.с. 10-18). Відповідно до пункту 2.2. вказаного договору лізингодавець на умовах фінансового лізингу передає у платне володіння та користування предмет лізингу, найменування, марка, модель, комплектація, рік випуску, ціна одиниці, кількість і загальна вартість якого на момент укладення Договору наведені в статті 14 п.14.1 цього Договору 1 (Специфікації), а Лізингоодержувач зобов`язується прийняти Предмет лізингу та сплачувати платежі та платежі з відшкодування витрат Лізингодавця, пов`язаних з виконанням Договору, на умовах цього Договору. По закінченню строку лізингу, до Лізингоодержувача переходить право власності на Предмет лізингу згідно з умовами Договору (за виключенням випадків, передбачених Договором та/або чинним законодавством України). Згідно з Додатком 1 до Договору фінансового лізингу № KRP0A!0000259 від 16.02.2021 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» передає позивачу у лізинг транспортний засіб марки HYUNDAI SANTA FE, 2016 року випуску, номер кузову [NUMBER] (а.с. 19). 17.02.2021 року сторонами договору фінансового лізингу АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] підписано Акт приймання-передачі (а.с. 22). 20.10.2024 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» складено Акт звірки взаєморозрахунків та переходу права власності по фінансовому лізингу, який підписано позивачкою та довіреною особою Банку. Даним актом підтверджено, що всі зобов`язання сторін по Договору фінансового лізингу №KRP0A!0000259 від 16.02.2021 року були належним чином виконано, претензій стосовно Договору та зобов`язань за ним Сторони не мають. Лізингоодержувач повністю сплатив Лізингодавцю всі належні до сплати платежі за Договором. Предмет лізингу автомобіль HYUNDAI SANTA FE номер кузова [NUMBER] разом з провідними документами передано у власність Лізингоодержувачу (а.с. 26). 20.10.2024 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (продавець) та [PERSON] (покупець) укладено договір №б/н купівлі-продажу лізингу (а.с. 29-30). Пунктом 1.1. Договору № б/н купівлі-продажу лізингу передбачено, що у зв`язку з повним розрахунком між Покупцем та Продавцем за Предмет лізингу до дати укладення цього договору шляхом виплати Покупцем усієї вартості Предмету лізингу за Договору лізингу, Продавець зобов`язується передати у власність Покупцю Товар, що вказаний в Таблиці 1, а Покупець зобов`язується прийняти Товар на умовах, визначених цим договором (а.с. 29). \~ \~ \~ \~Позивачка, звернувшись до ТСЦ МВС №1248, отримала лист, яким повідомлено, що згідно п. 15 «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» №1388 від 07.09.1998 року, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України, під час проведення державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортного засобу, уповноваженими особами сервісного центру МВС проводяться перевірки транспортних засобів за Єдиним державним реєстром транспортних засобів, автоматизованою базою даних про розшукувані транспортні засоби, банком даних Генерального секретаріату Інтерполу, також проводиться перевірка відомостей про обмеження відчуження за Державним реєстром обтяжень рухомого майна та відомостей про документи, що посвідчують особа та підтверджують громадянство України, а також про реєстрацію місця проживання за Єдиними державним демографічним реєстром, відомостей про особу з Єдиним реєстром боржників, дійсності довіреності за Єдиним реєстром довіреностей. Проведеною перевіркою встановлено, що станом на 06.11.2024 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» значиться боржником в Єдиному реєстрі боржників. В зв`язку з чим перереєстрація (відчуження) транспортного автомобіля HYUNDAI SANTA FE, 2016 року випуску, номерний знак [NUMBER] неможлива (а.с. 20-21). Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути й визнання права. Частиною 1 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (не прямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом. Відповідно до ст. 807 ЦК України, предметом договору лізингу може бути неспоживна річ, визначена індивідуальними ознаками, віднесена відповідно до законодавства до основних фондів. Згідно із ст. 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» фінансовий лізинг - вид правових відносин, за якими лізингодавець зобов`язується відповідно до договору фінансового лізингу на строк та за плату, визначені таким договором, передати лізингоодержувачу у володіння та користування як об`єкт фінансового лізингу майно, що належить лізингодавщо на праві власності та набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем, або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов, а також які передбачають при цьому додержання принаймні однієї з ознак (умов) фінансового лізингу, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 5 цього Закону. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингоодержувач має право: вибрати об`єкт фінансового лізингу, що належить лізингодавщо на праві власності і набутий ним без попередньої домовленості з лізингоодержувачем, та/або встановити специфікацію об`єкта фінансового лізингу і доручити вибір такого об`єкта лізингодавщо; відмовитися від прийняття об`єкта фінансового лізингу, що не відповідає встановленим договором фінансового лізингу умовам, специфікаціям; вимагати розірвання договору фінансового лізингу або відмовитися від такого договору у випадках, передбачених договором фінансового лізингу та законодавством; вимагати від лізингодавця відшкодування збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням договору фінансового лізингу лізингодавцем; оскаржити в суді одностороннє розірвання договору фінансового лізингу лізингодавцем та повернення об`єкта фінансового лізингу на підставі виконавчого напису нотаріуса, вимагати повернення об`єкта фінансового лізингу і відшкодування збитків, завданих вилученням такого об`єкта. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 325 ЦК України, суб`єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи, які можуть бути власниками будь-якого майна. Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Добросовісність, як одна із загальних засад цивільного судочинства, означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. За змістом ст. 11 ЦК України підставами для виникнення зобов`язань можуть бути різні юридичні факти. Відповідно до ст. 598 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно з ст. 599 ЦК України припинення зобов`язання виконанням зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010, стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Згідно з вимогами ст.ст. 76, 78, 81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі досліджених доказів судом установлено, що сторонами виконано умови Договору фінансового лізингу, складено і підписано акт звірки взаєморозрахунків та переходу права власності по фінансовому лізингу, укладено Договір купівлі-продажу предмету лізингу, оформлено акт прийому-передачі транспортного засобу, а відтак право власності на автомобіль марки HYUNDAI, модель SANTA FE, реєстраційний номер [NUMBER] , 2016 року випуску, номер кузова (шассі) [NUMBER] мало перейти до позивачки з 20.10.2024 року, проте перереєстрація вказаного автомобіля на ім`я позивачки неможлива через те, що в Єдиному реєстрі боржників міститься запис про боржника АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (попереднього власника). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для захисту порушених прав позивачки, шляхом визнання за нею права власності на автомобіль марки HYUNDAI, модель SANTA FE, реєстраційний номер [NUMBER] , 2016 року випуску, номер кузова (шассі) [NUMBER] . Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Варто зазначити, що визнання права власності на спірний автомобіль за позивачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Тому суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для визнання за позивачкою права власності на вказаний автомобіль, з метою захисту її прав як споживача. Згідно зі статтею 19 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 №2344-III порядок державної реєстрації транспортних засобів визначає Кабінет Міністрів України. Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388 (надалі за текстом Порядок №1388), встановлюється єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, присвоєння буквено-цифрової комбінації номерних знаків з їх видачею або без такої, оформлення і видачі реєстраційних документів та/або їх формування в електронній формі. Судом установлено та не заперечувалось учасниками справи, що на момент виникнення спірних правовідносин АТ КБ «ПРИВАТБАНК» внесено до Єдиного державного реєстру боржників. Водночас, згідно статті 34 Закону України «Про дорожній рух», у разі звернення особи, яка внесена до Єдиного реєстру боржників, для здійснення перереєстрації, зняття з обліку транспортного засобу з метою його відчуження територіальні органи Міністерства внутрішніх справ України зобов`язані відмовити у вчиненні реєстраційної дії, про що не пізніше наступного робочого дня повідомити зазначений у Єдиному реєстрі боржників орган державної виконавчої служби або приватного виконавця із зазначенням відомостей про такий транспортний засіб. Пунктом 15 Порядку №1388 визначено, що у разі надходження до сервісного центру МВС звернення щодо транспортного засобу, відомості про власника якого містяться в Єдиному реєстрі боржників, перереєстрація транспортного засобу не здійснюється, крім випадків, коли: перереєстрація транспортного засобу не пов`язана з його відчуженням; транспортний засіб придбано на електронному аукціоні в порядку, установленому статтею 61 Закону України «Про виконавче провадження»; транспортний засіб отримано в рахунок погашення боргу в порядку, установленому статтею 61 Закону України «Про виконавче провадження»; транспортний засіб придбано в порядку, установленому статтею 30 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»; транспортний засіб безоплатно отримано відповідно до пункту 14 Порядку розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2002 р. №985. В свою чергу, перереєстрація транспортного засобу на підставі договору фінансового лізингу не підпадає під виключення зазначені у пункті 15 Порядку №1388. Таким чином, зважаючи на встановлені судом фактичні обставини справи, та правовідносини, що виникли між сторонами, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved