Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-28 00:00:00

До Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла цивільна справа за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що 01.09.2021 ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] уклали кредитний договір 00153-09/2021. За вказаним договором відповідач отримав в кредит 8500 грн. Борг відповідача за вказаним договором становить 32087,50 грн, з яких 8500 грн сума основного боргу та 23587,50 грн сума заборгованості за відсотками. 31.08.2021 відповідач [PERSON] уклав кредитний договір № 517119877 з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на суму 14640 грн. Борг [PERSON] за вказаним договором складає 57011,34 грн, з яких 14640 грн сума основного боргу та 42371, 34 грн сума заборгованості за відсотками. 16.09.2021 ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та [PERSON] уклали кредитний договір №3108511510/731025, борг відповідача за яким складає 7500 грн, з яких 2000 грн сума основного боргу та 5500 грн сума заборгованості за відсотками. Кредитодавці у певний час відступили права вимоги за вказаними кредитними договорами позивачеві на підставі укладених договорів-факорингів. Ураховуючи що відповідач у добровільному порядку борг за вказаними кредитними договорами не погашає, позивач звернувся до суду. Ухвалою суду від 03.09.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 3 жовтня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду. 11 листопада 2024 року судове засідання було відкладено за клопотанням позивача, який, надавши квитанцію про сплату частини кредитного боргу, зазначив, що вживає заходів щодо добровільного погашення боргу. Наступні судові засідання були відкладені у зв`язку з перебуванням головуючої судді у щорічній відпустці та неявкою відповідача у призначене судове засідання 25.12.2024. Позивач просив справу розглянути без участі його представника. У судовому засіданні відповідач [PERSON] пояснив, що позов визнає. Не заперечує факту укладення договорів, отримання кредитних коштів, користування ними та вчасне невиконання зобов`язань по погашенню заборгованості. Просив суд урахувати, що ним частково погашено борг, а саме в сумі 22000 грн за кредитним договором №00153-09/2021 та 6000 грн за кредитним договором №3108511510/731025, що підтверджується відповідними квитанціями. Заслухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази та надавши їм оцінку, суд ураховує наступне. Статтею 13 ЦПК України визначено принципи диспозитивності цивільного судочинства. Зокрема, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (ст. 129 Конституції України). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений в письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому ЦК України та ГК України, а також іншими актами законодавства. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису\~одноразовим ідентифікатором,\~визначеним цим\~Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному у ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним у ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному у ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов?язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.\~1054,\~1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі. У статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: 1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; 2) розірванні договору в судовому порядку; 3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; 4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; 5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду). Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з\~ст. 525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.\~526,\~530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до\~ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. За змістом ст.1056-1ЦК України\~розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст.1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Судом встановлено, що 01.09.2021 ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] уклали кредитний договір №00153-09/2021. Договір підписано електронним підписом. За вказаним договором відповідач отримав в кредит 8500 грн строком на 21 день, тобто до 21.09.2021із зобов`язанням повернути кредит та сплатити проценти за користування ним в розмірі 912,5% річних від суми кредиту в розрахунку, 2,5% за добу. Кредит було надано в безготівковій формі на реквізити платіжної банківської картки, яку вказав [PERSON] 21.09.2022 ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» відступило право вимоги за кредитним договором з відповідачем ТОВ «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» на підставі договору факторингу №21092022. Відповідно до реєстру боржників до вказаного договору факторингу борг відповідача становив 32087,50 грн, з яких 8500 грн сума основного боргу та 23587,50 грн сума заборгованості за відсотками. Також, 31.08.2021 відповідач [PERSON] уклав кредитний договір № 517119877 з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на суму 14640 грн. На підставі договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, укладеного ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» з ТОВ «Таліон плюс», який продовжений додатковою угодою №26 від 31.12.2020, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило право вимоги ТОВ «Таліон плюс» за кредитним договором, укладеним з [PERSON] . Надалі, на підставі договору факторингу №20102022 від 20.10.2022 ТОВ «Таліон плюс» відступило право вимоги за вказаним кредитним договором з відповідачем ТОВ «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів». Згідно з реєстром прав вимоги борг [PERSON] складав 57011,34 грн, з яких 14640 грн сума основного боргу та 42371, 34 грн сума заборгованості за відсотками. Також 16.09.2021 ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та [PERSON] уклали кредитний договір №3108511510/731025, який був підписаний сторонами електронним цифровим підписом з використанням одноразового ідентифікатора. А 19.04.2022 ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» відступило право вимоги за вказаним договором ТОВ «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів». Відповідно до реєстру боржників борг відповідача складає 7500 грн, з яких 2000 грн сума основного боргу та 5500 грн сума заборгованості за відсотками. Згідно із\~ст. 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до ч. 1\~ст. 1078 ЦК України\~предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 2 \~ст. 77 ЦПК України\~предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Факт укладення вказаних кредитних договорів відповідач визнав. З розміром заборгованості погодився. Але просив урахувати його часткове погашення заборгованості за кредитними договорами №00153-09/2021 в сумі 22000 грн та №3108511510/731025 в сумі 6000 грн. Факт сплати часткового боргу підтверджується наданими відповідачем платіжними інструкціями. Окрім визнання відповідачем позову та зазначених позивачем обставин, обгрунтування заявлених вимог підтверджено позивачем належними письмовими доказами. А саме: копіями укладених кредитних договорів, копіями договорів-фаторигів, на підставі яких до позивача перейшли права вимоги за кредитними договорами укладеними з відповідачем. Розмір заборгованості належно підтверджений наданими позивачем розрахунками заборгованості. Обставини, які підтверджують вказані докази відповідачем не спростовані, докази не оспорені. Водночас суд ураховує часткове погашення боргу відповідачем за кредитними договорами №00153-09/2021 в сумі 22000 грн та №3108511510/731025 в сумі 6000 грн. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням зазначеного, суд, оцінивши надані сторонами докази та встановивши фактичні обставини у справі, виходить з того, що з урахуванням часткового погашення відповідачем боргу, позов підлягає частковому задоволенню. Отже, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 1500 грн за договором №3108511510/731025, 10087,50 грн за кредитним договором №00153-09/2021 та 57011,34 грн за кредитним договором №517119877. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~141\~ЦПК України,\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Ураховуючи, що відповідач сплатив частину боргу під час розгляду справи, тобто після відкриття провадження у справі, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному розмірі - 3028 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial