Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-20 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі АТ КБ «Приватбанк») звернулися в суд з позовом до [PERSON] та просили стягнути з відповідача заборгованість за укладеним кредитним договором б/н від 05.10.2013 року в розмірі 63273,72 грн., яка виникла через неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором. В обґрунтування вказує, що Банком згідно кредитного договору (заяви) № б/н від 05.10.2013 року відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом, що відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку у подальшому збільшився до 50 000,00 грн. та [PERSON] надано у користування кредитну картку № [NUMBER] . Після спливу строку дії першої картки відповідачем для можливості користування рахунком додатково отримані ще п`ять карток (№5168742312292919 строк дії до 08/17, № [NUMBER] строк дії до 07/22, № [NUMBER] строк дії до 11/23, № [NUMBER] строк дії до 10/24, остання - [NUMBER] строк дії до 08/27). В процесі користування кредитним рахунком відбулася зміна відсоткової ставки на 40,8% річних. Відповідач не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості, таким чином, у порушення п.2.1.5.5. Договору, а також відповідно до ст.ст.509, 526, 629, 1054 ЦК України - зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Проте [PERSON] не виконує свої зобов`язання по кредитному договору, у зв`язку з чим, відповідно до ст.ст.1050, 1054 ЦК України, банк має право достроково вимагати повернення усієї суми кредиту. Заборгованість відповідача станом на 16.04.2024 року становить 63273,72 грн. і складається з наступних сум: 49440,79 грн. заборгованість за тілом кредиту, 13832,93 грн. - заборгованості за простроченими відсотками. Крім того Банк просить стягнути з відповідача сплачені при подачі позову судові витрати 2422,40 грн. судового збору. В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги з підстав та доводів, викладених у позовній заяві. Відповідач та її представник заперечували і не визнавали позовні вимоги, підтримали позицію, викладену у відзиві на позовну заяву (а.с.120-129), де вказано, що відповідач є клієнтом АТ КБ «Приватбанк» з 2013 року, користувалась кредитною картою Універсальна GOLD [NUMBER] строк дії до 10/24, з лімітом 10 000грн. 01.08.2023 о 20:42год. з м.т. [NUMBER] відповідачу зателефонувала невідома особа, потім було здійснено вхід в особистий кабінет у додатку «Приват-24» без відома відповідача було випущено віртуальну кредитну карту з лімітом до 50 000грн., яка через декілька хвилин була закрита, а з картки були списані усі кошти в сумі 49 440,79грн. Кошти знімалися шахраями з банкомату, який належить «Укрсіббанку» та розташований в м.Київ. Відповідач звернулася до відділу поліції із заявою про вчинення шахрайських дій відносно неї, про що ВП №5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області внесені дані в ЄРДР за №12023041760000579 від 02.08.2023 за ч.3 ст.190 КК України. Досудове розслідування на цей час триває. Відповідач також звернулася в АТ КБ «Приватбанк», з метою проведення їх працівниками перевірки, що на думку відповідача свідчить про відсутність її вини у вчиненні будь-яких неправомірних дій та відсутність порушення нею обов`язків по зберіганню і використанню ПІН-кодів та інших відомостей цієї картки. Сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Саме банк має доводити, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції; у разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного предявлення користувачем або електронної ідентифікації самого платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Враховуючи безпідставність позовних вимог, так як відповідач не надавала згоду та не знімала кошти в сумі 49440,93грн., а також не приєднувалася до Договору кредитування зі зміненими відсотковими ставками на 40,8% річних, у задоволенні позову просять відмовити у повному обсязі. До відзиву додано копія витягу з ЄРДР (а.с.126). 12.09.2024 на адресу суду надійшла відповідь на відзив (а.с.130-160), в якій представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог, так як [PERSON] підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг Приватбанку № б/н від 05.10.2013, на підставі чого банком було відкрито рахунок на ім`я відповідача. А для можливості користування цим рахунком, видавалися картки зі строком дій на певний період. Щодо шахрайських дій по картці № [NUMBER] за 01.08.2023, банком ініційована службова перевірка. Встановлено, що на день виникнення спірних транзакцій, 01.08.2023 у клієнта [PERSON] в Приват24 о 20:43:44 годині була випущена кредитна картка [NUMBER] , по рахунку якої 01.08.2023 о 20:40:20г., за запитом в Приват24 клієнта, було підвищено кредитний ліміт з 7000грн. до 50 000грн. До проведення вказаних дій, на руках у клієнта [PERSON] знаходилася кредитна картка [NUMBER] випущена 16.02.2021, якою клієнт користувалася. У проміжок часу, після закриття 01.08.2023 о 20:42год. кредитної картки [NUMBER] в Приват24 була відкрита віртуальна кредитна картка [NUMBER] , яка через кілька хвилин о 21:08год. була закрита. Замість неї до кредитного рахунка клієнта в Приват24 була підв`язана о 20:43год. пластикова картка [NUMBER], по якій в акаунті Приват24 клієнта [PERSON] було встановлено ПІН-код. В період часу з 20:52год. до 20:54год., в результаті проведення трьох транзакцій, кошти з кредитної картки [NUMBER] клієнта [PERSON] на загальну суму 47600грн.(з урахуванням комісії 49 502,16грн.) були зняті в банкоматі А0309462, який належить «Укрсіббанку» (розташований за адресою: [ADDRESS] ). Операції, при знятті готівки, проведені в банкоматі за наявністю картки [NUMBER] та коректним введенням ПІН-коду до неї. За отриманою інформацією під час прослуховування телефонної розмови клієнта [PERSON] з оператором, після дзвінків клієнта 01.08.2023 року на лінію клієнтської підтримки 3700 ( [NUMBER] ) стало відомо, що 01.08.2023 клієнт перейшла за посиланням з логотипом Приватбанку, про отримання допомоги від держави, яке надійшло їй в месенджері. Потім вона заповнила анкету он-лайн, де вказала свої персональні данні, надалі її було перенаправлено в Приват24, де вона підтвердила верифікацію особи через Приват24, натиснувши цифру «1» в IVR-меню, після дзвінка банка. Згодом їй на мобільний номер телефону почали надходити повідомлення про зняття коштів з картки, після чого клієнт повідомила про проведення спірних операцій в банк, зателефонувавши на лінію клієнтської підтримки 3700. За період 01.06.2023 - 01.10.2023 номер фінансового телефону [NUMBER] клієнта [PERSON] не змінювався. Змін логіну та пароля входу в акаунт Приват24 клієнта [PERSON] , як до так і під час проведення спірних операцій по кредитній карті клієнта не зафіксовано. Перевіркою логів входу до Приват24 під акаунтом [NUMBER] клієнта [PERSON] (іпн: [NUMBER] ) встановлено, що за кілька хвилин до проведення спірних операцій по кредитній карті [NUMBER] клієнта [PERSON] було зафіксовано входи з мобільного пристрою Galaxy A70/Samsung. Вказаний мобільний пристрій не є типовим для входу в акаунт Приват24 клієнтом [PERSON] . Повторні входи в акаунт з нетипового мобільного пристрою були проведені 01.8.2023 без авторизації, вірогідно після першого входу в акаунт клієнта треті особи на своєму пристрої встановили автентифікацію за відбитком пальця (біометрію). З проведеного аналізу слідує, що авторизація в акаунті Приват24 клієнта [PERSON] відбулася 01.08.2023 на фішинговому сайті, після того, як сама клієнт при спробі проведення верифікації на сторонньому сайті перейшла по наданому гіперпосиланню, яке вірогідно надійшло їй від шахраїв, ввела свій логін та пароль в Приват24, після чого самостійно підтвердила авторизацію в Приват24 через дзвінок банку, який надійшов 01.08.2023 о 20:36:53год. в IVR-виклику на фінансовий номер 2745105228 мобільного телефону клієнта, з натисканням цифри «1», що збігається з часом входу в акаунт клієнта з мобільного пристрою Galaxy A70/Samsung, який можливо належить третім особам. Тобто вже на цій стадії клієнт повідомила стороннім особам інформацію, за допомогою якої вони змогли увійти в ї Приват24, з наступним проведенням операцій за її кредитною картою. Представник позивача звертає увагу суду, що компрометація входу під акаунтом Приват24 клієнта [PERSON] та подальше списання коштів сталися з вини самого клієнта, вина банку відсутня. Враховуючи викладене, просять стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в повному обсязі. До відповіді на відзив додано роздруківки по факту службової перевірки, в яких простежується рух під акаунтом клієнта [PERSON] в Приват24 (а.с.135-159). Ухвалою судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.08.2024 р. прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження. Інші процесуальні дії не вчинялись, заходи забезпечення доказів/позову, зупинення/відновлення провадження не застосовувались. Як вбачається із копії укладеної та підписаної 05.10.2013 [PERSON] . Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк», відповідач є клієнтом банку та своїм підписом підтвердила свою згоду з умовами кредитування, вказавши свій мобільний номер [NUMBER] (а.с.100). 05.03.2020 [PERSON] підписала паспорт споживчого кредиту, в якому також є інформація про відсоткові ставки по кредитуванню (а.с.15-16). 16.02.2021 та 01.08.2023 [PERSON] підписано заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.31-40, 19-30). Останню підписано відповідачем у системі самообслуговування Приват24 за допомогою ОТР пароля, про що зазначено в полі підпис клієнта із позначкою дати та часу. На підставі підписаного сторонами кредитного договору відповідачу [PERSON] видавалися кредитні картки, остання № [NUMBER] від 01.08.2023 термін дії 09/27 картка «Універсальна», в період дії договору кредитний ліміт змінювався від 4 000грн. до 50 000грн., що підтверджується довідками від 18.04.2024 реєстр №0000003508765314 (а.с.41), реєстр №.№0000003508766466 (а.с.44). Банк 01.08.2023 встановив відповідачу кредитний ліміт в розмірі 50 000 грн., з процентною ставкою 42% річних, у разі не виконання зобов`язання щодо повернення кредиту, застосовується процентна ставка 84% річних. Строк кредитування 12 місяців з пролонгацією, мета отримання кредиту: споживчі цілі (а.с. 20,22). Відповідно до наданого розрахунку заборгованості (а.с. 48-51,97-99), судом встановлено, що станом на 16.04.2024 [PERSON] має заборгованість в розмірі 63273,72 грн., яка складається з: 49440,79 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 13832,93грн. - за простроченими відсотками. Відповідно до виписки за договором №б/н відповідача [PERSON] , за період з 50.10.2013 по 18.04.2024, вбачаються операції за картками, а саме грошові перекази, поповнення картки, споживчі витрати (а.с. 42-43). Відповідно до Заяви, відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним, що передбачено ст.1055 ЦК України. Згідно із ч.1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.. Матеріалами справи підтверджується, що Банк виконав зобов`язання, надавши відповідачу кредит. Як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідач взятих на себе зобов`язань по поверненню кредиту та сплаті відсотків в повному обсязі не виконала, в строки, передбачені графіком погашення кредиту, внаслідок чого в неї виникла заборгованість перед Банком, за кредитним договором № б/н від 05.10.2013 станом на 16.04.2024 в розмірі 63273,72 грн., яка складається з: 49440,79 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 13832,93грн. - за простроченими відсотками (а.с. 97-99). Позивач з посиланням на положення ч. 1 ст. 634 ЦК України зазначає, що сторони керувалися при укладенні договору даною нормою, яка передбачає, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Так, судом встановлено, що відповідач [PERSON] підписала Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк», якою погоджено тарифи банку, порядок та розмір нарахування процентів за порушення виконання зобов`язань, тобто сторонами погоджено нарахування процентів за порушення строків виконання зобов`язань (а.с. 19-30). Згідно п. 14 підписаної Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг сторони узгодили використання простого електронного підпису. При здійсненні будь-якої операції та правочинів між Сторонами за допомогою ОТР- паролю як простого електронного підпису Сторони домовилися вважати, що він однозначно ідентифікує особу Клієнта та логічно пов`язаний із електронними даними про будь-яку операцію або правочин виключно за умови, якщо підтвердження Клієнтом здійснення операції або укладення правочину здійснено шляхом введення у відповідне поле інтерфейсу програмного комплексу або сайту Банку цифрової послідовності, яка повністю ідентична надісланому Банком ОТП-паролю на фінансовий номер телефону Клієнта (а.с. 26 зворот). Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Частиною 3 статті 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. А згідно ч. 4 цієї ж статті визначено, що кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису. Статтями 526, 530, 610, ч.1 ст. 612 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений строк (термін), відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За положеннями ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Отже, згідно приписів абзацу 2 ч.1 ст. 1048 ЦК України, щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/95/12 (провадження № 14-10цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти та інші платежі за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою ст.1050 ЦК України. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за простроченим тілом кредиту так як виходячи з розрахунку, наданого позивачем та виписки з рахунку відповідача за період з 01.08.2023 по 31.03.2024 відповідач по справі використала кредитні кошти та 09.04.2024 частково здійснювала погашення в розмірі 34,58грн. (а.с.99 зворот). Оскільки судом встановлено, що відповідач взятих на себе зобов`язань по поверненню кредиту не виконала, в строки, передбачені графіком погашення кредиту, кредит за його користування не сплатила в повному обсязі, чим порушила вимоги кредитного договору, тому суд вважає необхідним позов задовольнити і стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 05.10.2013 станом на 16.04.2024 в розмірі 63273,72 грн., що складається з: 49440,79 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту та 13832,93 грн. заборгованість за простроченими відсотками. Щодо посилань відповідача на наявне кримінальне провадження та несанкціоноване списання її коштів слід зазначити наступне. В судовому засіданні відповідач пояснила, що 01.08.2023 з метою здійснення комунальних платежів зайшла на сторінку Приватбанку, потім перейшла за посиланням з логотипом Приватбанку, про отримання допомоги від держави, яке надійшло їй в месенджері. Після цього вона заповнила анкету он-лайн, де вказала свої персональні данні, надалі її було перенаправлено в Приват24, де вона підтвердила верифікацію особи через Приват24, натиснувши цифру «1» в IVR-меню, після дзвінка банка. Згодом їй на мобільний номер телефону почали надходити повідомлення про зняття коштів з картки, після чого клієнт повідомила про проведення спірних операцій в банк, зателефонувавши на лінію клієнтської підтримки 3700, що також підтверджується копіями матеріалів проведеної Банком перевірки (а.с.135-159). За період 01.06.2023 - 01.10.2023 номер фінансового телефону [NUMBER] клієнта [PERSON] не змінювався. Змін логіну та пароля входу в акаунт Приват24 клієнта [PERSON] , як до так і під час проведення спірних операцій по кредитній карті клієнта не зафіксовано. Так, судом встановлено, що 02.08.2023 внесено відомості в ЄРДР за кримінальним провадженням № 12023041760000579, на підставі заяви [PERSON] , згідно якої невстановлена особа зателефонувала з м.т. [NUMBER] , здійснила вхід в особистий кабінет у додатку Приват24 та заволоділа грошовими коштами у сумі 49440грн., чим спричинила матеріальні збитки потерпідій, що підтверджується копією витягу з ЄРДР (а.с. 125). 01.08.2023 [PERSON] було підписано заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у системі самообслуговування Приват24 за допомогою ОТР пароля, про що зазначено в полі підпис клієнта із позначкою дати та часу. В ній зазначались паспортні дані відповідача, копії яких завірені працівником банку та долучені до матеріалів справи. Відповідач в своєму відзиві не спростовувала, що підпис в заяві підроблений, не заявляла клопотань про проведення судової експертизи, а лише посилалася на неузгодження умов надання кредиту між сторонами та шахрайські дії третіх осіб. Згідно п. 14 заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, між банком та клієнтом погоджено при наданні банком будь-яких послуг, в т.ч., але не виключно, послуг з переказу коштів, укладення між сторонами кредитних договорів та будь-яких інших правочинів використання простого електронного підпису. При здійсненні будь-якої операції та правочинів між сторонами за допомогою ОТР-паролю як простого електронного підпису сторони домовилися вважати, що він однозначно ідентифікує особу клієнта та є логічно пов`язаний із електронними даними про будь-яку операцію або правочин виключно за умови, якщо підтвердження клієнтом здійснення операції або укладення правочину здійснено шляхом введення у відповідне поле інтерфейсу програмного комплексу або сайту банку цифрової послідовності, яка повністю ідентична надісланому банком ОТП-паролю на фінансовий номер телефону клієнта. Згідно з пунктом 14.12. статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та пунктом 1 розділу VI Положення №705 користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень. Пунктами 5 розділу VI Положення №705 встановлено, що користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися користувачем. Відповідно до п.9 розділу Х Положення №705 контроль за рухом і цільовим використанням коштів за рахунками користувачів з використанням електронних платіжних засобів здійснюється власниками цих рахунків. За змістом п.6 розділу VI Положення №705 та п.14.6. ст.14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. За загальним правилом зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства (ст.526 ЦК України). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відповідно до статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів шодо належного виконання зобов`язання. Слід зазначити, що компрометація входу під акаунтом Приват24 клієнта [PERSON] та подальше списання коштів сталися з вини самого клієнта, яка повідомила стороннім особам конфіденційну інформацію, наявність кримінального провадження не може свідчити, в силу презумпції невинуватості, про вчинення злочину стосовно відповідача до винесення вироку, яким такі обставини можуть бути встановлені, а також не може бути підставою для звільнення її від обов`язку належного виконання зобов`язання та виконання Умов та Правил про надання банківських послуг у випадку настання певних обставин, передбачених ними, тому заперечення викладені у відзиві, без надання належних доказів на їх підтвердження, та сам факт внесення відомостей до ЄРДР не може бути підставою для відмови в задоволенні позову Тому, з огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що підстави для звільнення відповідача від обов`язку належного виконання зобов`язання та виконання Умов та Правил про надання банківських послуг, відсутні, тому саме відповідач повинен нести відповідальність за здійснення платіжних операцій. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2422,40 грн. судового збору (а.с. 13), сплачений позивачем при зверненні до суду. На підставі ст.ст. 526, 610, 611, 626, 628, 629, 638, 639, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved