Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-29 00:00:00

В жовтні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (далі - ТОВ «Діджи Фінанс»), в інтересах якого діє представник позивача Романенко М.Е., звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 33 360,85 грн., в якому також просить поновити строк позовної давності для подання позову до суду. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 18.04.2016 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» та [PERSON] укладено угоду № 200506691 щодо кредитування - кредитний договір. Відповідно до умов договору банк надав відповідачу у користування кредитні кошти в розмірі 13032,88 грн., з встановленим строком користування з 18.04.2016 року по 18.04.2017 року, а відповідач зобов`язався повернути отримані кошти у встановлений в кредитному договорі строк та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. 20.07.2020 року ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», на підставі договору №7_БМ від 20.07.2020 року, укладеного за результатами публічних торгів (аукціону) лоту №GL16N618071 проведеного 15.06.2020 року, що підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 року у справі №910/11298/16, відповідно до якої позивача визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», в тому числі і за зазначеним кредитним договором. Оскільки відповідачем не виконано взятих на себе зобов`язань згідно з кредитним договором № 200506691 від 18.04.2016 року, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Діджи Фінанс» кредитну заборгованість в розмірі 33 360,85 грн. Ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 14 жовтня 2024 року поновлено позивачу строк позовної давності для подання позову до суду та у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача ТОВ «Діджи Фінанс», який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, не з`явився, надав до суду клопотання, в якому просив розгляд справи проводити без участі представника. Заперечень проти заочного розгляду справи не висловлював. Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, до суду не з`явився, причини неявки суду не повідомив, у визначений судом строк відзив на позов не подавав. Ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 30 січня 2025 року постановлено провести по справі заочний розгляд. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини. Як убачається з матеріалів справи 18.04.2016 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» та [PERSON] укладено угоду № 200506691 щодо кредитування - кредитний договір. Відповідно до умов договору відповідачу надано у користування кредитні кошти в розмірі 13032,88 грн., з встановленим строком користування з 18.04.2016 року по 18.04.2017 року, щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості 3%, починаючи з 4 місяці дії договору, сукупна вартість кредиту 52,67% річних. Згідно п.4 сторони домовилися, що складовими та невід`ємними частинами кредитного договору є заява. Умови та графік платежів, позичальник розумів, підтвердив та погодився з усіма умовами надання кредиту. З матеріалів справи вбачається, що кредитодавець свої зобов`язання виконав належним чином. Після укладення договору відповідач своїх зобов`язань за вказаним договором належним чином не виконував, не здійснював платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість за вказаним договором, яка становить 33 360,85 грн., з яких 21979,28 грн. заборгованість за кредитним договором (7270,88 заборгованість за кредитом та 14708,4 грн. заборгованість за відсотками), 1980,41 грн. сума збитків з урахуванням 3% річних та 9401,16 грн. сума збитків інфляційних витрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань. 20.07.2020 року ТОВ «Діджи Фінанс» набуто право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», на підставі договору про відступлення прав вимоги №7_БМ від 20.07.2020 укладеного за результатами публічних торгів (аукціону) лоту №GL16N618071 проведеного 15.06.2020, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 200506691 від 18.04.2016 року, укладеним з [PERSON] , перейшло до ТОВ «Діджи Фінанс». В матеріалах справи відсутні докази про погашення відповідачем зазначеної заборгованості. Разом з тим, відповідач не заперечував факт користування кредитними коштами та заявлений позивачем розмір боргу, не спростовував надані позивачем докази, хоча повідомлявся судом за зареєстрованим місцем проживання, жодних заперечень проти доводів позивача, підтверджених допустимими доказами до суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Таким чином, виходячи із вищенаведеного суд прийшов до висновку про те, що позивач виконав всі умови договору належним чином, а відповідач ухиляється від виконання взятих на себе договором зобов`язань, що є порушенням норм чинного законодавства України та умов вказаного договору. Зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, розрахунок розміру заборгованості, суд вважає, що відомості, які вони містять, відповідають дійсним обставинам справи, тому приходить про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за договором у розмірі 21979,28 грн., з яких 7270,88 грн. це заборгованість по тілу кредиту та 14708,40 грн. заборгованість за відсотками. Крім того, позивачем зазначену в позові суму боргу, на підставі ст.625 ч.2 ЦК України, за період з 27 вересня 2021 року по 27 вересня 2024 року нараховано 9401,16 грн. інфляційних втрат та 1980,41 грн. 3% річних. Втім інфляційні втрати та 3% річних за вказаний позивачем період не підлягають до стягнення оскільки Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року №2120-IX (набрав чинності 17 березня 2022 року) розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18 такого змісту: "18. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)". Тому, нарахування інфляційних та 3% річних на підставі ч.2 ст.625 ЦК України за період з 24 лютого 2022 року є безпідставним. Враховуючи вказані обставини, з відповідача на користь позивача слід стягнути інфляційні витрати у розмірі 1166,21 грн. та три відсотки річних від простроченої суми боргу у розмірі 269,17 грн. у межах періоду з 27 вересня 2021 року по 24 лютого 2022 року, на основі наданих позивачем розрахунків наявних в матеріалах справи. Отже, зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. При розподілі судових витрат суд враховує пропорційність задоволених вимог. Позов заявлено з ціною 33360,85 грн., а задоволено на суму 23414,66 грн., тобто на 70,2% (23414,66 х 100 : 33360,85). За таких обставин з відповідачки на користь позивача слід стягнути 1700,53 грн. (2422,4 грн. х 70,2%) судового збору. Крім того, згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності). Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті137та частина восьма статті 141 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах від 03.10.2019 року у справі №922/445/19, від 22.01.2021 року у справі №925/1137/19, Верховним Судом у постановах від 03.02.2021 року у справі №554/2586/16-ц, від 17.02.2021 року у справі №753/1203/18. Згідно акту про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 04 жовтня 2024 року адвокатське бюро «Анастасія Бюро» надало, ТОВ «Діджи Фінанс» прийняв правничу (правову) допомогу загальною вартістю 7000 грн. (підготовка позовної заяви з додатками про стягнення кредитної заборгованості). Так, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial