Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кобзар Любов Вікторівна, у якому просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , право на земельну частку (пай) площею 1,47 га умовних кадастрових гектарів без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташована на території колишньої Лавриківської сільської ради, на сьогоднішній день Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського (колишнього Жовківського) району Львівської області, право на яку [PERSON] мав на підставі сертифіката серії ЛВ № 160098, виданого Лавриківською сільською радою на підставі рішення № 1 Лавриківської сільської ради від 23 листопада 1995 року та зареєстрованого у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 107. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є спадкоємцем за законом першої черги після смерті чоловіка, [PERSON] , прийняла після його смерті спадщину, оскільки була зареєстрована та проживала постійно з чоловіком на день відкриття спадщини, тобто на день його смерті, не відмовилася від прийняття спадщини упродовж шестимісячного строку після його смерті. Позивач зазначає, що інших спадкоємців першої черги за законом, осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині і прийняли таку внаслідок спільного проживання разом із спадкодавцем чи внаслідок звернення до нотаріуса в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця, немає. Однак, позивач стверджує, що спадщини на право на земельну частку (пай) розміром 1,47 га умовних кадастрових гектарів, яка належала [PERSON] згідно сертифіката на право на право приватної власності на землю (середню земельну частку) старого зразка вона не може оформити, так як відсутній правовстановлюючий документ на право на дану земельну частку (пай) нового зразка, який водночас не може бути виданий на ім`я померлого [PERSON] , оскільки він втратив цивільну правоздатність та дієздатність внаслідок смерті. А тому вважає, що її право на дану земельну частку (пай) підлягає захисту в судовому порядку, як наслідок просить задовольнити позовні вимоги. Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 18 грудня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче судове засідання призначено на 28 січня 2025 року о 13 год. 15 хв. Витребувано від приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Кобзар Любові Вікторівни належним чином засвідчену копію спадкової справи №170/2024, яка зареєстрована 15 листопада 2024 року після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду письмову заяву, у якій просить справу розглядати у її відсутності. Зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Представник відповідача, Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак з Добросинсько-Магерівської сільської ради на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, зазначили, що не заперечують проти задоволення позовних вимог, при вирішенні справи покладаються на думку суду. Третя особа, яка не заявляє самостійний вимог на предмет спору, приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кобзар Любов Вікторівна, в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак від неї на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Зазначила, що при вирішенні справи покладається на думку суду. Крім того, на виконання вимог ухвали суду від приватного нотаріуса Кобзар Л. В. на адресу суду надійшла належним чином засвідчена копія спадкової справи 170/2024, яка зареєстрована 15 листопада 2024 року після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . А тому суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, представника відповідача, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, які не з`явилися в підготовче судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності, висловлені позиції у справі. Оскільки всі учасники справи в підготовче судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так як відповідач не заперечує проти позовних вимог, покладається при вирішенні справи на думку суду, фактично визнав позовні вимоги, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народилася [INFO] у селі Зубейки, Жовківського району Львівської області, що підтверджується викладеним у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , який виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 16 серпня 1999 року (арк.спр.8). З свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , яке видане Лавриківською сільською радою 09 вересня 1967 року, встановлено, що своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » [PERSON] змінила на « [PERSON] » внаслідок одруження 09 вересня 1967 року із [PERSON] у Лавриківській сільській раді, про що в книзі записів актів громадянського стану про одруження 09 вересня 1967 року було зроблено відповідний запис за № 30. Після реєстрації одруження присвоєні прізвище чоловікові та дружині « [PERSON] » (арк.спр.11). Викладеним у довідці № 1128, яка видана 10 жовтня 2024 року Лавриківським старостинським округом № 3 Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, стверджується, що згідно книги записів сертифікатів на середню частку (пай) під № 107 зареєстрований сертифікат на право власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 160098, виданий [PERSON] , жителю села Окопи, на підставі рішення № 1 Лавриківської сільської ради від 23.11.1995 року, на земельну частку (пай), площею 1,4700 га. без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, земельна ділянка розташована на території Добросинсько-Магерівської сільської ради, землю передано для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства (арк.спр.12). [PERSON] помер [INFO] , про що в Книзі реєстрації смертей 29 грудня 2008 року зроблено відповідний запис за № 37, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане Лавриківською сільською радою Жовківського району Львівської області 29 грудня 2008 року (арк.спр.13). Згідно з ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46\~цього Кодексу). А тому, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на право на земельну частку (пай). Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Нормою ст. 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Викладеним у довідці № 1127, яка видана 10 жовтня 2024 року Лавриківським старостинським округом № 3 Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, стверджується, що заповіт від імені [PERSON] , 1940 року народження, який помер [INFO] в Лавриківській сільській раді Львівського (до зміни адміністративно-територіального устрою Жовківського) району Львівської області не посвідчувався (арк.спр.14). Не посвідчувався заповіт від імені [PERSON] і нотаріусом, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 79164616, яка видана 15 листопада 2024 року приватним нотаріусом Кобзар Л.В. (парк.спр.15). Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Так як заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався, а тому спадкування після його смерті відбувається за законом. Згідно з ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкоємця, у тому числі зачаті за життя спадкоємця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. [PERSON] як дружина [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після його смерті. З довідки № 1126, яка видана 10 жовтня 2024 року Лавриківським старостинським округом № 3 Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, встановлено, що [PERSON] , 1940 року народження, до дня смерті [INFO] , був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] (після зміни адміністративно-територіального устрою Львівського) району Львівської області (арк.спр.16). Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, що передбачено ч. 2 ст. 1220 ЦК України. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. З довідки № 1204, яка видана 28 жовтня 2024 року Лавриківським старостинським округом № 3 Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, встановлено, що позивач [PERSON] , 1945 року народження, тобто дружина померлого [PERSON] , 1940 року народження, була зареєстрована та проживала разом із ним в будинку [ADDRESS] до дня його смерті, [INFO] , та вели спільне господарство (арк.спр.17). За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] , враховуючи норму ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки була зареєстрована та постійно проживала разом із спадкодавцем, не відмовилася від прийняття спадщини упродовж шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця. Інших спадкоємців першої черги за законом, осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині і прийняли таку внаслідок спільного проживання разом із спадкодавцем чи внаслідок звернення до нотаріуса в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця, судом з матеріалів справи не встановлено. Суд враховує, що [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Кобзар Л. В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка, [PERSON] , а саме на належну йому земельну частку (пай), площею 1,47 га, що розташована на території Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського (колишнього Жовківського) району Львівської області. Внаслідок її звернення приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кобзар Любов Вікторівною після смерті [PERSON] було зареєстровано спадкову справу № 170/2024, номер у Спадковому реєстрі 73295777, що підтверджується копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 79166046 від 15.11.2024 року (арк.спр.18). З листа за вихідним № 230/01-16 від 15 листопада 2024 року встановлено, що приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кобзар Любов Вікторівна відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), площею 1,47 га, що розташована на території Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського (колишнього Жовківського) району Львівської області і належала [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , через неподання оригіналу правовстановлюючого документа нового взірця на вищевказаний земельний пай та роз`яснено, що у разі відсутності такого документа, необхідно звернутися в судові органи для оформлення прав на вищевказаний земельний пай в порядку спадкування (аркспр.19). Суд враховує зазначене позивачем у позовній заяві про те, що сертифікат нового зразка на земельну частку (пай) у неї відсутній. Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 8 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" постановою Кабінет Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 «Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)» затверджено відповідну форму сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Сертифікати саме такої форми слід подавати до нотаріальної контори. Згідно з ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відтак суд враховує, що позивачем не може бути пред`явлено для оформлення спадщини сертифікат на середню земельну частку (пай), виданий на ім`я [PERSON] нового зразка, оскільки він помер, а тому втратив цивільну правоздатність та дієздатність. Водночас право [PERSON] на земельну частку (пай) підтверджувалося сертифікатом на право приватної власності на землю (середню земельну частку) старого зразка. Суд також враховує те, що інші спадкоємці з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, не звертались, дане право позивача ніким не оспорюється. Зібрані в справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є достатні підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Outcome: approved