Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-22 00:00:00

До суду звернувся адвокат Черкасов Д.О. в інтересах фізичної особи-підприємця [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості та штрафних санкцій, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] є власницею квартири загальною площею 32,2 кв.м, за адресою: [ADDRESS] . 09 грудня\~2023\~року між [PERSON] , як фізичною особою-підприємцем (далі по тексту - Позивач, Орендодавець) та [PERSON] (далі по тексту - Відповідач, Орендар) було укладено Договір найму житла (далі по тексту - Договір). Умовами Договору Орендар та Орендодавець чітко передбачили розмір орендної плати та порядок розрахунків, що становить 630 доларів США в місяць. Орендна плата не включає в себе оплату вартості послуг інтернету, електроенергії, води, прибудинкової території за період оренди. Орендар сплачує орендну плату щомісячно не пізніше 19 числа поточного місяця. Окремо орендар сплачує комунальні послуги кожного місяця, а саме оплату за електроенергію, воду, прибудинкову територію, інтернет за період оренди. Крім того, умовами Договору пеердбачено гарантійний платіж в розмірі 600 доларів США, який повертається Орендарю після припинення дії Договору або не повертається у разі порушення Орендарем своїх зобов?язань та на умовах, визначених цим Договором. Орендодавець має право в односторонньому порядку зарахувати Гарантійний платіж в рахунок погашення можливих збитків, сплати неустойки (пені, штрафів), інших платежів у разі їх виникнення внаслідок порушення Орендарем положень Договору, про що Орендодавець повідомляє Орендаря шляхом направлення повідомлення на телефон. У випадку, якщо в Орендаря не виникло зазначених вище зобов?язань зі сплати неустойки (пені, штрафів) та/або відшкодування збитків, а також заборгованості Орендаря по оплаті комунальних послуг, то сума Гарантійного платежу, сплачена в порядку, передбаченому цим пунктом Договору, повертається Орендарю в момент підписання Акту прийому-передачі (повернення) Квартири. За погодженням сторін, курс долара прив?язаний до курсу продажу долара Правекс Банку. Курс долара фіксується коридором у 10%, на момент підписання курс долара США складає 37,35. Договір є укладеним з моменту його підписання Сторонами і діє до 19 червня\~2024\~року, таким чином, строк оренди за погодженням Сторін встановлюється з 19.12.2023\~р. по 19.06.2024\~р. Звертає увагу Суду на положення пункту 2.2.9 Договору, де чітко передбачений обов?язок Орендаря в день закінчення строку дії Договору або його дострокового розірвання за Актом прийому - передачі Об?єкта оренди, повернути Квартиру Орендодавцю у стані, в якому вона була на момент передачі в оренду. Щодо заборгованості відповідача по оплаті орендної плати, зазначає наступне. На виконання умов Договору, 19 грудня\~2023\~року сторонами Договору найму житла було підписано «Акт прийому-передачі на в?їзд», на підставі якого Відповідач прийняв об?єкт нерухомості та наявне в ньому майно і обладнання. За період дії Договору найму житла Орендодавець виконував свої зобов?язання належним чином. Натомість, Орендар неодноразово порушував умови Договору найму житла, оскільки не сплачував у повному обсязі орендну плату, у зв`язку з чим у Відповідача утворилась заборгованість за період з 20.02.2024 по фактичну дату закінчення Договору - 19.06.2024\~року. Зокрема, Відповідачем не здійснювалась орендна плата відповідно до умов Договору, починаючи з 20.02.2024\~року і дотепер. Фактично, було здійснено лише наступні оплати: 19.12.2023\~оплата оренди у розмірі 630 доларів США під час підписання акту прийому-передачі на в?їзд за оренду квартири у період до 19 січня\~2024\~року. 19.01.2024\~була здійснена оплата оренди у розмірі 21534,50 гривень шляхом перерахування на банківський рахунок Орендодавця за оренду квартири у період до 19 лютого\~2024\~року. Натомість, за проживання у березні\~2024\~року оплата відповідно до умов Договору повинна була бути здійснена до 19.02.2024\~року включно (не пізніше 19 числа поточного місяця), однак цього зроблено не було, у зв?язку з чим з 20.02.2024\~року Відповідачем фактично було порушено умови Договору та почався період формування заборгованості. Як результат бездіяльності Орендодавця, виникла фактична заборгованість по оплаті оренди квартири за 4 місяці (березень, квітень, травень, червень). Зазначає також про те, що 19.12.2023\~року Орендарем відповідно до умов Договору було сплачено гарантійну суму в розмірі 600 доларів США, яку позивач враховує в якості погашення частини заборгованості. Таким чином, загальна сума прострочених платежів по оренді квартири відповідно до умов Договору становить\~1920,00 доларів США (4 місяці х630,00 доларів - 600,00 доларів). Щодо штрафних санкцій, передбачених договором, зазначає наступне. Умовами Договору встановлено, що за несвоєчасне внесення орендної плати або інших платежів, передбачених цим Договором, Орендар сплачує на користь Орендодавця штраф у розмірі щоденної орендної плати за цим Договором за кожний день прострочення платежу. Враховуючи той факт, що Відповідачем не здійснено оплату за оренду житла, починаючи з 20.02.2024\~року і фактично до закінчення строку оренди житла - 19.06.2024\~року, то відповідно до умов Договору, сформувався штраф у розмірі, що дорівнює рівно 4 місяцям оплати за оренду: з 20.02.2024\~по 19.03.2024\~- 630 доларів США; з 20.03.2024\~по 19.04.2024\~- 630 доларів США; з 20.04.2024\~по 19.05.2024\~- 630 доларів США; з 20.05.2024\~по 19.06.2024\~- 630 доларів США. Крім того, своєчасного здійснення оплати за оренду зі сторони Відповідача не відбулося по день подання позову, а тому Позивач вважає за необхідне продовжити нарахування штрафу у період з 20.06.2024\~року до 02.10.2024\~року. З урахуванням 30 денного календарного місяця, а також вартості оренди житла, встановленої Договором, щоденний розмір орендної плати становить 21 долар США (630 дол США / 30 календарних днів). Таким чином, у період з 20.06.2024\~року до 02.10.2024\~року розмір штрафу становить -\~2205\~доларів США (105 календарних днів * 21 долар США). Отже, у зв?язку із несвоєчасним внесенням орендної плати у період з 20.02.2024\~року і до дати звернення з позовом до суду, за умовами Договору Орендар зобов?язаний сплатити штраф у розмірі щоденної орендної плати за цим Договором за кожний день прострочення платежу, що станом на 02.10.2024\~року становить:\~4725,00 доларів США (4 місяці x630,00 доларів + 2205,00 доларів). Щодо неустойки за несвоєчасне повернення квартири за Актом прийому-передачі. Умовами Договору передбачено, що в день закінчення строку дії Договору або його дострокового розірвання за Актом прийому передачі Об?єкта оренди, Орендар зобов`язаний повернути Квартиру Орендодавцю у стані, в якому вона була на момент передачі в оренду. Договором встановлено, що за несвоєчасне повернення Орендарем Квартири, Орендар зобов?язаний сплатити Орендодавцю неустойку у розмірі подвійної щоденної орендної плати за цим Договором, за весь час до дати підписання Акту повернення-передачі Квартири, крім випадків, коли підписання Акту затримується з вини Орендодавця. Згідно умов Договору, строк дії Договору і відповідно оренди квартири закінчився 19.06.2024\~року. З метою виконання умов Договору Орендодавцем 17.06.2024\~року було відправлено на адресу Орендаря лист-вимогу, в якому зазначалось про необхідність: погасити заборгованість по орендним платежам за проживання у квартирі; сплатити штраф за несвоєчасне внесення орендної плати; здійснити платежі, пов?язані з оплатою за комунальні послуги; звільнити орендоване житлове приміщення, а саме квартиру, загальною площею 32,2 кв.м., за адресою: [ADDRESS] , із складенням та підписанням відповідного Акту приймання-передачі, у зв?язку з чим Орендарю потрібно бути присутнім за адресою квартири 19.06.2024\~року о 14:00 год. Орендар у вказаний час, в день закінчення строку дії Договору 19.06.2024\~року був відсутній, Акт приймання-передачі скласти та підписати не вдалося, на зв?язок Орендар не виходив. У зв?язку із зазначеним, Позивач повторно звернулась до Відповідача з листом-вимогою від 29.06.2024\~року, в якому повторно просила: «На виконання умов Договору, з метою огляду приміщення, складення Акту приймання-передачі про повернення приміщення з усім розташованим в ньому обладнанням та майном з оренди, а також повернення комплекту ключів від зазначеного приміщення в кількості 1 (одна) штука, повторно прошу Вас бути присутньою 01 липня\~2024\~року о 10:00 год за київським часом за адресою оренди: [ADDRESS] .» Лист був відправлений на офіційну електронну адресу Орендаря, вказану у Договорі. Однак, Орендар знову у вказаний час 01.07.2024\~року був відсутній, Акт приймання-передачі скласти та підписати не вдалося, на зв?язок Орендар не виходив. Враховуючи зазначені обставини, у зв?язку із закінченням строку дії Договору та з метою відновлення доступу до належної на праві власності Орендодавцю квартири, Позивач звернулась до поліції із заявою про присутність представника під час відкриття дверей і огляду квартири. Відповідно до листа ГУНП у м. Києві №98741-2024 від 04.07.2024\~року зазначається наступне: «Ваше звернення було прийнято до уваги та 02.07.2024\~за участю представників поліції спільно з Вами було здійснено огляд квартири [ADDRESS] . В ході огляду квартири, сторонніх осіб, речей та предметів не виявлено.» Таким чином, Орендодавцем було встановлено фактичну відсутність Орендаря у квартирі, відсутність його речей та предметів. При цьому, всупереч Договору, Орендар порушив порядок повернення квартири, не підписав з Орендодавцем Акт прийому-передачі, що в свою чергу, передбачає накладення на Орендаря штрафних санкцій відповідно до умов Договору. З огляду на зазначене, враховуючи несвоєчасне повернення квартири, Відповідач на підставі Договору повинен сплатити неустойку у розмірі подвійної щоденної орендної плати, яка обраховується за умовами Договору до підписання Акту повернення-передачі, тобто до моменту фактичного повернення квартири Орендодавцю. З урахуванням строку закінчення дії Договору, нарахуванню неустойки підлягає за період з 20.06.2024\~року до 02.07.2024\~року (день фактичного повернення квартири Орендодавцю після огляду, здійсненого за участю представників поліції). З урахуванням 30 денного календарного місяця, а також вартості оренди житла, встановленої п.3.1. Договору, щоденний розмір орендної плати становить 21 долар США (630 дол США / 30 календарних днів). При цьому, подвійний щоденний розмір орендної плати становить 42 долари США. Таким чином, за період з 20.06.2024\~року до 02.07.2024\~року розмір неустойки за несвоєчасне повернення квартири відповідно до п. 4.3 Договору становить 546 доларів США (13 календарних дні * 42 долари США). Отже, у зв?язку з несвоєчасним поверненням квартири та непідписанням Акту повернення-передачі у період з 20.06.2024\~року і до дати звернення до суду з позовом, за умовами Договору Орендар зобов?язаний сплатити неустойку у розмірі подвійної щоденної орендної плати за цим Договором за весь час до дати підписання Акту, що станом на 02.10.2024\~року становить 546,00 доларів США. Щодо нарахування 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України, зазначає про те, що у Позивача є законне право для стягнення 3% річних із суми заборгованості в розмірі 630,00 доларів США за період прострочення платежу по кожному окремому місяцю. Представник позивача надає розрахунок 3% річних від прострочених сум по оплаті оренди за користування квартирою, що становить разом 37,43 долари США. Щодо заборгованості по оплаті комунальних послуг, вказує про те, що відповідно до п. 3.1. Договору, орендна плата не включає в себе оплату вартості послуг інтернету, електроенергії, води, прибудинкової території за період оренди. З дня передачі житлового приміщення, а саме квартири, загальною площею 32,2 кв.м, за адресою: [ADDRESS] , в оренду, тобто з 19.12.2023\~року по поточну дату, у зв`язку з невиконанням Орендарем зазначених вище умов Договору, утворилась наступна заборгованість по комунальним платежам, зокрема, по сплаті за електроенергію -\~5517\~гривень 60 коп. Зазначена сума не була сплачена Орендарем. Через наявність заборгованості орендовану квартиру за адресою: [ADDRESS] , було відімкнено від електропостачання. Задля відновлення електропостачання у вищезазначеній квартирі заборгованість за електроенергію була сплачена в повному обсязі особисто Позивачем. Крім того, Позивачем було сплачено\~2917\~гривень 96 коп за послуги з відновлення постачання електроенергії в квартиру. У зв?язку з чим, на виконання вимог Договору з Відповідача підлягають стягненню заборгованість по сплаті за комунальні послуги (електропостачання) в загальному розмірі -\~8435,56 гривень. Представник позивача зазначає про те, що враховуючи зазначені вище факти та аргументи, Відповідачем не було виконано свого зобов?язання належним чином, що і зумовило звернення Позивача з вказаним позовом для примусового стягнення повної суми заборгованості, що складається з: 1920,00 доларів США - загальна сума прострочених платежів по оренді квартири; 4725,00 доларів США - штраф у зв?язку з несвоєчасним внесенням орендної плати у період з 20.02.2024\~року; 546,00 доларів США - неустойка у зв?язку з несвоєчасним поверненням квартири та непідписанням Акту повернення-передачі у період з 20.06.2024; 37,43 доларів США - 3% річних від суми основної заборгованості; 8 435,56 гривень - заборгованість за комунальними платежами (електропостачання). Просить суд стягнути з [PERSON] на користь ФОП [PERSON] у національній валюті України за офіційним курсом Національного банку України на момент здійснення платежу: суму заборгованості по орендній платі за Договором найму житла від 09.12.2023\~року в розмірі, еквівалентному\~1920,00 доларів США; штраф у зв?язку з несвоєчасним внесенням орендної плати у період з 20.02.2024\~року за Договором найму житла від 09.12.2023\~року в розмірі, еквівалентному\~4725,00 доларів США; неустойку у зв?язку з несвоєчасним поверненням квартири та непідписанням Акту повернення-передачі у період з 20.06.2024\~року за Договором найму житла від 09.12.2023\~року в розмірі, еквівалентному 546,00 доларів США; 3% річних від суми заборгованості за прострочення виконання грошових зобов?язань за Договором найму житла від 09.12.2023\~року в розмірі, еквівалентному 37,43 доларів США; заборгованість по сплаті комунальних платежів (електропостачання) в розмірі 8 435,56 гривень. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою судді Ірпінського міського суду Київської області від 15.10.2024 року відкрито провадження у справі, вирішено здійснити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні представник позивача адвокат Шевчук Д.В. вимоги позову підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на сайті «Судова влада України», в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду невідомі. Так, з матеріалів справи вбачається, що копію ухвали про відкриття провадження у справі, позовну заяву з доданими до неї документами направлено відповідачу за останньою відомою адресою зареєстрованого місця проживання, проте, рекомендований лист з рекомендованим повідомленням повернулись на адресу суду з відміткою відділення поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Згідно частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням пункту 3, пункту 4 частини 1 статті 280 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши доводи представника позивача, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно\~ст. 13 ЦПК України,\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, Згідно з частинами першою та другою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відповідно до частини першої статті 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Тлумачення вказаних норм свідчить, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту. Схожий за змістом висновок зроблений в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19). За змістом статей 15 та 16 ЦК України, кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання або оспорювання. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Зазначені правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17-ц (провадження № 14-144цс18). Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У пункті 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 905/2260/17 зазначено, що «як захист права розуміють державно-примусову діяльність, спрямовану на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав». У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18) зроблено правовий висновок про те, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Частина друга\~статті 129 Конституції України\~визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно пункту 3 вказаної частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.\~\~Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч.2\~ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно\~ст.80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1); докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (частина 5). Так, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до частини першої статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У частині третій статті 203 ЦК України закріплено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Так, нормами ст. 627 ЦК України встановлено свободу договору, тобто відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до вимог статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначенізакономяк істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Тлумачення статті 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Відповідно до\~ст.759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). Згідно\~ст.760 ЦК України, предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). Законом можуть бути встановлені види майна, що не можуть бути предметом договору найму.\~\~Предметом договору найму можуть бути майнові права. Особливості найму окремих видів майна встановлюються цим Кодексом та іншим законом. Статтею 762 ЦК України, за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Плата за найм (оренду) майна може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за найм (оренду) майна встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за найм (оренду) майна. Наймач має право вимагати зменшення плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, можливість користування майном істотно зменшилася. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає. Відповідно до\~ст.763 ЦК України, договір найму укладається на строк, встановлений договором.\~\~Якщо строк найму не встановлений, договір найму вважається укладеним на невизначений строк. Кожна із сторін договору найму, укладеного на невизначений строк, може відмовитися від договору в будь-який час, письмово попередивши про це другу сторону за один місяць, а у разі найму нерухомого майна - за три місяці. Договором або законом може бути встановлений інший строк для попередження про відмову від договору найму, укладеного на невизначений строк. Законом можуть бути встановлені максимальні (граничні) строки договору найму окремих видів майна. Якщо до спливу встановленого законом максимального строку найму жодна із сторін не відмовилася від договору, укладеного на невизначений строк, він припиняється зі спливом максимального строку договору. Договір найму, строк якого перевищує встановлений законом максимальний строк, вважається укладеним на строк, що відповідає максимальному строку. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] є власницею квартири загальною площею 32,2 кв.м, за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою з ДРРП №397508942. 09 грудня\~2023\~року між [PERSON] , як фізичною особою-підприємцем та [PERSON] укладено Договір найму житла. Згідно пункту 1.1. Договору Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне користування квартиру, загальною площею 32,2 кв.м, за адресою: [ADDRESS] . Умовами розділу 3 Договору Орендар та Орендодавець передбачили розмір орендної плати та порядок розрахунків. Згідно п.3.1. Розмір орендної плати за Договором за місяць становить 630 доларів США (шістсот тридцять доларів США). На момент підписання договору курс долара США складає 37,35. Орендна плата не включає в себе оплату вартості послуг інтернету, електроенергії, води, прибудинкової території за період оренди. Згідно п.3.2. Орендар сплачує орендну плату щомісячно не пізніше 19 числа поточного місяця. П.3.3. визначено, що окремо орендар сплачує комунальні послуги кожного місяця, а саме оплату за електроенергію, воду, прибудинкову територію, інтернет за період оренди. П.3.3. встановлено, що у день підписання цього Договору Орендар сплачує орендну плату за місяць оренди в розмірі, визначеному в п. 3.1. цього Договору та гарантійний платіж в розмірі 600 доларів США (шістсот доларів США), який повертається Орендарю після припинення дії Договору або не повертається у разі порушення Орендарем своїх зобов?язань та на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до пункту 6.1. Договору встановлено, що цей Договір є укладеним з моменту його підписання Сторонами і діє до 19 червня\~2024\~року. Пунктом 6.2. Договору передбачено, що строк оренди за погодженням Сторін встановлюється з 19.12.2023\~р. по 19.06.2024\~р. П. 2.2.9 Договору передбачений обов?язок Орендаря в день закінчення строку дії Договору або його дострокового розірвання за Актом прийому - передачі Об?єкта оренди, повернути Квартиру Орендодавцю у стані, в якому вона була на момент передачі в оренду. 19 грудня\~2023\~року сторонами Договору найму житла було підписано «Акт прийому-передачі на в?їзд», на підставі якого Відповідач прийняв об?єкт нерухомості та наявне в ньому майно і обладнання. Як встановлено судом, за період дії Договору найму житла Орендар порушила умови Договору найму житла, оскільки не сплачувала у повному обсязі орендну плату, у зв`язку з чим у Відповідача утворилась заборгованість за період з 20.02.2024 по фактичну дату закінчення Договору - 19.06.2024\~року. Відповідачем було здійснено наступні оплати: 19.12.2023\~оплата оренди у розмірі 630 доларів США під час підписання акту прийому передачі на в?їзд за оренду квартири у період до 19 січня\~2024\~року. Вказане підтверджується копією розписки про взаємні розрахунки до договору оренди від 09.12.2023\~року; 19.01.2024\~оплата оренди у розмірі 21534,50 гривень шляхом перерахування на банківський рахунок Орендодавця за оренду квартири у період до 19 лютого\~2024\~року. Вказане підтверджується копією виписки про рух коштів за період 01.12.2023\~- 01.07.2024. Відсутність подальших оплат від Орендаря підтверджується банківською випискою про рух коштів за період 01.12.2023\~- 01.07.2024\~за контрагентом « [PERSON] ». Як зазначав представник позивача 19.12.2023\~року Орендарем відповідно до умов Договору було сплачено гарантійну суму в розмірі 600 доларів США. Так, зі змісту пункту 3.3 Договору, вбачається, що Орендодавець має право в односторонньому порядку зарахувати Гарантійний платіж в рахунок погашення можливих збитків, сплати неустойки (пені, штрафів), інших платежів у разі їх виникнення внаслідок порушення Орендарем положень Договору. Таким чином, сума гарантійного платежу в розмірі 600 доларів США враховується Позивачем в якості погашення частини заборгованості Відповідачем по сплаті орендної плати. Отже, загальна сума прострочених платежів по оренді квартири відповідно до умов Договору становить\~1920,00 доларів США (4 місяці х 630,00 - 600,00). Крім того, відповідно до пункту 4.2. Договору встановлено, що за несвоєчасне внесення орендної плати або інших платежів, передбачених цим Договором, Орендар сплачує на користь Орендодавця штраф у розмірі щоденної орендної плати за цим Договором за кожний день прострочення платежу. Враховуючи той факт, що Відповідачем не здійснено оплату за оренду житла, починаючи з 20.02.2024\~року і фактично до закінчення строку оренди житла - 19.06.2024\~року, то відповідно до умов п. 4.2 Договору, сформувався штраф у розмірі, що дорівнює рівно 4 місяцям оплати за оренду: з 20.02.2024\~по 19.03.2024\~- 630 доларів США; з 20.03.2024\~по 19.04.2024\~- 630 доларів США; з 20.04.2024\~по 19.05.2024\~- 630 доларів США; з 20.05.2024\~по 19.06.2024\~- 630 доларів США. Крім того, в судовому засіданні представник позивача наголошував на тому, що своєчасного здійснення оплати за оренду зі сторони Відповідача не відбулося, тому Позивач вважає за необхідне продовжити нарахування штрафу у період з 20.06.2024\~року до 02.10.2024\~року. З урахуванням 30 денного календарного місяця, а також вартості оренди житла, встановленої п.3.1. Договору - щоденний розмір орендної плати становить 21 долар США (630 дол США / 30 календарних днів). Таким чином, у період з 20.06.2024\~року до 02.10.2024\~року розмір штрафу становить -\~2205\~доларів США (105 календарних днів * 21 долар США). Таким чином, за несвоєчасне внесення орендної плати у період з 20.02.2024\~року і до 02.10.2024, за умовами Договору Орендар зобов?язаний сплатити штраф у розмірі щоденної орендної плати за цим Договором за кожний день прострочення платежу, що станом на 02.10.2024\~року, що становить:\~4725,00 доларів США (4x630,00 + 2205,00). Щодо неустойки за несвоєчасне повернення квартири за Актом прийому-передачі. Пунктом 2.2.9. Договору передбачено, що в день закінчення строку дії Договору або його дострокового розірвання за Актом прийому передачі Об?єкта оренди повернути Квартиру Орендодавцю у стані, в якому вона була на момент передачі в оренду. Відповідно до пункту 4.3. Договору встановлено, що за несвоєчасне повернення Орендарем Квартири згідно п. 2.2.9. Договору, Орендар зобов?язаний сплатити Орендодавцю неустойку у розмірі подвійної щоденної орендної плати за цим Договором, за весь час до дати підписання Акту повернення-передачі Квартири, крім випадків, коли підписання Акту затримується з вини Орендодавця. Згідно умов Договору, строк дії Договору і відповідно оренди квартири закінчився 19.06.2024\~року. З метою виконання умов Договору Орендодавцем направляись вимоги щодо сплати заборгованості та повернення орендованого майна, проте, останні були проігноровані Відповідачем. В листі ГУНП у м. Києві №98741-2024 від 04.07.2024\~року зазначено про те, що звернення Позивача було прийнято до уваги та 02.07.2024\~за участю представників поліції спільно з Позиваячем було здійснено огляд квартири [ADDRESS] . В ході огляду квартири, сторонніх осіб, речей та предметів не виявлено. Таким чином, Орендодавцем було встановлено фактичну відсутність Орендаря у квартирі, відсутність речей та предметів Орендаря. При цьому, всупереч п.2.2.9 Договору, Орендар порушила порядок повернення квартири, не підписала з Орендодавцем Акт прийому-передачі, що в свою чергу, передбачає накладення на Орендаря штрафних санкцій відповідно до п. 4.3. Договору. Згідно розрахунку, наданого представником позивача та який перевірений судом, сума неустойки у розмірі подвійної щоденної орендної плати за Договором найму станом на 02.10.2024\~року становить 546,00 доларів США. Згідно розрахунку, 3% річних від прострочених сум по оплаті оренди за користування квартирою становить 37,43 долари США. Крім того, Відповідач не сплачувала комунальні платежі, у зв`язку з чим утворилась заборгованість по сплаті за електроенергію в розмірі\~5517\~гривень 60 коп, квартиру Позивача було відімкнено від електропостачання. Задля відновлення електропостачання у вищезазначеній квартирі заборгованість за електроенергію була сплачена Позивачем. Крім того, Позивачем було сплачено\~2917\~гривень 96 коп за послуги з відновлення постачання електроенергії в квартиру. У зв?язку з чим, на виконання вимог Договору з Відповідача підлягають стягненню заборгованість по сплаті за комунальні послуги (електропостачання) в загальному розмірі \~8435,56 гривень. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що у разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки ст. 625 ЦК України розміщена в розділі І "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. Передбачене ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування трьох процентів річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. На відміну від інфляційних збитків, розрахунок трьох процентів річних здійснюється за кожен день прострочення за формулою: сума боргу х 3 % / 365 (кількість днів у році) х кількість днів прострочення. За змістом статті 625 ЦК України нарахування трьох процентів річних та індексу інфляції входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 01 жовтня 2014 року у справі N 6-113цс14, з якою погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі N 686/21962/15-ц, провадження N 14-16цс18. Законодавець визначає обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням рівня інфляції та 3 % річних за увесь час прострочення, у зв`язку із чим таке зобов`язання є триваючим. Отже, невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України, виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. Зазначена позиція підтверджена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2019 року у справі № 127/15672/16-ц. Оскільки, Відповідачем не було виконано свого зобов?язання належним чином, а саме порушено умови укладеного між сторонами Договору найму, у Відповідача виникла заборгованості, що складається з: 1920,00 доларів США - загальна сума прострочених платежів по оренді квартири; 4725,00 доларів США - штраф у зв?язку з несвоєчасним внесенням орендної плати у період з 20.02.2024\~року; 546,00 доларів США - неустойка у зв?язку з несвоєчасним поверненням квартири та непідписанням Акту повернення-передачі у період з 20.06.2024; 37,43 доларів США - 3% річних від суми основної заборгованості; 8 435,56 гривень - заборгованість за комунальними платежами (електропостачання). Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилається представник позивача як на підставу для задоволення позову підтверджені належними та допустимими доказами, наявність порушеного права позивача є очевидними, а отже підлягає захисту судом у спосіб, що визначений законодавцем. Таким чином, суд задоволяє позов повністю. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а отже судовий збір підлягає стягненню з відповідача в розмірі 3065,91 грн. На підставі ст. ст. 202,203,526,530,610,612,625,627,629,638,759,760,762,763 ЦК України, ст.ст.\~4,12,81,263-268 ЦПК України\~суд,-

Outcome: approved