Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-27 00:00:00

16 грудня 2024 року до Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява [PERSON] , сформована в системі «Електронний суд» представником позивача адвокатом Москаленко Юлією Володимирівною (діє на підставі Ордеру серії АР №1033247), до [PERSON] , про розірвання шлюбу та залишення дитини проживати разом з матір`ю. Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд приходить до наступного висновку. 17.12.2024 року судом в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України направлено запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача у справі. Ухвалою суду від 19.12.2024 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви. 24.12.2024 року до суду надійшла інформація про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача у справі. 26.12.2024 року надійшла заява про усунення недоліків з доданою до неї уточненою позовною заявою [PERSON] , сформованої в системі «Електронний суд» представником позивача адвокатом Москаленко Юлією Володимирівною (діє на підставі Ордеру серії АР №1033247), до [PERSON] , про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, 11.09.2015 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції зареєстровано шлюб між сторонами, про що зроблено актовий запис № 305. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, постійні сварки, неодноразове завдання позивачу фізичних ушкоджень відповідачем, розходження поглядів на сімейні відносини, сімейні обов`язки з ведення спільного господарства та виховання дитини, сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Фактичні шлюбні відносини з відповідачем припинились з січня 2021 року. Втрачені всі фізичні та духовні зв`язки. Збереження сім`ї неможливе і суперечить інтересам сторін та інтересам дитини. Суперечки про місце проживання дитини і розподіл спільного майна немає. Також після розірвання шлюбу позивач бажає змінити прізвище на [PERSON] . Ухвалою суду від 26.12.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Позивач [PERSON] \~в судове\~засідання не\~з`явилася,\~про дату,\~час та\~місце розгляду\~справи повідомлена\~належним чином\~у встановленому\~законом порядку. В позовній заяві просила розглядати справу без участі позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлений у встановленому законом порядку. 28.01.2025 року подав через канцелярію суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги не заперечує. Частиною 2 статті 247\~ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дані правовідносини регулюються ст. ст.110,112 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. При розгляді справ про розірвання шлюбу, суд за правилами 112 Сімейного кодексу\~України з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюб між сторонами в справі зареєстрований 11.09.2015 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 305 (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , про що свідчить Свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 19.04.2016 року (а.с.9). Подружжя не підтримує шлюбних відносин і спільного господарства не ведуть. Спільне життя сторін не склалося в зв`язку з відсутністю взаєморозуміння. Бажання та наміру відновити нормальні сімейні стосунки у сторін відсутні. Відповідно до п. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно із постановою Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно з ч. 1ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Як встановлено судом, сторони не підтримують шлюбних стосунків та проживають окремо. В сім`ї втрачена взаємоповага та розуміння, шлюб існує лише формально й зберегти сім`ю неможливо. Зважаючи на дійсні причини розірвання шлюбу, зазначені позивачем, подальше життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Таким чином, суд повно, всесторонньо та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. У відповідності до вимог ст.\~28\~ЦК України фізична особа набуває прав та обов`язків і здійснює їх під своїм іменем. Ім`я фізичної особи, яка є громадянином України, складається з прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із Закону, звичаю національної меншини, до якої вона належить. Статтею 295\~ЦК передбачено, що прізвище фізичної особи може бути змінене у разі реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу або визнання його недійсним. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В позовній заяві позивач просила після розірвання шлюбу повернути їй дошлюбне прізвище « [PERSON] », тому суд доходить висновку про необхідність відновлення дошлюбного прізвища позивача після розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст.\~115\~Сімейного кодексу\~України після набрання рішенням законної сили необхідно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно з п. 6 ч. 1 ст.264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 1\~211,20 грн.

Outcome: approved