Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-15 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 11.03.2023 року приблизно о 20 год.20 хв., в м. Карлівка Полтавської області, по вул. Комарова, сталася дорожньо- транспортна пригода за участю автомобіля « Hyuhdai» державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобілем « Citroeh», державний номерний знак [NUMBER] . Внаслідок вищевказаної дорожньо - транспортної пригоди транспортному засобу « Citroeh», державний номерний знак [NUMBER] , було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля матеріального збитку. Вина відповідача у скоєнні зазначеної ДТП підтверджується постановою Карлівського районного суду Полтавської області від 14.04.2023 року. МТСБУ на підставі\~п.п. « а» п.41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», здійснило регламентну виплату потерпілій особі [PERSON] в розмірі 118\~165, 78 грн., згідно платіжного доручення від 06.07.2023 року Крім того, позивачем були понесені додаткові витрати на збір документів та визначення розміру шкоди в розмірі 4\~782 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням від 01.06.2023 року. Позивач вважає, що відповідно до п.п. 38.2.1. п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~МТСБУ, сплативши страхове відшкодування, набуло право регресу до власника транспортного засобу, винного у дорожньо-транспортній пригоді, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Тому позивач просить суд стягнути на свою користь з відповідача в порядку регресу суму сплаченого відшкодування, пов`язаного з регламентною виплатою, у розмірі 118\~165,78 грн., суму понесених додаткових витрат на встановлення розміру збитку та збір документів в розмірі 4\~782 грн. 00 коп., та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3\~028 грн. Ухвалою судді від 12 грудня 2024 року дану справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (без виклику) за наявними у справі матеріалами. Представник позивача Попов В.Є. у судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій просив розгляд справи проводити без його участі, та позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі, відзив на позов та заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не надсилав. Доказів того, що відповідач з поважних причини пропустив строк для подачі заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження матеріали справи не містять. Згідно частини 8\~статті 178 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справи за наявними матеріалами. Частиною 5\~статті 279 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь - якої зі сторін про інше. Відповідно до ч.2 ст. 247\~ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень\~ЦПК України\~розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.ч. 1,2,5 ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що 11.03.2023 року приблизно о 20 год.20 хв., в м. Карлівка Полтавської області, по вул. Комарова, сталася дорожньо- транспортна пригода за участю автомобіля « Hyuhdai» державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] , та автомобілем « Citroeh», державний номерний знак [NUMBER] . Внаслідок вищевказаної дорожньо - транспортної пригоди транспортному засобу « Citroeh», державний номерний знак [NUMBER] , було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля матеріального збитку. Вина відповідача у скоєнні зазначеної ДТП підтверджується постановою Карлівського районного суду Полтавської області від 14.04.2023 року. Згідно Звіту автотоварознавчого дослідження вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу « Citroeh», державний номерний знак [NUMBER] , склала 118\~165, 78 грн. Позивач МТСБУ на підставі\~п.п. « а» п.41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», здійснило регламентну виплату потерпілій особі [PERSON] в розмірі 118\~165, 78 грн., згідно платіжного доручення від 06.07.2023 року Вирішуючи спір, суд виходить з того, що МТСБУ, сплативши страхове відшкодування, має право на отримання регламентної виплати з відповідача. Частиною першою\~статті 1166 ЦК України\~визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до\~статті 1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі\~статтею 1188 ЦК України\~шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 1191 ЦК України\~передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до положень частини першої статті 22 Закону України від 01липня 2004 року «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з пунктом 38.2.1.Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1статті 13 цього\~Закону. Отже, законом прямо встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди особі потерпілій у ДТП, саме в порядку регресу. Як роз`яснено у пунктах 26, 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил\~статті 993 ЦК України. Враховуючи викладене, суд зазначає, що позивач обґрунтовував позов саме пунктом 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». За\~статтею 1191 ЦК України\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, після виконання особою, що не завдавала шкоди, свого обов`язку з відшкодування потерпілому шкоди, завданої іншою особою, потерпілий одержує повне задоволення своїх вимог, і тому первісне деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням (стаття 599 ЦК України). Отже, первісне (основне) деліктне зобов`язання та зобов`язання, що виникло з регресної вимоги, не можуть виникати та існувати одночасно. Викладене узгоджується з правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду України від 05 квітня 2017 у справі № 6-2806цс16. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що внаслідок компенсацїї позивач МТСБУ набуло право вимоги до відповідача [PERSON] саме у порядку регресу, тому суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі\~3\~028 грн.

Outcome: approved