Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-16 00:00:00

28.10.2024 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , - про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, в прохальній частині якої позивачка просить суд винести рішення, на підставі якого: 1. Прийняти позовну заяву до розгляду. 2. Визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на земельну ділянку площею 0,2497 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером 3222289001:01:324:0019 в порядку спадкування після померлої [INFO] [PERSON] . 3. Визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на земельну ділянку площею 0,4019 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером 3222289001:01:324:0015 в порядку спадкування після померлої [INFO] [PERSON] . Вищевказані позовні вимоги позивач [PERSON] обгрунтовував в мотивувальній частині його позовної заяви наступними обставинами та нормами права: - [INFO] померла [PERSON] , про що Виконавчим комітетом Шпендівської сільської ради Кагарлицького району Київської області було внесено актовий запис про смерть № 11 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 04.08.2017 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй нерухоме майно, а саме на: - земельну ділянку площею 0,2497 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером 3222289001:01:324:0019; - земельну ділянку площею 0,4019 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером 3222289001:01:324:0016 (кадастровий номер було змінено на 3222289001:01:324:0015). Отже, за життя [PERSON] належало вищевказане нерухоме майно, яке може бути успадковане її спадкоємцями. 16.01.2018 року приватним нотаріусом Кагарлицького районного нотаріального округу Київської області Воловенко Р.П. було заведено спадкову справу до майна [PERSON] № 8/2018, що підтверджується витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі №50559199. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений Шпендівською сільською радою, яким усе своє майно заповіла [PERSON] (далі - Позивач) та [PERSON] (далі - Відповідач). Відповідач відмовилася від своєї частки у спадщині [PERSON] на користь Позивача, а тому на даний час Позивач є єдиним спадкоємцем [PERSON] . Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), що передбачено ст.1216 Цивільного кодексу України. Згідно зі ст.1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Отже, Позивач може одноособово успадкувати майно [PERSON] як спадкоємець її майна за заповітом. Згідно зі ст.1297 Цивільного кодексу України право власності на спадкове майно набувається шляхом отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Втім, листом від 16.10.2024 року №303/01-16 приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Воловенко Р.П. повідомила Позивача, що видати свідоцтва про право на спадщину на майно померлої [INFO] [PERSON] неможливо у зв`язку з тим, що відсутній документ, який підтверджує право власності на земельну ділянку площею 0,2497 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,4019 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Нотаріус повідомила Позивача, що для оформлення спадщини [PERSON] йому необхідно звернутися до суду з позовною заявою для визнання за ним права власності в порядку спадкування на вказане майно. Необхідно зазначити, що у Позивача наявні лише копії державних актів на право власності на земельні ділянки, що належали померлій [PERSON] , а оригінали відсутні, через що нотаріусом було відмовлено Позивачу у видачі свідоцтв про право власності на вказані земельні ділянки. Отже, Позивач не може в нотаріальному порядку оформити спадщину померлої [INFO] майно [PERSON] та в нього виникла потреба у зверненні до суду з цим позовом. Відповідно до ч. 1, 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, викладеного в п. 23 Постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має з`ясовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. У випадку, коли нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що застосовується, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Передумовою для подачі позову до суду про визнання за Позивачем права власності на спадкове майно, є відсутність іншого, крім судового, шляху для визнання його права на спадкове майно [PERSON] . Необхідно зазначити, що відсутність правовстановлювальних документів на спірне нерухоме майно не є підставою для відмови у задоволенні позову (аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 10 жовтня 2018 в рамках справи № 557/1209/16-ц). Відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК України, положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право) (постанова Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 06.06.2018 по справі №597/1070/15-ц). Таким чином, за наявності перешкод у оформленні спадкових прав через нотаріуса, спадкоємець може звернутися з позовом про визнання права власності до суду. Частиною другою статті 16 Цивільного кодексу України встановлено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 1 ст. ЦПК України, кожна особа мас право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Отже, у випадку, коли нотаріусом обгрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Пунктом 9 ст. 37 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень» встановлено, що підставою для державної реєстрації прав, зокрема, с рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Підставою для визнання за Позивачем права власності на земельні ділянки, що належали [PERSON] , є наявні у Позивача: - Копія державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯК № 697644 від 05.03.2010 року, виданого щодо земельної ділянки площею 0,2497 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером 3222289001:01:324:0019; - Копія державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯК № 697645 від 05.03.2010 року, виданого щодо земельної ділянки площею 0,4019 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером 3222289001:01:324:0016 (кадастровий номер було змінено на 3222289001:01:324:0015). - заповіт [PERSON] посвідчений Шпендівською сільською радою. Отже, оскільки нотаріусом було відмовлено Позивачу у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом після [PERSON] та відсутні будь-які інші способи для реалізації його законного права, то наявні усі підстави для визнання за Позивачем права власності на спадкове майно [PERSON] в судовому порядку. Враховуючи вищевказане та

Outcome: approved