Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за спожиті з 01.11.2018 по 01.10.2024 послуги централізованого опалення, постачання теплової енергії, що надавалися за адресою: [ADDRESS] , в розмірі 49157, 94 грн та витрати зі сплати судового збору в сумі 3028, 00 грн. В обґрунтування вимог вказано, що позивачем надаються послуги з централізованого опалення, постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] . Квартира належала [PERSON] , яка померла [INFO] , на час пред`явлення позовної заяви право власності на квартиру не переоформлено на спадкоємців. У вказаній квартирі постійно проживає та зареєстрована з 16.06.1998 відповідач, яка фактично прийняла спадщину після смерті своєї бабусі [PERSON] , а тому несе відповідальність за несплату наданих комунальних послуг як фактичний спадкоємець майнових прав своєї бабусі. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 07.11.2024 у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін (а.с. 15). Від відповідача відзиву на позовну заяву не надходило, клопотань про продовження/поновлення строку для надання відзиву не надходило. Копію ухвали про відкриття провадження, копії позовної заяви з додатками було направлено відповідачу в порядку, визначеному ЦПК України, проте останні повернулися до суду неврученими під час доставки за закінченням терміну зберігання. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст. 211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно довідки про склад сім`ї, а також інформації ВОМІРМП УДМС України в Житомирській області відповідач зареєстрована з 16.06.1998 у квартирі [ADDRESS] (а.с. 5, 14). Вказана квартира на праві власності належала [PERSON] , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №393269209 від 03.09.2024 (а.с. 4). Комунальним підприємством «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради надавалися послуги з централізованого опалення та постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] . Згідно оборотів по особовому рахунку № [NUMBER] (7188) та розрахунку заборгованості за період з 01.11.2018 по 01.10.2024 обліковується заборгованість за послуги з централізованого опалення, постачання теплової енергії у розмірі 49157, 94 грн (а.с. 6-7). Ухвалою суду від 11.11.2024 задоволено клопотання представника позивача та витребувано у державного нотаріуса Житомирської міської нотаріальної контори Поліщука А.І. інформацію про наявність чи відсутність посвідченого заповіту, спадкового договору, заведеної спадкової справи та виданого свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] та була знята з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] . На виконання такої ухвали завідувачем Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області надано відповідь, з якої встановлено, що спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] не заводилась, до відповіді долучено відповідну інформаційну довідку зі Спадкового реєстру. Відповідно до ч.ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. 16.01.2025 представник позивача подав до суду клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, в якому зазначила, що 13.01.2025 відповідачем було подано позивачу заяву про реструктуризацію заборгованості, чим [PERSON] фактично підтвердила визнання заборгованості. До такого клопотання долучено копії паспорта відповідача та заяви про реструктуризацію заборгованості від 13.01.2025. Відповідно до ст. 162 ЖК України власники (споживачі) повинні щомісячно здійснювати оплату за отримані комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Зі змісту статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» вбачається, що до житлово-комунальних послуг, зокрема, належить послуга з постачання теплової енергії, постачання гарячої води. Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Відповідно до положення п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги має право звертатися до суду в разі порушення споживачами умов договору. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку (ст. 25 Закону України «Про теплопостачання»). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Доказування покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України). Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Квартира [ADDRESS] , під`єднана до єдиної централізованої системи теплопостачання, від користування якої відповідач, як користувач, не відмовилася у встановленому законом порядку, отже, вона зобов`язана нести витрати по її утриманню, в тому числі з надання послуг по її обігріву, а відтак надання таких послуг та їх оплата не залежать у будь-якому випадку від того проживав власник у цій квартирі чи ні. Такий правовий висновок висловлено в постановах Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 10.12.2018 року (справа №638/11034/15), від 02.04.2020 року (справа №757/29813/17). З урахуванням викладеного, оскільки відповідач, будучи користувачем згадуваної квартири, належним чином та в повному обсязі не здійснює оплату наданих послуг, позивачем доведено наявність заборгованості відповідача за надання послуг з централізованого опалення та постачання теплової енергії, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в межах заявлених позовних вимог, шляхом стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 49157, 94 грн. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір в розмірі 3028, 00 грн.

Outcome: approved