Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості станом на 17.12.2023 р. за Договором про відкриття кредитної лінії № 1317-4536 від 17.12.2023 р. в розмірі 79190,00 грн. з яких: - прострочена заборгованість за кредитом - 18 000,00 грн.; - прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 61190,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 26.04.2024 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ УКР КРЕДИТ ФІНАНС" і [PERSON] було укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 1317-4536 у вигляді електронного документу підписанням відповідачем одноразовим ідентифікатором. Відповідно до умов договору товариство взяло на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: - сума кредиту - 18 000,00 грн.; - строк кредитування - 300 днів; - базовий період* - 30 днів; - промо ставка -1,25%, - знижена процентна ставка -2,50 % в день; - стандартна процентна ставка - 3,00 % в день. Базовий період - проміжки часу впродовж строку дії Договору, в останні дні яких у Позичальника настає обов`язок сплати відсотків за користування Кредитом. Кількість днів у Базовому періоді вказана у Договорі і визначена Сторонами на підставі пропозиції Кредитодавця, сформованої із урахуванням побажань Позичальника, наданих в процесі звернення щодо отримання Кредиту через веб-сайт Кредитодавця. Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного Кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання Кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти відповідач не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення Кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. В подальшому, Відповідач всупереч умовам Кредитного договору, ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування» та ст.ст. 525, 526, 530, 536, 610, 612 ЦК України, порушив вищезазначені умови Кредитного договору і в кінцевому підсумку не повернув в повному обсязі кредит Кредитодавцю, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед Кредитодавцем за Кредитним договором навіть після спливу строку кредитування встановленого умовами Кредитного договору Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 05.11.2024 року відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 17.12.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяв, клопотань на адресу суду не надходило. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалив провести заочний розгляд справи ухваливши заочне рішення. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що 17.12.2023 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] було укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 1317-4536 від 17.12.2023 р. За вказаним Договором відповідач отримав кредит у розмір 18000,00 грн. шляхом перерахування коштів на рахунок відповідача, що підтверджується довідкою про перерахування суми кредиту та довідкою про укладений договір. За умовами Договору розмір кредиту становить 18000, 00 грн., який надається строком на 300 календарних днів (до 11.10.2024 р.), строк дії договору є рівним строку кредитування. Стандартна процентна ставка 3 проценти річних за кожен день користування кредитом, яка діє протягом всього строку дії Договору, за виключенням строку використання права користуватися кредитом за зниженою ставкою. Реальна річна процентна ставка на дату укладення цього Договору складає 279355,00 відсотки. Заявлений строк користування кредитом складає 300 календарних днів з дня надання кредиту. Заявлений строк це обраний позичальником строк користування кредитом протягом якого може бути використане право користування кредитом за Пільговою та/або Зниженою процентною ставкою. Знижена процентна ставка 2,50 %. Проценти сплачуються за фактичний строк користування кредитом, за кожен календарний день користування кредитом, які нараховуються на неповернену суму кредиту. За довідкою про укладений договір станом на 26.04.2024 р. загальний розмір заборгованості складає 79190,00грн., з яких: - прострочена заборгованість за кредитом - 18 000,00 грн.; - прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 61 190,00 грн. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1,2 ст.627 ЦК України відповідно до статті 6цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ч. 1 ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ч.2,3 ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин).У цьому разі визнання такого правочину недійсним судомне вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ч. 1 ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Відповідно до ч.1,2 ст.18 ЗУ «Про захист прав споживачів» продавець(виконавець, виробник)не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є не справедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договір них прав та обов`язків на шкоду споживача. Відповідно до п.5 ч.3 ст.18 ЗУ «Про захист прав споживачів» не справедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Відповідно до ч. 5, 7 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Якщо до положення вносяться зміни, такі зміни вважаються чинними з моменту їх внесення. На підставі зазначеного у випадку недотримання сторонами в договорі вимог ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» щодо несправедливих умов договору такий договір/правочин є спірним та може бути визнаний судом недійсним. За наявності в договорі несправедливих умов договір не є нікчемним, а лише може бути визнаний судом недійсним повністю чи частково за позовом сторони такого договору. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Отже, з урахуванням наданих позивачем доказів, визнання відповідачем фактів укладення договору та отримання кредиту за ним в розмірі 18000, 00 грн. суд вважає, що до правовідносин сторін застосовуються умови укладеного договору, в тому числі щодо нарахування, сплати процентів та ці умови є обов`язковими до виконання сторонами. Відповідачем не подавалося у цій справі зустрічного позову щодо визнання договору недійсним повністю чи в частині. Відповідачем не надано суду доказів щодо визнання судом недійсним укладеного договору повністю чи в частині щодо умов нарахування та сплати процентів у іншій справі. Крім того, відповідачем не надано доказів щодо сплати процентів за користування кредитом в розмірі більшому ніж вказано в довідці про укладений договір станом на 26.04.2024 року (розрахунку заборгованості). На підставі зазначеного позов підлягає задоволенню, оскільки заборгованість за ним відповідає умовам укладеного між сторонами Договору, який не визнано судом недійсним та який не є нікчемним. При цьому, доказів сплати позивачем заборгованості суду не надано. У зв`язку з задоволенням позову понесені позивачем витрати по сплаті судового збору за подання позову у розмірі 2 422,40 грн. слід покласти на відповідача відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved