Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-20 00:00:00

Представник позивача [PERSON] діючи в інтересах [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом. На обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 12.04.2014 року між позивачем та відповідачкою укладено шлюб. В шлюбі народилися діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 09.01.2020 року по справі №722/1795/19 шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Судовим наказом Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 27.01.2020 року у справі №722/100/20 з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на дітей. Через неналежне невиконання матір`ю своїх обов`язків та антисоціальний спосіб життя починаючи з листопада 2022 року діти проживають з батьком та перебувають на його повному утриманні. Рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 04.07.2023 року у справі №722/48/23 визначено місце проживання дітей з батьком. У зв`язку і зазначеним, з урахуванням предмета цього спору в частині припинення стягнення аліментів з позивача на користь відповідача на утримання дітей, однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживають діти і з якого часу, зокрема, з одержувачем аліментів чи з їх платником. Згідно акту обстеження побутових умов проживання сім`ї позивача, встановлено, що на момент обстеження умов діти проживали разом із батьком, діти шкільного віку, їхнє навчання здійснюється дистанційно, діти забезпечені шкільним приладдям, одягом та предметами першої необхідності, для дітей виділені окремі кімнати, місце для навчання, умови проживання сім`ї задовільні. Згідно довідки про результати перевірки звернення від 10.11.2022 року, встановлено, що діти на даний час проживають із батьком, матір належним чином свої батьківські обов`язки по відношенню до малолітніх дітей не виконує, Припинення стягнення аліментів здійснюється за загальними принципами стягнення аліментів, враховуючи, що аліменти є поточними місячними платежами для поточного забезпечення потреб дитини, а також з метою необґрунтованого перерахування відповідачу аліментів за той період, коли дитина з ним не проживала і знаходилась у платника аліментів, то стягнення аліментів має бути припинено з фактичного проживання та утримання дітей позивачем, а саме з 01.11.2022 року. Просив суд припинити стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, які стягуються на підставі судового наказу Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 27.01.2020 року у справі №722/100/20. Згідно протоколу\~автоматизованого розподілу\~судової справи\~між суддями\~від 10.07.2024\~року дана\~позовна заява\~передана до\~провадження судді\~Суського О.І. Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 12.08.2024 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено до розгляду в підготовче засідання. Позивач та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явились, однак подали до суду письмову заяву, згідно якої просили справу розглянути без їхньої присутності, заявлені вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання також не з`явилася, будучи повідомленою про час, день та місце розгляду справи належним чином; відомостей про поважність причин неявки до суду не надала. Відповідачкою копію вказаної вище ухвали суду з копіює позовної заяви та доданими до неї документами отримано не було, документи повернулись на адресу суду з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою». Також відповідачка не скористалася своїм правом на подання до суду відзиву на позовну заяву. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі\~неявки в\~судове засідання\~всіх учасників\~справи чи\~в разі\~якщо відповідно\~до положень\~цього Кодексу\~розгляд справи\~здійснюється судом\~за відсутності\~учасників справи,\~фіксування судового\~процесу за\~допомогою звукозаписувального\~технічного засобу\~не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача без поважних причин або без повідомлення причин, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, розглянувши подані представником позивача документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у даній справі. Згідно ч.1 ст.4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено,\~що згідно\~судового наказу Сокирянського районного суду Чернівецької області №722/100/20 (2-н/722/8/20) від 27.01.2020 року, стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісяця, починаючи з 24.01.2020 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до заочного рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 05.07.2023 року визначено місце проживання дітей з батьком. Зі змісту позовної заяви вбачається, що неповнолітні діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] постійно проживають з батьком [PERSON] та перебуває на його повному утриманні. Згідно акту обстеження побутових умов проживання сім`ї [PERSON] №41 від 22.11.2022 року, комісією в складі працівників Ломачинецького старостинського округу Михальчук Є.М., [PERSON] , що ними було обстежено умови проживання [PERSON] , а також що на момент обстеження було виявлено наступне: діти - [PERSON] , 2013 року народження та [PERSON] , 2015 року народження перебували в будинку за адресою: [ADDRESS] . Навчання дітей здійснюється дистанційно, діти школярі, діти забезпечені шкільним приладдям, одягом та предметами першої необхідності, для дітей виділені окремі кімнати, місце для навчання, умови проживання сім`ї задовільні, сім`я забезпечена продуктами харчування, є запас продуктів, в будинку проведено ремонт, тепло, температура відповідає санітарним нормам. Як вбачається із довідки про результати розгляду звернення від 17.10.2022 року виданої ВП №1 (м.Сокиряни) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області, що інспектором ЮП СП ДРВП ГУНП в Чернівецькій області проведено перевірку у період часу з 17.10.2022 року по 10.11.2022 року за фактом звернення [PERSON] в ході проведення додаткової перевірки встановлено, [PERSON] з 10.02.2020 року являється колишньою дружиною заявнику, про це свідчить рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області по справі №722/1795/19 від спільного проживання мають неповнолітніх дітей, які проживають із матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Заявник звернувся до поліції, оскільки [PERSON] неналежним чином здійснює догляд за спільними дітьми, а саме вживає алкогольні напої та залишає їх без нагляду, діти підтверджують даний факт. З їх слів мати не виявляє бажання доглядати за ними, не купує речей, не цікавиться навчанням, рідко буває вдома та залишає їх разом із своєю сестрою, яка не здійснює над ними догляд, також вживає алкогольні напої. Станом на 10.11.2022 року діти перебувають у с.Ломачинці, за адресою батька, їх життю та здоров`ю нічого не загрожує, проти волі їх не утримують. Де на даний час знаходиться [PERSON] невідомо. Виходячи із вище вказаного, було встановлено що у діях [PERSON] наявні ознаки адміністративного правопорушення за ч.1 ст.184 КУпАП. У разі встановлення її місцезнаходження останню буде притягнуто до адміністративної відповідальності за вказаною статтею. Згідно зі статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, з`ясувавши, що позивач спроможний надати дітям належний рівень виховання, постійно піклується про їх розвиток, відповідачка не надає належної уваги, щодо виховання та догляду за дітьми, приходить до висновку, що вимога, щодо припинення стягнення з нього аліментів, підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Відповідно до ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до п.17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. З аналізу статтей вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст. 273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст. 273 СК України має на меті скасування їх присудження. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 4 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Судом встановлено, що станом на 10.11.2022 року діти [PERSON] та [PERSON] не проживають з матір`ю [PERSON] , на користь якої були стягнуті аліменти з позивача - батька дітей, а постійно проживають зі своїм батьком [PERSON] . Згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Як встановлено, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] проживають з батьком - позивачем по справі та повністю знаходиться на його утриманні, тобто змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідачки, суд вважає, що подальше стягнення з позивача аліментів на користь відповідачки на утримання їхніх спільних дітей суперечитиме діючому сімейному законодавству, положеннями якого передбачена сплата аліментів тим із батьків дитини,\~хто проживає\~окремо від\~дитини. Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення стягнення на користь відповідачки аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які стягуються на підставі судового наказу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 27.01.2020 року. Припинення аліментів здійснюється за загальними принципами стягнення аліментів, враховуючи, що аліменти є поточними місячними платежами для поточного забезпечення потреб дитини, а також з метою необґрунтованого перерахування відповідачці аліментів за той період, коли дитина з нею не проживала і знаходились у платника аліментів, то припинення стягнення аліментів має бути з дати подання позову до суду, тобто з 01.11.2023 року. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача щодо припинення стягнення з нього аліментів, є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує положення ч.1 ст.141 ЦПК України, згідно з якими судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем при поданні позову про припинення стягнення аліментів понесено витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 1211, 20 грн., а позов задоволено, відтак такі необхідно стягнути з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved