Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20.10.2023 у справі №202/6929/22 відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про витребування безпідставно отриманих активів (грошових коштів) та встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено усний договір про купівлю одноразового посуду. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 31.01.2024 рішення суду першої інстанції у справі №202/6929/22 залишено без змін. Частиною 4 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відтак, не підлягає доказування у даній справі факт укладення усного договору поставки одноразового посуду 01.03.2022 між [PERSON] та [PERSON] . Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України). В силу приписів пункту 1 частини другої статті 11 та частини другої статті 509 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (частина перша статті 712 ЦК України). До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина друга статті 712 ЦК України). За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526 ЦК України). Водночас за змістом статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. З 13.07.1998 [PERSON] зареєстрований як фізична особа-підприємець, що підтверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію В01 №547259 З наданих суду копій дублікатів квитанцій від 01.03.2022 на суму 9\~077,04 грн та 13\~500,00 грн, а також квитанції від 02.03.2022 на суму 12\~855,60 грн судом встановлено, що [PERSON] перерахував на картку [PERSON] за товар сукупно 35\~432,64 грн. Статтею 663 ЦК України врегульовано, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (частина перша статті 530 ЦК України). У даній справі судом встановлено, що у усному договорі між [PERSON] та [PERSON] не встановлений строк (термін) виконання, а відтак зобов`язання [PERSON] поставити товар підлягає виконанню відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України, відповідно до якої якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати (частина друга статті 693 ЦК України). Умовою застосування ч. 2 ст. 693 ЦК України є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. У разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певного визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця. Оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову (див. постанову Верховного Суду від 19.03.2024 у справі № 910/3016/23). Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар (абзаци перший - четвертий частини першої статті 664 ЦК України). Станом на день ухвалення рішення у справі суду не надано доказів, що [PERSON] виконав свої зобов`язання за договором та поставив товар [PERSON] . Суд відхиляє як доказ надані відповідачем оригінали видаткових накладних №Н-132, №Н-133 від 01.03.2022 та №Н-134 від 02.03.2022, оскільки вони не місять підпису отримувача товару, а відтак не підтверджують факт отримання товару [PERSON] . Суду також не надано доказів добровільного повернення [PERSON] коштів [PERSON] . Суду не надано доказів, що позивач звертався до відповідача з претензією, листом, телеграмою тощо, але звернувся до суду з позовом про стягнення суми оплати товару, а відтак суд приходить до висновку, що подання позову є активною однозначною формою поведінки [PERSON] та свідчить про його вимогу до [PERSON] повернути суму оплати за непоставлений товар за договором, яка доведена до продавця. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та зі [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути суму оплати за товар у розмірі 35\~432,64 грн. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 968 грн. 96 коп., що підтверджується квитанціями, а відтак, виходячи з розміру задоволених позовних вимог, з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним позовним вимогам підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved