Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-27 00:00:00

В листопаді 2024 року представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] , ТОВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на його користь шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 104791,00 гривень та судовий збір. Позовні вимоги мотивує тим, що \~ \~ \~ \~09 березня 2020 року о 13 годині 55 хвилин [PERSON] на 14 км автодороги Н-09, керуючи транспортним засобом марки «Сhevrolet aveo», реєстраційний номер [NUMBER] , в порушення вимог пунктів 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом марки «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який зупинився попереду, після чого даний транспортний засіб відкинуло по інерції на транспортний засіб марки «Opel Vivaro», реєстарційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який зупинився попереду. Згідно постанови Мукачівського міськрайонного суду від 24.03.2020 року по справі № 303/1368/20 винуватцем ДТП визнано [PERSON] . Постанова набула законної сили. Внаслідок ДТП транспортний засіб «марки «Volkswagen\~Caddy»,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] отримав\~механічні пошкодження\~з матеріальними\~збитками. Згідно із звіту про оцінку автомобіля, загальна вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер [NUMBER] становить 104 791,00 гривень. Оскільки звітом про оцінку автомобіля підтверджується заподіяння позивачу шкоди у вигляді збитків на загальну суму 104 791 гривень, то наявні підстави для стягнення з ТОВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» грошове відшкодування у сумі 98 000 гривень, яка обчислюється відніманням від встановленого договором страхування № ЕР- АМ-0009870290 розміру страхової суми (100 000 грн) розміру суми франшизи (2 000 грн). Отже, саме ТОВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» як страховик цивільно-правової відповідальності власника ТЗ винуватця ДТП є належним відповідачем за позовною вимогою про стягнення 98 000 гривень не виплаченого позивачу розміру страхового відшкодування. Оскільки розмір завданої позивачу шкоди внаслідок ДТП (104 791 гривень) є більшим за розмір страхового відшкодування (98 000 грн), який розрахований з урахуванням встановленої договором страхової виплати та за віднімання розміру франшизи, різниця між такими сумами підлягає стягненню з відповідача [PERSON] як винуватця ДТП. Отже, [PERSON] як винуватець ДТП є належним відповідачем за позовною вимогою про стягнення 6 791 гривень майнової шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Враховуючи вищевказані підстави, просить позов задоволити. Ухвалою суду від 20.11.2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. Учасники справи, заперечень щодо можливості судового розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін не висловили, тому з урахуванням положень частини п`ятої\~ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглянув справу на підставі наявних у ній матеріалів. 12.12.2024 року відповідач [PERSON] подав заяву, в якій зазначив, що 26.11.2024 року він відшкодував [PERSON] завдану шкоду в сумі 6791,00 грн., а тому просить врахувати вказану обставину під час прийняття рішення у справі. 17.12.2024 року ТОВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» подала відзив на позов, в якому частково заперечила щодо позову. Зазначила, що ТОВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» направило заяву до оцінювача [PERSON] для проведення оцінки пошкодженого транспортного засобу «марки «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер [NUMBER] та визначення розміру матеріального збитку . Відповідно до звіту № ЦВ/20/2082 від 10.10.2024 року вартість матеріального збитку власнику транспортного засобу марки «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер [NUMBER] становить 113\~094, 54 грн. Ринкова вартість становить 40 724,09 грн. Вартість відновлювального ремонту з врахування зносу транспортного засобу складає 72 820,44 грн. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо - транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу. Враховуючи вищезазначене, було складено страховий акт, затверджено розрахунок страхового відшкодування та 14.10.2024 року сплачено позивачу страхове відшкодування у розмірі 70 820,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 52297 від 14.10.2024 року. Враховуючи вищевказане, просить відмовити в задоволенні позову. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд приходить до такого висновку. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч. 1\~ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 3\~ст.\~12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 09 березня 2020 року о 13 годині 55 хвилин [PERSON] на 14 км автодороги Н-09, керуючи транспортним засобом марки «Сhevrolet aveo», реєстраційний номер [NUMBER] , в порушення вимог пунктів 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом марки «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який зупинився попереду, після чого даний транспортний засіб відкинуло по інерції на транспортний засіб марки «Opel Vivaro», реєстарційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який зупинився попереду. Згідно постанови Мукачівського міськрайонного суду від 24.03.2020 року по справі № 303/1368/20 винуватцем ДТП визнано [PERSON] . Постанова набула законної сили 06.12.2023 року (а.с. 14-16). Згідно з ч. 6\~ст. 82 ЦПК України\~постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. В зв`язку з наведеним, вина відповідача в скоєні правопорушення встановлена та не підлягає доказуванню. Внаслідок ДТП транспортний засіб «марки «Volkswagen\~Caddy»,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] отримав\~механічні пошкодження\~з матеріальними\~збитками. Згідно із звітом про оцінку автомобіля № 47/20 від 24.04.2020 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер [NUMBER] в результаті його пошкодження становить 135 246,00 гривень , ринкова вартість 30 455,00 грн., утилізаційна вартість складає 22 593,00 грн. , ліквідаційна вартість складає 27 410,00 грн. (а.с.46-55). Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відповідно до ст. 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Таким чином, обов`язок з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування покладається на страховика. Заперечуючи проти позову, представник ТОВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант», подав звіт про оцінку майна. Відповідно до вказаного звіту № ЦВ/20/2082 від 10.10.2024 року вартість матеріального збитку власнику транспортного засобу марки «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер [NUMBER] становить 113\~094, 54 грн. Ринкова вартість становить 40 724,09 грн. Вартість відновлювального ремонту без врахування зносу транспортного засобу складає 156 622,03 грн. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо - транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу. Враховуючи вищезазначене було складено страховий акт, затверджено розрахунок страхового відшкодування та 14.10.2024 року сплачено позивачу страхове відшкодування у розмірі 70 820,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 52297 від 14.10.2024 року. Враховуючи вищевказане, просить відмовити в задоволенні позову. Також з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] виплатив [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 6791,00 гривень ( а.с. 56). Однак, позивач посилається, що сума в розмірі 70 820,00 гривень не покрила йому всіх збитків, понесених на відновлення автомобіля, а тому просить позов задоволити. Згідно з частинами першою-третьою\~статті 22 ЦК України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. Відповідно до частини першої\~статті 990 ЦК України\~страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Порядок та умови здійснення страхового відшкодування за договорами (полісами) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів регламентується\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~(далі - Закон). Відповідно до пункту 22.1\~статті 22 Закону\~при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим\~законом\~порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Як вбачається із заяви від 21.07.2020 року [PERSON] звертався до ТОВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» із заявою про виплату страхового відшкодування. Згідно з пунктом 34.2 статті 34 Закону протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про ДТП страховик (у випадках, передбачених\~статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Відповідно до пункту 34.2\~статті 34 Закону\~якщо представник страховика (у випадках, передбачених\~статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених\~статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Відповідно до пункту 36.2\~статті 36 Закону\~страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у\~статті 35 цього Закону, повідомлення про ДТП, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених\~статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями\~32\~та/або\~37\~цього\~Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Відповідно до\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною першою\~статті 77 ЦПК України\~передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з частиною другою\~статті 78 ЦПК України\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини перша, шоста\~статті 81 ЦПК України). Верховний Суд у постанові від 19 вересня 2018 року у справі № 753/21177/16-ц (провадження № 61-28918св18) дійшов висновку, що «визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам\~Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність»\~та Методики\~товарознавчої експертизи\~та оцінки\~колісних транспортних\~засобів,\~затвердженої наказом\~Міністерства юстиції\~України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (з відповідним змінами). З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до ТОВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» із заявою про виплату страхового відшкодування, а відтак страховик зобов`язаний був направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Однак, як вбачається з матеріалів справи, зазначених вимог ТОВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» здійснено не було, а тому потерпілий самостійно обрав експерта для визначення розміру шкоди. Відтак, у такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати щодо відшкодування вартості пошкодженого транспортного засобу. Таким чином, заперечуючи проти позову та подаючи звіт про визначення ринкової вартості транспортного засобу від 10.10.2024 року № ЦВ/20/2082, страховиком не надано до суду доказів, що спростовують вимоги позивача та поданий останнім звіт про оцінку майна від 24.04.2020 року № 47/20, проведений станом на час вчинення ДТП . Доказів щодо неправомірних дій позивача під час визначення розміру страхового відшкодування у матеріалах справи відсутні. Разом з тим, страховиком не надав належних та допустимих доказів щодо визначеного позивачем розміру матеріального збитку, а отже не довів, що розмір матеріального збитку визначено неправильно. Під час розгляду справи представник ТОВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» із клопотанням про проведення судової автотехнічної експертизи до суду не звертався. Відтак, враховуючи, що ТОВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» було перераховано суму страхового відшкодування у розмірі 70 820, 44 грн. на рахунок [PERSON] , а тому із врахуванням вказаної суми з відповідача ТОВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» слід стягнути різницю страхового відшкодування в межах ліміту відповідальності в сумі 27\~179,56 гривень. Вирішуючи позовну вимогу в частині стягнення із відповідача [PERSON] суми страхового відшкодування в розмірі 6791,00 гривень, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині, оскільки відповідно до платіжної інструкції № 4331505630930123 від 26.11.2024 року, останнім перераховано суму в розмірі 6791,00 на користь [PERSON] в якості відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved