Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду і просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 52 025 грн. 77 коп. та судовий збір в сумі 2422 грн. 40 коп., мотивуючи тим, що між АТ «Перший Український Міжнародний банк» та [PERSON] було укладено 30.01.2020 кредитний договір №2001538530202, відповідно до якого видано кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 30 000 грн., який пізніше було збільшено до 31 900 грн.. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 01.07.2024 складає 52 025 грн. 77 коп., з яких: 31 893 грн. 70 коп. заборгованості за кредитом та 20 132 грн. 07 коп. заборгованості за процентами. Позивач направив письмову вимогу (повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена ним не була. Розгляд справи проводиться відповідно до положень ст.279 ЦПК України в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи. Представник позивача в своїй позовній заяві просить справу слухати у його відсутність. Відзиву на позов відповідачем до суду не надано, хоча своєчасно та належним останній повідомлявся про відкриття провадження у справі з роз`ясненням прав на подання відзиву на позов, що підтверджується роздруківкою із сайту «Укрпошта» та оголошенням про відкриття провадження та розгляд справи в порядку спрощеного провадження на офіційному веб-сайті судової влади України.\~ Дослідивши письмові докази в справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч. ч. 1-2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави («Позика»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч.2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу також врегульовані законодавством. Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів установлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Такі ж правила щодо сплати процентів застосовуються до кредитних відносин у силу ч. 2 ст. 1054 ЦК України та до відносин із комерційного кредиту - в силу ч. 2 ст. 1057 цього Кодексу. Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти відповідно до ст. 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за "користування кредитом" (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). Надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає частина друга статті 1050 ЦК України). Саме за це благо - можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу - позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до статті 1048 ЦК України. Уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно "користуватися кредитом", натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за "користування кредитом") за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу. Разом з цим зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 ЦК України. Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за "користування кредитом" поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними. Зазначене благо виникає у позичальника саме внаслідок укладення кредитного договору. Невиконання зобов`язання з повернення кредиту не може бути підставою для отримання позичальником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, а отже - і для виникнення зобов`язання зі сплати процентів відповідно до статті 1048 ЦК України. За таких обставин надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця. Вказаного правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 05.04.2023 у справі №910/4518/16. Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи\~ мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав\~ та обов`язків, визначених законом.\~ Кожна сторона повинна довести ті обставини,\~ які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.ч. 5-6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В ст.89 ЦПК України законодавець закріпив, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 30.01.2020 між АТ «Перший Український Міжнародний банк» та [PERSON] , тобто відповідачем, було підписано заяву № 2001538530202 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. У вказаній заяві відповідач просив відкрити на його ім`я поточний рахунок № [NUMBER] у гривнях та надати кредитну картку; № кредитної картки миттєвого випуску (не персоніфікованої) [NUMBER] ; встановити на його поточний рахунок у гривнях, відкритий за цією заявою, кредитний ліміт у сумі 30 000 грн.. Строк дії кредитного ліміту 12 місяців з дня надання кредитного ліміту. Зі спливом вказаного строку, дія кредитного ліміту продовжується кожного разу на такий самий строк у разі відсутності заперечень будь-якої із сторін або підстав для його скорочення у порядку, визначеному ДКБО. Стандартна процента ставка складає 47,88 %, реальна річна процентна ставка складає 47,88 %\~ (а. с. 7).\~ Цього ж дня, 30.01.2020 між сторонами було підписано Паспорт споживчого кредиту, який містить відомості про основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо орієнтовної реальної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту аналогічні тим, які узгоджені сторонами у вищевказаній заяві № 2001538530202 (а. с. 7 (зворот)). Довідка про збільшення кредитного ліміту по договору №2001538530202 від 30.01.2020, підтверджує факт збільшення відповідачу [PERSON] кредитного ліміту з 30 000 грн. 00 коп. до 31 900 грн. 00 коп. (а. с. 27 зворот). Таким чином, підписавши вказану анкету, яка є складовою частиною договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, та паспорт споживчого кредиту [PERSON] відповідно до ст. ст. 3, 627 ЦК України добровільно погодився на такі умови кредитного договору, взявши на себе відповідні зобов`язання. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду у справі №284/157/20 від 02.12.2020. Відтак, встановлено, що між сторонами було укладено вищевказаний кредитний договір, що узгоджується з положеннями ст. ст. 1046 та 1054 ЦК України. Копія виписки/особового рахунку (№ [NUMBER] )\~ відділення №35 ПУМБ з 30.01.2020 по 01.07.2024 підтверджує факт користування наданими [PERSON] кредитними коштами за договором № 2001538530202 від 30.01.2020 (а. с. 29-38). 02.07.2024 АТ «Перший Український Міжнародний банк» було направлено на адресу [PERSON] письмову вимогу (повідомлення) щодо негайного погашення заборгованості по кредитному договору\~ № 2001538530202 від 30.01.2020 в сумі 52 025 грн. 77 коп. не пізніше 30 календарних днів з дня отримання цього повідомлення (а. с. 24-25). Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору №2001538530202 від 30.01.2020\~ заборгованість станом на 01.07.2024 виведено в сумі 52 025 грн. 77 коп., із них: 31893 грн. 70 коп. заборгованості за сумою кредиту та 20 132 грн. 07 коп. заборгованості за відсотками (а. с. 27-28).\~ Поряд з тим, враховуючи, що строк кредитування був погоджений сторонами строком на 12 місяців, доказів продовження строку кредитування матеріали справи не містять, а відтак розмір відсотків підлягає перерахуванню. Так, розмір відсотків відповідно до умов договору становить 10 324 грн. 11 коп. за період з 30.01.2020 по 30.01.2021, виходячи з розрахунку: 31900 грн.00 коп. (тіло кредиту) х 47,88% реальна річна процентна ставка (з урахуванням сплачених відсотків в сумі 4949 грн. 61 коп. згідно розрахунку заборгованості). За таких обставин, враховуючи, що відповідачем не було вжито належним чином заходів щодо добровільного погашення заборгованості по кредитному договору № 2001538530202 від 30.01.2020 в повному обсязі, суд приходить до висновку про стягнення з нього суми заборгованості, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 31 893 грн. 70 коп. та заборгованості за відсотками в сумі 10 324 грн. 11 коп., та відповідно про часткове задоволення позову. Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2422 грн. 40 коп. в дохід держави, (із застосуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору при поданні до суду процесуальних документів в електронній формі), який відповідно до ст.141 ЦПК підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених вимог, а саме в сумі (2422,40х81,15%)=1965 грн. 78 коп..\~

Outcome: partial