Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-16 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог, позиція позивача 11.11.2024 року ТОВ «Цикл Фінанс» звернулось до суду в системі «Електронний суд» з позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором. В обґрунтування позову посилається на те, що 03.02.2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Гвадіана» та [PERSON] було укладено договір № F-00022938 надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту в електронній формі, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу кредит у сумі 2000 грн строком на 30 днів зі сплатою 2,5% на добу. Відповідач взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. 07.05.2024 року між ТОВ «Фінансова\~компанія «Гвадіана»\~та ТОВ\~«Цикл Фінанс»\~ укладено договір факторингу №1, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором № F-00022938 від 03.02.2022 року до відповідача [PERSON] перейшло до позивача. Станом на 08.11.2024 року відповідач жодних платежів на погашення розміру заборгованості ні на рахунок ТОВ «Цикл Фінанс», ні на рахунки попереднього кредитора не здійснив, заборгованість [PERSON] становить 8000 грн, яка складається із заборгованості по кредиту в розмірі 2000 грн та по несплаченим процентам за користування кредитом за період з 03.02.2022 року по 03.06.2022 року в розмірі 6000 грн. А тому, ТОВ «Цикл Фінанс» просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №F-00022938 від 03.02.2022 року в розмірі 8000 грн, судовий збір в розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3500 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час, день і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Адвокат Юхименко Ю.Ю. в поданій позовній заяві просив розгляд справи провести без участі представника позивача, позов підтримав в повному обсязі. У разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечував проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Позиція відповідача \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, хоча про час, день і місце його проведення був повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки не повідомив, відзив не подав. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 20.11.2024 року відкрито провадження в справі та призначено судовий розгляд на 09 год 00 хв 19.12.2024 року, який через неявку відповідача відкладено до 09 год 30 хв 17.01.2025 року. 17.01.2025 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не надав, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч. 8\~ст. 178 ЦПК України. В зв`язку\~з неявкою\~всіх учасників\~справи,\~фіксування судового\~процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Виклад встановлених судом обставин, зміст спірних правовідносин та докази на їх підтвердження Між сторонами виникли правовідносини на підставі кредитного договору, які регулюються нормами\~Цивільного кодексу України\~(далі\~ЦК України). Судом встановлено, що 03.02.2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Гвадіана» та [PERSON] укладено договір № F-00022938 надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту в електронній формі в особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби з використанням електронного підпису. Згідно з п. 1.2. Договору, Кредитодавець зобов`язується надати Позичальнику кредит в сумі 2000,00 грн. на засадах строковості, зворотності, платності та забезпеченості, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим Договором. Згідно з\~п.\~2.\~Договору,\~кредит надається\~строком на\~30\~днів,\~тобто до\~04.03.2022\~року. Кредитодавець надає кредит шляхом його переказу на рахунок позичальника протягом 3-х календарних днів з дня укладення Договору. Датою отримання кредиту позичальником вважається дата списання відповідної суми з рахунку кредитодавця. Кредит надається позичальнику в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної позичальником № [NUMBER] . Згідно п.п. 3.1, 3.2, 3.3 Договору, плата за користування кредитом (проценти) є фіксованою, становить 912,50% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом і не може бути збільшена без письмової згоди Позичальника. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом включаючи день отримання та день його повернення, дати пролонгацій та автопролонгації. Нарахування процентів за цим Договором здійснюється з урахуванням числа днів в календарному році (вихідних, святкових та неробочих днів включно). Кількість днів у році приймаєть за 365 (366). Розмір та строк сплати процентів і основної суми кредиту встановлюється відповідно до Графіка платежів Додатка 1, що є невід`ємною частиною цього Договору (Додаток №1 до цього Договору). Сума процентів за користування кредитом, передбачена Додатком 1 до цього Договору, є дійсною за умови дотримання Позичальником строків сплати та/або суми платежу, передбачених цим Додатком 1 до цього Договору. У разі порушення строків сплати та/або суми платежу, передбачених Додатком 1 до цього Договору, сума процентів за користування кредитом, яка підлягає сплаті, змінюється в залежності від суми залишку кредиту та строку користування кредитом без внесення змін до Додатку №1 до цього Договору. Договір підписано з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, використання якого передбачено Законом України «Про електронну комерцію» (п. 12.2. Договору). Між тим у Паспорті споживчого кредиту, який підписаний особисто позичальником [PERSON] , у розділі 6 «Додаткова інформація» визначено, що процентна ставка 2,50% в день, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, нараховується на початкову суму кредиту і за період прострочення, але не більше 90 календарних днів поспіль з моменту виникнення такої прострочки. Згідно додатку №1 до Договору F-00022938 від 03.02.2022 року, який є невід`ємною частиною кредитного договору, сторони узгодили графік платежів, реальну річну процентну ставку та загальну вартість кредиту у межах строку кредитування, відповідно до якого проценти за користування кредитом за 30 днів складають 1500 грн, загальна вартість кредиту становить 3500 грн, реальна річна процентна ставка 114432,08%. Укладення договору також підтверджується довідкою щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Фінансова компанія «Гвадіана», з якої вбачається, що [PERSON] , з яким було укладено договір № F-00022938 від 03.02.2022 року, ідентифікований ТОВ «Фінансова компанія «Гвадіана». Акцепт договору позичальником здійснено одноразовим ідентифікатором F067129 (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора) ТОВ «Фінансова компанія «Гвадіана» свої зобов`язання перед відповідачем [PERSON] за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 2000 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] , що підтверджується копією інформаційної довідки ТОВ «Платежі Онлайн» №878/05 від 13.05.2024 року, відповідно до якої ТОВ «Платежі Онлайн», як технологічний оператор платіжних послуг через платіжний сервіс «Platon» була проведена успішна транзакція 03.02.2022 року на суму 2000 грн на номер платіжної картки № [NUMBER] . Опис: виплата кредиту за договором № F-00022938 [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] . [PERSON] же належним чином зобов`язання за договором не виконував, в результаті чого утворилась заборгованість. Як вбачається з довідки ТОВ «Фінансова компанія «Гвадіана» від 07.05.2024 року між [PERSON] та ТОВ «Фінансова компанія «Гвадіана» укладено договір надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту F-00022938 від 03.02.2022 року. Сума виданого кредиту становила 2000 грн. Загальна сума сплачених в рахунок погашення заборгованості за період з 03.02.2022 року по 07.05.2024 року становить 0 грн. Станом на 07.05.2024 року заборгованість за кредитним договором не погашена. 07.05.2024 року між ТОВ «Фінансова\~компанія «Гвадіана»\~та ТОВ\~«Цикл Фінанс»\~ укладено договір факторингу №1, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Гвадіана» передало (відступило) ТОВ «Цикл Фінанс» за плату права вимоги, а ТОВ «Цикл Фінанс» прийняло належні ТОВ «Фінансова компанія\~«Гвадіана права» вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі право вимоги за кредитним договором № F-00022938 від 03.02.2022 року до відповідача [PERSON] . Згідно з підпунктами 1.1, 1.2 пункту 1 договору факторингу, на умовах, встановлених цим Договором та у відповідності до гл. 73 Цивільного кодексу України, фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступає факторові права грошової вимоги (права вимоги) до божників за кредитними договорами (портфель заборгованості) відповідно до реєстру боржників згідно Додатку 1. Внаслідок передачі (відступлення) права вимоги за цим договором, фактор заміняє клієнта у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та набуває прав грошових вимог клієнта за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами. Факт передачі ТОВ «Цикл Фінанс» прав вимоги також підтверджується актом від 07.05.2024 року приймання-передачі прав вимоги за договором факторингу № 1 від 07.05.2024 року та платіжною інструкцією №6141 від 07.05.2024 року. Відповідно до копії Реєстру прав вимог від 07.05.2024 до Договору факторингу № 1 від 07.05.2024 позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 3050 грн, з яких: 2000 грн - заборгованість по основному боргу (тіло кредиту); 1050 грн - заборгованість по процентам. Станом на 08.11.2024 року відповідач на користь нового кредитора ТОВ «Цикл\~Фінанс» жодних платежів не здійснив, заборгованість [PERSON] становить 8000 грн, яка складається із заборгованості по кредиту в розмірі 2000 грн, та по несплаченим процентам за користування кредитом за період з 03.02.2022 року по 03.06.2022 року в розмірі 6000 грн. Застосовані норми права Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 202 ЦК України\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (частина 1\~статті 205 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,207 ЦК України). \~ \~ \~ \~В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. \~ \~ \~ \~Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). \~ \~ \~ \~Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Абзац другий частини 2\~статті 639 ЦК України\~передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», зокрема, передбачено, що електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У силу\~статті 1054 ЦК України\~до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої\~статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629\~ЦК\~України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Статтею 611\~ЦК\~України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. В силу ч. 2\~ст. 1050 ЦК України\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Мотиви та висновки суду Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з огляду на таке. 03.02.2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Гвадіана» та [PERSON] укладено договір № F-00022938 надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту у електронній формі в особистому кабінеті позичальника. Відповідач підписав кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Після чого укладений кредитний договір було розміщено в особистому кабінеті відповідача, якому були перераховані кошти в розмірі 2000 грн шляхом переказу на картковий рахунок, що підтверджується письмовими доказами. Отже, кредитний договір укладався дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, внаслідок чого відповідно до положень\~Закону України «Про електронну комерцію»\~у сторін такого договору виникли цивільні права та обов`язки майнового характеру. Договір укладено згідно з ч. 2.\~ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»\~в порядку, передбаченому Законом України «По електронну комерцію». Договір підписувався з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до\~ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Згідно п. 6 ч. 1\~ст. 3 зазначеного Закону, електронний підпис з одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор для укладення договору надсилається засобами зв`язку, зазначеними заявником в інформаційно-телекомунікаційній системі. Відтак, укладення договору у запропонованій формі із запропонованими умовами, відповідало внутрішній волі відповідача, оскільки саме він зареєструвався в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Фінансова компанія «Гвадіана», заповнив заявку, встановленої форми на сайті відповідача на отримання кредиту, повідомивши інформацію про власні прізвище ім`я та по батькові, дату народження, паспортні дані, податковий номер, контактні дані: адресу реєстрації та місця проживання, контактний номер мобільного телефону, підтвердивши, що вказав повні, точні та достовірні особисті дані, які необхідні для прийняття товариством рішення про надання кредиту. Договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора, що підтверджується довідкою про ідентифікацію є належним та допустимим доказом укладання між сторонами правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між ТОВ «Фінансова компанія «Гвадіана» та [PERSON] не був би укладений. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20); від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243ск20). Окрім цього, відповідач був вільний у виборі фінансової установи для отримання кредиту, а факт отримання коштів, підтверджує вільне волевиявлення на вчинення правочину. \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1\~ст. 627 ЦК України). Згідно\~ст. 204 ЦК України\~правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до правового висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року по справі № 2-383/2010\~стаття 204 ЦК України\~закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно до ст.ст.\~12,\~13,\~81\~ЦПК\~України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Після підписання кредитного договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема у Відповідача виникло зобов`язання по поверненню суми отриманого кредиту та сплати відповідної плати за користування кредитом. Відповідачем доказів на підтвердження виконання умов договору та повернення заборгованості надано не було. \~ \~ \~ \~А тому, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення із відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту за договором № F-00022938 надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 03.02.2022 року в розмірі 2000 грн. \~ \~ \~ \~В той же час суд вважає, що позивач неправильно здійснив нарахування процентів за користування кредитними коштами за період з 03.02.2022 року по 03.06.2022 року в розмірі 6000 грн. Як вбачається з умов договору товариство надало відповідачу кредит в сумі 2000 грн строком на 30 днів до 04.03.2022 року зі сплатою процентів 2,5% на добу. Отже, за таких умов договору, які були погоджені сторонами, кредитор має право нараховувати проценти за договором лише 30 днів, починаючи з дня укладення договору. Даним договором не передбачено нараховування процентів після закінчення терміну дії договору, який складає 30 днів. Матеріали справи не містять даних щодо продовження [PERSON] строку кредитування відповідно до пункту 4 договору. Окрім цього, доказів, що відбулася пролонгація договору суду не надано. Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року в справі №310/11534/13-ц (провадження №14-154 цс 18) дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти, а також обумовлену в договорі неустойку за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. При цьому суд зазначив, що кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання, відповідно до частини другої статті 625 ЦК, а не у вигляді стягнення процентів та неустойки. Отже, з врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що за договором\~№ F-00022938\~надання коштів\~у позику,\~в тому\~числі і\~на умовах\~фінансового кредиту\~від 03.02.2022\~року проценти за користування кредитними коштами можуть бути нараховані лише протягом 30 днів, тобто строку, на який були надані кредитні кошти. А тому розмір заборгованості за процентами за користування кредитними коштами за цим договором складає: 1500 грн (2000 х 2,5% х 30). \~ \~ \~ \~Враховуючи викладене, суд не бере до уваги наданий позивачем розрахунок заборгованості та вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути за договором № F-00022938\~про надання\~коштів у\~позику,\~в тому\~числі і\~на умовах\~фінансового кредиту\~від 03.02.2022\~року заборгованість у розмірі 3500 грн (2000 грн тіла кредиту + 1500 грн процентів). Отже, позов підлягає до часткового задоволення. Розподіл судових витрат \~ \~ \~ \~Відповідно доч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. \~ \~ \~ \~Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~Оскільки позов задоволено частково, судовий збір, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 1059,80 грн (3500 грн становить 43,75% від 8000 грн; 43,75% від 2422,40 грн становить 1059,80 грн). До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Цикл Фінанс» 23.08.2024 року було укладено договір про надання правової допомоги № 23/08/24 з адвокатським об`єднанням «Деналі», відповідно до якого адвокатське об`єднання зобов`язується надавати клієнту правову інформацію, консультацію і роз`яснення з правових питань, здійснювати правовий супровід захисту інтересів, складати заяви, скарги, заперечення, процесуальні ті інші документи правового характеру, тощо. На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано: договір про надання правничої допомоги №23/08/24 від 23.08.2024 року, додаткову угоду №4 до договору про надання правничої допомоги №23/08/24 від 23.08.2024 року, акт прийому-передачі наданих послуг №43 та платіжну інструкцію №DI0031 від 30.10.2024 року на суму 3500 грн. Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на викладене, у зв`язку з частковим задоволенням позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що складає 1531,25 грн (43,75% від 3500 грн). \~ \~ \~ \~На підставі ст.ст. 205, 207, 512, 514, 516, 526, 625, 1048, 1049, 1050, 1054, 1077, 1078, 1081, 1082 ЦК України,

Outcome: partial