Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-16 00:00:00

Позивач АТ «АКЦЕНТ-БАНК» звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача на його користь заборгованість по кредитному договору б/н від 05.06.2020 у розмірі 65073,71 грн., станом на 13.11.2024. Свої вимоги мотивує тим, що 05.06.2020 року [PERSON] приєдналась до Умов та Правил надання банківських послуг в банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,4 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею анкета-заява разом з Умовами та Правилами, які викладені на банківському сайті https://а-bank.com.ua/terms, складає між нею та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у анкеті-заяві. Позивач свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов договору. Відповідач своєчасно не здійснювала погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 13.11.2024 року має заборгованість 65073,71 грн. яка складається з наступного: 57492,13 грн - заборгованість за кредитом, 7581,58 грн - заборгованість по відсоткам. Позивачем проводилось інформування відповідача про наявну заборгованість, шляхом направлення відповідачу SMS-повідомлень, письмово вимоги не направлялися. На даний час остання продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договорами не погашає, що є порушенням законних прав АТ "А-Банк". 02.12.2024 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а. с. 41). Згідно з ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заяв по суті справи до суду не надійшло. Відповідач у встановлений судом строк відзиву не подала, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не заявляла. Ухвалу про відкриття провадження, копію позовної заяви з додатками відповідач отримала 03.12.2024. Суд, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, вважає, що в матеріалах справи достатньо даних, для вирішення спору. Даний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами 1, 2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Судом встановлено, що 05.06.2020 року [PERSON] звернулась до АТ "А-Банк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг АТ "А-Банку", відповідно до якої вона погодилась з тим, що дана заява разом Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між нею і банком договір про надання банківських послуг. Вона ознайомилась і згідна з умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами банка, які були надані для ознайомлення в письмовому виді. Зобов`язується виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно самостійно знайомитися з їх змінам на сайті А-Банку www.a-bank.com.ua (а.с. 10). Цього ж дня відповідачка ознайомилася та підписала паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», де обумовлено істотні умови договору (а.с.11). Паспорт підписано простим електронним підписом шляхом підтвердження дзвінком 05.06.2020 о 11:57 з номера телефону [NUMBER] у відповідності з Умовами і правилами надання банківських послуг. На підставі вказаної анкети-заяви відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. При укладанні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлено однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Судом встановлено, що витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у АТ "Акцент-Банк" та Тариф по картці "Зелена" не містить підпису відповідача, а матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяги з Умов та Тарифи розуміла відповідач та ознайомилась і погодилась з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг у АТ "А-Банку". Однак, суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи наявний паспорт споживчого кредиту, в якому визначені, у тому числі, пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін. Тобто судом враховано, що сторонами погоджено, зокрема, процентну ставку за користування кредитними коштами та інші умови кредитування. Підписавши вказану анкету-заяву, яка є складовою частиною кредитного договору, та паспорт споживчого кредиту, відповідач відповідно до статей 626, 627 ЦК України добровільно погодилася на такі умови кредитного договору, взяла на себе відповідні зобов`язання. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором б/н від 05.06.2020 року, укладеним між АТ "А-Банк" та клієнтом [PERSON] , станом на 13.11.2024 остання має заборгованість в сумі 65073,71 грн. яка складається з: 57492,13 грн - заборгованість за кредитом, 7581,58 грн - заборгованість по відсоткам (а. с. 5-8). Відповідачем не було спростовано наданий позивачем розрахунок заборгованості. Також, позивачем надано довідку про відкриті [PERSON] рахунки та видані кредитні картки (а.с.12), а також довідку за встановленими лімітами (а.с.13). Таким чином судом встановлено, що відповідачка належним чином свої обов`язки за кредитним договором не виконувала, внаслідок чого допустила виникнення заборгованості, яка станом на 13.11.2024 року складає 65073,71 грн. Враховуючи те, що відповідач, будучи ознайомленою з умовами кредитування, уклавши кредитний договір не виконує його істотні умови щодо порядку та строків погашення кредиту та процентів за користування ним, хоча взяла на себе зобов`язання їх виконувати та вчасно погашати заборгованість, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Питання судових витрат слід вирішити у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України, стягнвши судовий збір з відповідача на користь позивача. На підставі ст. ст. 526, 530, 549, 625, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved