Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-15 00:00:00

Адвокат Кравець В.А. звернулася в суд в інтересах [PERSON] з вказаною вище заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , який помер [INFO] , був чоловіком [PERSON] , [INFO] . Заява мотивована\~тим,\~що заявниця є спадкоємцем свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . В листопаді 2024 року заявниця звернулася до Тульчинського Сервісного центру Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області для оформлення права на пенсію у зв`язку із втратою годувальника та отримання одноразової грошової допомоги як члена сім`ї померлого пенсіонера. Проте їй було відмовлено у призначенні пенсії через відмінності у написанні її прізвища « [PERSON] » та прізвища її чоловіка « [PERSON] » у свідоцтві про одруження, з її прізвищем, яке у паспорті зазначено як « [PERSON] » та прізвищем її померлого чоловіка, яке у його паспорті та свідоцтві про смерть зазначено як « [PERSON] ». З огляду на викладене, з метою реалізації своїх спадкових прав [PERSON] змушена звернутися до суду з даною заявою, оскільки інший спосіб реалізації таких прав відсутній. В судове засідання заявниця та її представник не з`явилися. Від представника заявниці, адвоката Кравець В.А., до суду надійшла заява з проханням розглянути справу у її відсутність та за відсутності заявниці. Представник Головного управління ПФУ у Вінницькій області в судове засідання не з`явилася, надіславши заяву, в якій просить розгляд справи провести у її відсутність на підставі наявних у справі матеріалів. \~Відповідно до ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглянув справу у відсутність сторін на підставі наявних доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~ \~Згідно копії паспорта серії [NUMBER] , виданого 27.03.1996 Тульчинським РВ УМВС України у Вінницькій області, судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 08.02.1980 (а.с. 12). Відповідно до копії довідки від 03.12.2024 № 2385, виданої Кирнасівським старостинським округом Тульчинської міської ради, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , проживала однією сім`єю з [PERSON] , до дня його смерті [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . На момент смерті чоловіка [PERSON] , заявниця досягла пенсійного віку, тобто була непрацездатна, не працювала та перебувала на його утриманні, оскільки пенсія [PERSON] була нижчою пенсії [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до копії посвідчення № [NUMBER] , виданого 31.05.1995, [PERSON] , 1940 р.н., призначена пенсія за віком (а.с. 13). Відповідно до копії посвідчення № [NUMBER] , виданого 28.05.1996, [PERSON] , 1946 р.н., призначена пенсія за віком (а.с. 14). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Кирнасівським сіль/ЗАГС Тульчинського району Вінницької області 01.11.1972, [PERSON] народився [INFO] та його батьками записані: батько - [PERSON] ; мати - [PERSON] ( а.с. 15). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Кирнасівським сіль/ЗАГС Тульчинського району Вінницької області 10.04.1965, [PERSON] народилася [INFO] та її батьками записані: батько - [PERSON] ; мати - [PERSON] ( а.с. 16). Як вбачається з копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 18.01.1965 Кирнасівським с/ЗАГС Тульчинського району Вінницької області, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 17). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Тульчинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 22.10.2024, [PERSON] помер [INFO] у віці 84 роки в селищі Маркове Тульчинського району Вінницької області (а.с. 18). Як вбачається\~з копії\~експертного висновку\~№ 056/1697-m\~від 25.10.2024,\~наданого Українським\~бюро лінгвістичних\~експертиз заявниці, з практики експертної діяльності відомі непоодинокі випадки документальної фіксації фонетичних варіантів власних назв, що виникли під впливом ареально-говіркових особливостей та внаслідок міжмовного перетворення чи паронімічного зближення мотиваційних основ. Записи тієї ж власної назви, зроблені відповідно до норм літературної мови, мають іншу графічну форму, що призводить до виникнення розбіжностей у різних документах однієї особи або в документах членів однієї родини. Зокрема, відомі випадки зближення в усному мовленні (до ступеня змішування) із наступним перенесенням в офіційні документи варіантів прізвищ, що містять позиційні варіанти фонем [е] та [и]. Такі явища часто зумовлені сплутуванням голосних [е], [и] в ненашлошених складах, впливом фонетико-морфологічної парадигми офіційних та розмовних особових імен, посередництвом російської мови та деякими паронімічними паралелями. Ідентифікація таких записів грунтується на їх співвіднесенні з типовими девіаціями, зумовленими наведеними вище причинами: З урахуванням зазначеного прізвища [PERSON] , [PERSON] (паспорт, картка платника податків, записи [PERSON] ; свідоцтво про смерть, картка платника податків, записи [PERSON] ) та [PERSON] , [PERSON] (свідоцтво про одруження, запис [PERSON] , [PERSON] ), рос. [PERSON] , [PERSON] (посвідка про народження, запис російською мовою [PERSON] ) попри розбіжності в документах, наданих для експертизи, а також в інших документах зазначених осіб, є ідентичними. В ономастичній традиції слов`янських мов відомі непоодинокі випадки, коли те чи інше повне документальне ім`я є одночасно офіційним, скороченим чи здрібніло-пестливим варіантом від іншого повного імені. З практики лінгвістичних експертиз відомі випадки зближення в усному мовленні етимологічно споріднених, але документально віддалених імен на зразок ОНИСИМ і ОНИСІЙ. Таке зближення відбувається здебільшого за посередництвом розмовних варіантів зазначених імен, а саме ряду гіпокористиків та демінутивів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , утворених від імен ОНИСИМ (розм. ОНИСІМ) або ОНИСІЙ. Ідентифікація записів базується на їх співвіднесенні з типовими девіаціями, зумовленими наведеними вище причинами. З урахуванням зазначеного імена, по батькові [PERSON] та [PERSON] попри розбіжності в зазначених вище документах, наданих для експертизи, є ідентичними (а.с. 8). Встановлено судом\~і те,\~що авдвокат\~ [PERSON] \~в інтересах\~ [PERSON] \~зверталася до\~Головного управління\~ПФУ у\~Вінницькій області\~з адвокатськими\~запитами від\~05.12.2024\~та від\~10.12.2024\~з проханням\~надати письмову\~відповідь (відмову)\~за зверненням\~в листопаді\~2024\~року [PERSON] \~до Тульчинського\~Сервісного центру\~Головного управління\~Пенсійного фонду\~України у\~Вінницькій області\~для оформлення\~права на\~пенсію у\~зв`язку із\~втратою годувальника\~та отримання\~одноразової грошової\~допомоги як\~члена сім`ї\~померлого [INFO] \~пенсіонера [PERSON] .\~В усній\~формі їй\~було відмовлено\~у цьому\~з посиланням\~на розбіжності\~у написанні\~прізвища у\~документах,\~наданих для\~підтвердження родинних\~зв`язків\~(у\~свідоцтві про\~укладення шлюбу\~прізвище громадян,\~які уклали\~шлюб,\~зазначено « [PERSON] »\~ [PERSON] ,\~а в\~паспорті заявниці\~« [PERSON] » та\~свідоцтві про\~смерть « [PERSON] »)\~і рекомендовано\~звернутися до\~суду для\~надання рішення\~про підтвердження\~родинних зв`язків\~з чоловіком,\~про що\~ свідчать\~копії вказаних\~адвокатських запитів\~(а.с.\~19-22). Аналізуючи досліджені в ході судового розгляду докази, суд доходить висновку, що прізвище заявниці [PERSON] та її померлого чоловіка [PERSON] у правовстановлюючих документах різняться в написанні та, що вказані розбіжності стали перешкодою для оформлення заявницею права на пенсію у зв`язку із втратою годувальника та отримання одноразової грошової допомоги як члена сім`ї померлого пенсіонера після смерті [PERSON] . За змістом ст. ст. 293, 294 ЦПК України окреме провадження - це вид не позовного цивільного судочинства в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2\~ст.\~293\~ЦПК\~України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Правовідносини, які є предметом розгляду, регулюються п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України, відповідно до якого суд розглядає справи про встановлення факту \~родинних відносин між фізичними особами. \~ \~ \~ \~ \~Згідно із ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. \~ \~ \~ \~ Приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 у справі "Голден проти Сполученого королівства") та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції). \~ \~ \~ \~Стаття 263 ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. \~ \~ \~ \~Згідно пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення." У п. 7 даної постанови Пленум ВС України роз`яснив, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010). В \~ході\~судового\~розгляду знайшов\~\~\~підтвердження \~\~факт родинних\~відносин\~\~між заявником\~та\~ померлим\~ [PERSON] ,\~а саме,\~що\~останній був\~чоловіком заявниці [PERSON] . Даний факт доведений письмовими доказами, які досліджені в ході судового розгляду. Крім того, на переконання суду, неправильне написання прізвища заявника та спадкодавця [PERSON] в різних документах не може бути підставою для відмови в оформленні спадкових прав, оскільки є формальністю, яка виникла не з їх вини. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що встановлення фактів, про які просить заявниця, необхідне їй для оформлення своїх прав на пенсію у зв`язку із втратою годувальника та отримання одноразової грошової допомоги як члена сім`ї померлого пенсіонера після смерті [PERSON] , та з огляду на те, що в інший спосіб підтвердити даний факт вона не в змозі, оскільки усунути розбіжності в написанні прізвища заявника та [PERSON] неможливо, у зв`язку зі смертю останнього, суд вважає можливим встановити даний факт та задовольнити заяву. \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до\~ ч. 7 ст. 294\~ ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved