Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-23 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту рішення [PERSON] , позивач) звернулася до Ізяславського районного суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] (далі по тексту рішення [PERSON] , відповідач) про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20.06.2017 Голопристанським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис №47. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, однак сімейне життя не склалося, кожен живе окремо. Вказує, що з відповідачем мають різні погляди на сімейне життя, відсутнє взаєморозуміння, фактично спільно не проживають, так як зі спільною дитиною є внутрішньо переміщеними особами, покинули тимчасово окуповану територію України, де на той час залишився чоловік. На думку позивача шлюб існує формально, а подальше проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них та їх спільної неповнолітньої дитини. У судове засідання позивач не з`явилася, однак нею подано для суду письмову заяву про розгляд справи без її участі з покликанням, що позов підтримує та не вбачає підстав для примирення. З огляду, що місце проживання [PERSON] зареєстровано: [ADDRESS] , тобто на тимчасово окуповананій території України, його повідомлено з урахуванням приписів ч. 1 ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, зокрема, шляхом розміщення оголошення на сайті судової влади. Про причини своєї неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено,\~що сторони\~по справі\~-\~ [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі, зареєстрованому 20.06.2017 Голопристанським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис №47, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 20.06.2017 Голопристанським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області. Як вбачається з матеріалів справи, від даного шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що засвідчено копією свідоцтва про його народження, і, як свідчать матеріали справи, зокрема, довідки від 05.07.2024 №6807-5003353542 та №6807-5003353533 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, останній проживає з матір`ю. Матеріали справи також не дають підстав вважати, що між сторонами наявний спір про поділ майна або щодо визначення місця проживання спільної дитини. Також, судом встановлено, що фактично підстав вважати про можливість збереження сім`ї немає, шлюбно-сімейні стосунки не підтримуються тривалий час, що як вбачається з матеріалів справи об`єктивно нічим не спростовано. Відсутність взаєморозуміння,\~поваги один\~до одного,\~взаємодопомоги та\~підтримки, намірів на відновлення сімейних стосунків позивач та відповідач не мають. Суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема, особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Зважаючи, що відсутні будь-які підстави для примирення сторін, подружжя фактично припинило шлюбні стосунки, враховуючи категоричну позицію позивача про необхідність розірвання шлюбних відносин, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, так як подальше проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді сплаченого нею судового збору.

Outcome: approved