Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-27 00:00:00

У вересні 2024 року адвокат Головко Аліна Ігорівна в інтересах [PERSON] звернулася до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про стягнення пені за несвоєчасне виконання мирової угоди в розмірі 140 094,63 грн. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 24 січня 2024 року у справі № 753/18880/23 було затверджено мирову угоду між сторонами, за умовами якої [PERSON] не пізніше 6-ти (шести) місяців після затвердження мирової угоди зобов`язався сплатити на користь [PERSON] 211 500 грн. грошової компенсації за 1/2 частки вартості спільного майна подружжя автомобіля марки MERCEDES-BENZ GL 500, та 364 798,51 грн. грошової компенсації спільного майна подружжя за частку грошових коштів, внесених як авансовий платіж за попереднім договором купівлі-продажу квартири № 0535/ДНЗ/315 від 11 жовтня 2019 року Пунктом 7 мирової угоди сторони узгодили, що у разі порушення строків сплати, [PERSON] сплачує на користь [PERSON] пеню у розмірі 1% від суми несплаченого боргу за кожен день прострочення до повного погашення боргу. Як вказує позивачка, мирова угода затверджена судом ухвалою від 24 січня 2024 року, вона набрала законної сили в день її проголошення, отже [PERSON] мав виконати грошове зобов`язання у строк не пізніше 25 липня 2024 року. На виконання умов мирової угоди [PERSON] сплатив 398 000 грн. 19 серпня 2024 року та 178 298,60 грн. 20 серпня 2024 року , тобто з порушенням визначених цією угодою умов, що є підставою для нарахування пені, розмір якої за період прострочення становить 140 094,63 грн. Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 вересня 2024 року позовну заяву було передано для розгляду судді Якусику О.В. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 15 жовтня 2024 року позовну заяву залишено без руху. 17 жовтня 2024 року від позивача надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 25 жовтня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 753/18369/24 в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи в судове засідання на 03 грудня 2024 року. 03 грудня 2024 року відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому просив зменшити розмір пені і посилався на те, що (1) ухвала суду про затвердження мирової угоди набула законної сили 09 лютого 2024 року, а отже останнім днем строку виконання зобов`язання було 09 серпня 2024 року; (2) обидва платежі на суму 398 000 грн. та 178 298,60 грн. сплачені ним 19 серпня 2024 року, що підтверджується відповідними квитанціями і з огляду на ці обставини розмірі пені за період прострочення з 10 серпня 2024 року по 19 серпня 2024 року має становити 51 866,87 грн. Відповідач також вказує, що розмір пені, вказаний у мировій угоді, є невиправдано високим і значно перевищує навіть найвищі кредитні ставки і не відповідає принципам розумності і справедливості. Відповідач наголошує, що він сплачує на користь позивача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини свого доходу і, зокрема, за 10 місяців 2024 року сплатив 925 288,92 грн. аліментів, заборгованості по аліментам він не має; виконання мирової угоди планував здійснити з коштів від продажу автомобіля, чого не зміг зробити через відсутність попиту на нього; прострочення виконання зобов`язання допущено ним ненавмисно та у зв`язку з захворюванням його дружини і необхідність нести значні витрати на її лікування, розмір яких був невизначений. З огляду на вказані обставини відповідач просить зменшити розмір пені до 26 % річних (подвійної облікової ставки НБУ), який застосовується у правовідносинах щодо прострочення виконання грошових зобов`язань між суб`єктами господарювання, тобто до 3 686,15 грн. 03 грудня 2024 року розгляд справи не відбувся у зв`язку з оголошеною у місті Києві повітряною тривогою. 03 грудня 2024 року розгляд справи призначено на 28 січня 2025 року. 27 січня 2025 року позивач подала додаткові пояснення у справі, у яких (1) зазначила про необґрунтованість визначення відповідачем терміну прострочення виконання зобов`язання з 09 серпня 2024 року, оскільки такі твердження прямо суперечать приписам статті 261 ЦПК України; (2) вказувала, що сторони уклали мирову угоду добровільно, з метою мирного врегулювання спору у цивільній справі №753/18880/23, зафіксували усі істотні умови, що стосуються поділу майна та відповідальності за несвоєчасне виконання умов цієї мирової угоди, в тому числі і розмір пені за порушення строків виконання мирової угоди у розмірі 1% від суми несплаченої заборгованості; (3) стверджувала, що посилання відповідача про надмірність для нього розміру нарахованих штрафних спростовується відомостями, відображеними ним в декларації про майновий стан та доходи на минулий рік, зокрема і тим, що відповідач у 2023 році придбав новий автомобіль Tesla Model 3 AWD 2020 року випуску, який коштує 750 000 до 1 500 000 грн., а за дружиною відповідача задекларовані не один ювелірний виріб та годинники вартістю від 10 000$ за одиницю. Заслухавши учасників процесу та дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 24 січня 2024 року у справі №753/18880/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання майна сумісною власністю подружжя, поділ майна та стягнення грошової компенсації затверджено мирову угоду між сторонами. Згідно з пунктом 3 вказаної мирової угоди [PERSON] сплачує якнайшвидше, але не пізніше 6-ти (шести) місяців після затвердження ухвалою суду мирової угоди на користь [PERSON] 211 500 гривень 00 копійок, грошової компенсації за 1/2 частки вартості спільного майна подружжя автомобіля марки MERCEDES-BENZ GL 500, 2013 року випуску, VIN номер [NUMBER] . Як визначено пунктом 6 мирової угоди, [PERSON] сплачує якнайшвидше, але не пізніше 6-ти (шести) місяців після затвердження мирової угоди на користь [PERSON] 364 798.51 грн. грошової компенсації спільного майна подружжя за 1/2 частки грошових коштів, внесених в якості авансового платежу за попереднім договором купівлі-продажу квартири № 0535/ДНЗ/315 від 11жовтня 2019 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Нікульшиною О.В. 11 жовтня 2019 року та зареєстрованого в реєстрі № 302. Пунктом 7 мирової угоди сторони погодили, що у разі порушення строків сплати визначених пунтів 3 та 6 цієї мирової угоди [PERSON] сплачує на користь [PERSON] пеню у розмірі 1% від суми несплаченого боргу за кожен день прострочення до повного погашення боргу. Відповідно до частини першої статті 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Вказану мирову угоду затверджено судом ухвалою від 24 січня 2024 року, вона набрала законної сили в день її проголошення, отже визначену цією мировою угодою заборгованість [PERSON] мав сплатити не пізніше 25 липня 2024 року. Як свідчать надані відповідачем квитанції від 19 серпня 2024 року, на виконання умов даної мирової угоди [PERSON] сплатив на користь [PERSON] : 398 000 грн. та 178 298,60 грн., які були зараховані на її рахунок 19 серпня 2024 року та 20 серпня 2024 року відповідно. Згідно з положеннями статті 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, якщо мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією самою ухвалою одночасно закриває провадження у справі. Відповідно до статті 208 ЦПК України виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і в строки, передбачені цією угодою. Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження». У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень. Тобто, мирова угода - це договір, який укладається сторонами з метою припинення спору та на умовах, погоджених сторонами, і є вираженням взаємного волевиявлення сторін, що спрямоване на вирішення спору між ними на основі компромісу та припинення його подальшого судового розгляду. Відповідно до висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 16 травня 2023 року у справі №909/1128/20, мирова угода є правочином, з якого виникають або змінюються зобов`язання. У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно з статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як передбачено статтею 611 ЦК України , у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Отже, суд погоджується з позицією позивача, що у разі невиконання боржником умов мирової угоди у кредитора виникає право вимагати оплату боргу на загальних підставах. Положеннями частини першої статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Статтею 251 ЦК України визначено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридине значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. З урахуванням умов Мирової угоди прострочення відповідача у виконанні грошового зобов`язання мало місце, починаючи з 26 липня 2024 року по 18 серпня 2024 року (тобто без урахування дня фактичної оплати коштів 19 серпня 2024 року) і розмір пені за період прострочення становить 138 311,64 грн. (576 298,51 x 1 x 24 : 100) згідно з розрахунком суду. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання, завданням якої є сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності, тобто це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Проте наявність у кредитора можливості стягувати із боржника надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором (така правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 06.11.2018 у справі № 913/89/18, від 04.12.2018 у справі № 916/65/18, від 03.07.2019 у справі №917/791/18, від 22.10.2019 у справі № 904/5830/18). Частиною другою статті 551 ЦК України визначено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення Тлумачення частини третьої статті 551 ЦК України свідчить, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду за наявності однієї з умов: (а) якщо він значно перевищує розмір збитків; (б) за наявності інших обставин, які мають істотне значення. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 727/9352/17 (провадження № 14-319цс19) зроблено висновок, що «положення частини третьої статті 551 ЦК України з урахуванням наведених положень норм процесуального права щодо загальних засад цивільного судочинства дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Відповідно до вимог статті 2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. З огляду на викладене, врахувавши надані відповідачем пояснення щодо причин несвоєчасного виконання зобов`язання, його незначне прострочення, співвідношення розміру пені порівняно із сумою боргу,

Outcome: partial