Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до Снятинського районного суду Івано-Франківської області із позовом до [PERSON] , [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, стягнення матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування позову позивачка зазначає, що згідно із свідоцтвом про право на спадщину від 22.12.2021 вона є власником земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0894 га, кадастровий номер 2625281801:01:001:0498, місце розташування: [ADDRESS] . Також згідно із свідоцтвом про право на спадщину від 22.12.2021 вона є власником земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,3762 га, кадастровий номер 2625281801:01:001:0501, місце розташування: [ADDRESS] . Межівниками земельної ділянки кадастровий номер 2625281801:01:001:0501 є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . У 2020 році [PERSON] та [PERSON] встановили бетонні стовпи на її земельній ділянці, чим загородили заїзд та створюють перешкоди до вільного користування її земельною ділянкою в повному обсязі. З метою подання даної позовної заяви вона виготовляла необхідні документи у зв`язку із чим понесла витрати в сумі 16 150 грн. Також у зв`язку із порушенням її права власності вона зазнала моральної шкоди в розмірі 20 000 грн. Просила суд зобов`язати [PERSON] та [PERSON] усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом демонтування бетонних стовпів. Захистити її життя від бандитських дій [PERSON] та [PERSON] . Стягнути з відповідачів матеріальну шкоду в розмірі 16 150 грн. та моральну шкоду в розмірі 20 000 грн., відновити межові знаки. 25.07.2023 відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву, в якому вона зазначила, що позивачка [PERSON] надала суду неправдиву інформацію, оскільки межа земельних ділянок встановлена в законному порядку, на землю є державний акт про приватизацію. [PERSON] є її сином і земля приватизована на нього. На даний час він знаходиться за межами України. Позивачка незаконно викопувала межові стовпи. Коли вона викликала поліцію та дільничного, то [PERSON] вела себе неадекватно, ображала їх нецензурними словами та не хотіла повернути межові стовпи. Для того, щоб межові стовпи застигли у цементі і позивачка їх не вирвала, вона (відповідачка) цілу ніч чергувала, не спала. Однак [PERSON] знову взялася за своє: постійно на неї кричить та обзиває, навіть обзиває неповнолітню дитину, вимагає у них гроші незаконно. Вони відступили від межі декілька метрів та хотіли від неї загородитися, стовпи закопували в присутності поліції та землевпорядника. Стовпи встановлені на їхній земельній ділянці. [PERSON] порізала їм сітку, вони викликали поліцію, нічого не допомогло. Тому вони зняли сітку. Просить суд врахувати, що їхня сім`я потерпає від [PERSON] вже не один рік і моральну компенсацію мають вимагати вони, а не позивачка. Вони через дії [PERSON] переїхали на проживання до Верховинського району, оскільки немає сил терпіти її образи. Позивачка викликала 50 комісій для вимірювання земельної ділянки, однак ні з ким вона не згодна. Відповідачка є одинокою матір`ю, пенсіонер за віком, має на утриманні неповнолітню [PERSON] , [INFO] та не має змоги витрачати час і гроші на видумані перешкоди, на які вказує [PERSON] , тому просить справу розглядати у її відсутності та сповістити про рішення в письмовій формі. 28.12.2023 відповідачем [PERSON] подані заперечення на позовну заяву, в яких зазначено, що присадибна ділянка, яка межує з позивачкою, знаходиться у його приватній власності. Межові знаки у вигляді стовпів встановлені законно з дотриманням усіх вимог Земельного кодексу України, навіть більше, він відступив від межі як це передбачено законодавством. Ні яких перешкод позивачу він не створює і не створював, а тому позовні вимоги [PERSON] не визнає у повному обсязі. У судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, подала до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі та відмовити у задоволенні позову. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі та відмовити у задоволенні позову. Вислухавши пояснення позивача та представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з копією державного акту на право приватної власності на землю від 08 травня 2001 року [PERSON] на підставі рішення ІХ сесії ІІ скликання Джурівської сільської ради народних депутатів від 08.09.1996 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,4677 га, що розташована на території с. Джурів, для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 280. Згідно з копією Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, Номер витягу: НВ-2600365622023, дата формування: 15.06.2023, кадастровий номер земельної ділянки: 2625281801:01:001:0498, місце розташування: [ADDRESS] ; категорія земель: землі житлової та громадської забудови; вид цільового призначення земельної ділянки: 02.01 Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); форма власності: приватна; площа земельної ділянки: 0,0894 га; власник: [PERSON] ; частка у спільній власності: 1/1; документ, який є підставою для виникнення права: свідоцтво про право на спадщину за законом, Білоконь К.С., державний нотаріус Першої Снятинської державної нотаріальної контори 22.12.2021, 2254. Згідно з копією Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, Номер витягу: НВ-2600365582023, дата формування: 15.06.2023, кадастровий номер земельної ділянки: 2625281801:01:001:0501, місце розташування: [ADDRESS] ; категорія земель: землі сільськогосподарського призначення; вид цільового призначення земельної ділянки: 01.03 Для ведення особистого селянського господарства; форма власності: приватна; площа земельної ділянки: 0,3762 га; власник: [PERSON] ; частка у спільній власності: 1/1; документ, який є підставою для виникнення права: свідоцтво про право на спадщину за законом, [PERSON] , державний нотаріус Першої Снятинської державної нотаріальної контори 22.12.2021, 2255. Згідно з копією листа Юридичного відділу Івано-Франківської обласної державної адміністрації № Я-158 від 20.07.2017, [PERSON] на її звернення роз`яснено зміст статей ЗК України. Згідно з копією листа Снятинської міської ради № 01-03/9/30/175 від 28.04.2021 [PERSON] проінформовано про те, що її заява розглянута комісією міської ради у її присутності. На земельну ділянку є виготовлений державний акт на право приватної власності на землю, виданий гр. [PERSON] , зареєстрований за № 280 від 08 травня 2001 року. Згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом від 06 серпня 2016 року, зареєстрованого в реєстрі за № 914, вона є власником житлового будинку, господарських будівель та споруд по [ADDRESS] . Згідно з п. 2 ст. 120 ЗК України, в разі набуття права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщенні, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Після проведення обстеження земельної ділянки, членам комісії не вдалося провести контрольні проміри земельної ділянки мірною стрічкою, оскільки [PERSON] перешкоджала у виконанні робіт. Для того, щоб земельній ділянці присвоїти кадастровий номер, оскільки державний акт старого зразка, їй необхідно звернутися до ліцензованої землевпорядної організації, яка має у своєму складі сертифікованих інженерів-землевпорядників та замовити виготовлення технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі на місцевості), куди і рекомендують їй звернутися. Отже,\~з досліджених\~в судовому\~засіданні фактичних\~обставин справи\~судом встановлено,\~що спір\~між сторонами\~виник з приводу\~захисту позивачем\~свого права\~власності,\~а саме\~права користування\~та розпорядження\~своєю земельною\~ділянкою. Вказані правовідносини регулюються нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конституції України та Цивільного кодексу України. Стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, підписана від імені України 09 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як вбачається з матеріалів справи позивачка є власником двох земельних ділянок з кадастровими номерами 2625281801:01:001:0498 та 2625281801:01:001:0501, за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих 22.12.2021 державним нотаріусом Першої Снятинської державної нотаріальної контори Білоконь К.С. У своєму позові позивачка зазначає, що відповідачі у 2020 році встановили бетонні стовпи на її земельній ділянці, чим загородили заїзд та створюють перешкоди у вільному користуванні її земельною ділянкою. З огляду на викладене вище суд вважає, що [PERSON] як власник земельних ділянок має право на звернення з цим позовом до суду з метою захисту права користування та розпорядження своїм майном. Проте, суд звертає увагу на те, що в обґрунтування своїх вимог позивачкою не надано суду належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження наявності перешкод у користуванні її земельною ділянкою. Позивачка не надала суду доказів того, що бетонні стовпи встановлені саме на її земельній ділянці, а тому створюють їй перешкоди у користуванні нею. Позивачкою лише надані суду копії документів, які покреслені нею, а їх зміст спотворений і трактується [PERSON] на власний розсуд, які не свідчать про встановлення бетонних стовпів на її земельній ділянці та не свідчать взагалі про існування цих стовпів. Наданням суду цих письмових доказів позивачка намагається довести той факт, що, на її думку, було неправильно встановлені та погоджені зовнішні межі її земельної ділянки. Проте вказані обставини не є предметом розгляду цієї справи. Надана позивачкою копія проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , лише свідчить про те, що земельна ділянка була виділена йому у законний спосіб з отриманням відповідних дозволів, проведенням усіх необхідних процедур, зокрема встановлення та погодження зовнішніх меж земельної ділянки, передачі межових знаків на зберігання. Проте, вказані документи не доводять, що відповідач [PERSON] наявністю в його приватній власності суміжної з [PERSON] земельної ділянки створює для позивачки якісь перешкоди. Не доводять вони і того факту, що відповідачі встановили бетонні стовпи на земельній ділянці [PERSON] , чим створили їй перешкоди у користуванні власністю. За таких обставин суд вважає, що позивачкою [PERSON] під час судового розгляду справи не доведено, що відповідачами вчинялись неправомірні дії стосовно її майна, а цими неправомірними діями відповідачів було порушене її цивільне право на володіння, користування та розпоряджання своїм майном на власний розсуд, а тому позовна вимога [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою не підлягає задоволенню. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідачів матеріальної та моральної шкоди суд зазначає про таке. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Отже, протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стає об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Тобто, при вирішенні спору про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди доведенню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. У своєму позові позивачка зазначає, що своїми протиправними діями щодо її майна відповідачі завдали їй матеріальної шкоди у сумі 16 150 грн. та моральної шкоди в розмірі 20 000 грн. Проте, у судовому засіданні позивачкою не було доведено, що відповідачами вчинялись неправомірні дії стосовно її майна, а цими неправомірними діями було порушене її цивільне право на володіння, користування та розпоряджання своїм майном на власний розсуд, а отже позивачкою не доведені обов`язкові умови\~для покладення\~на відповідачів\~відповідальності,\~а саме: протиправність діяння, причинний зв`язок між протиправною поведінкою відповідачів та завданою шкодою та наявність вини відповідачів в її заподіянні. За таких\~обставин,\~суд вважає,\~що позовна вимога [PERSON] про стягнення з відповідачів матеріальної та моральної шкоди не підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд ураховує, що у задоволенні позову відмовлено і відповідачами не заявлено клопотань про відшкодування будь-яких судових витрат, а отже у цій справі відсутні судові витрати, які підлягають розподілу.

Outcome: dismissed