Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що в період з 2012 року по 2016 рік він проживав з [PERSON] без реєстрації шлюбу. [INFO] в них народилася дочка [PERSON] . За рішенням Бородянського районного суду від 21 жовтня 2020 року з нього стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі частини з усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21 жовтня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. 13 квітня 2017 року він ( [PERSON] ) зареєстрував шлюб із [PERSON] і [INFO] в них народилася дочка [PERSON] . На підставі судового наказу Радомишльського районного суду Житомирської області від 14 грудня 2023 року з нього (позивача) стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 13 грудня 2023 року до досягнення дитиною повноліття. Станом на день звернення до суду з вказаним позовом на його доходи звернуто стягнення на підставі вказаних рішення суду та судового наказу в загальному розмірі 50%, що перевищує встановлену законом частку. На даний час він ( [PERSON] ) є військовослужбовцем Збройних Сил України та з 28 лютого 2022 року призваний для проходження військової служби під час мобілізації. Крім того, на його (позивача) утриманні перебуває непрацездатна матір [PERSON] , яка є пенсіонеркою, має невеликий розмір пенсії і хворіє. Також, він змушений щомісячно сплачувати комунальні послуги, вартість яких у середньому становить 5\~000 грн. З огляду на вказані обставини, просив зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього за рішенням Бородянського районного суду Київської області від 21 жовтня 2020 року та на підставі судового наказу Радомишльського районного суду Житомирської області від 14 грудня 2023 року, та стягнути з нього аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] , по 1/6 частині з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. За ухвалою суду від 02 липня 2024 року було відкрито провадження у даній справі та ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. 13 серпня 2024 року до суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов, згідно з яким вона не визнає позовні вимоги та вважає їх необґрунтованими та безпідставними зі штучно створеним спором. В обґрунтування зазначила, що реєстрація шлюбу між позивачем і відповідачем [PERSON] відбулася 13 квітня 2017 року, тобто задовго до ухвалення Бородянським районним судом Київської області рішення від 21 жовтня 2020 року про зміну способу стягнення і збільшення розміру аліментів на утримання дочки [PERSON] . Відповідно до банківської виписки по картковому рахунку, позивач за період з 10 квітня 2024 року по 07 серпня 2024 року щомісячно сплачує аліменти в розмірі 5\~318,56 грн, а тому з урахуванням його щомісячного доходу, що становить 38\~348,09 грн, сума, яка залишається у спільному розпорядженні позивача та його дружини і спільної дочки [PERSON] становить 33\~029,53 грн, що значно перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб і розмір мінімальної заробітної плати, визначені ЗУ «Про Державний бюджет України на 2024 рік», і є більш ніж достатнім для забезпечення позивачем своїх потреб і потреб родини. Також, задовго до ухвалення рішення від 21 жовтня 2020 року мати позивача [PERSON] вважалася непрацездатною громадянкою, у зв`язку з досягненням встановленого ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» віку, що дало право на призначення їй пенсії за віком та отримання 15 березня 2017 року пенсійного посвідчення. Проте, остання після виходу на пенсію продовжувала працювати головним бухгалтером у КНП «Радомишльська стоматологічна поліклініка» та станом на день звернення позивача до суду з вказаним позовом також працювала й організовувала проведення закупівель товарів і послуг, шляхом публікації відповідних оголошень на електронних майданчиках в мережі Інтернет, що підтверджується оголошеннями, розміщеними, зокрема, на сайті «Української універсальної біржі» та сайті Електронної системи публічних закупівель «Prozorro», роздруківки яких долучені до даного відзиву. Таким чином, позивач намагається приховати від суду значне покращення свого матеріального стану та факт того, що його матір [PERSON] , досягнувши пенсійного віку та вийшовши на пенсію, продовжує працювати та отримувати додатковий дохід, а тому здатна самостійно себе забезпечувати та сплачувати комунальні послуги. Вважала, що позивач, зловживаючи своїми правами, намагається маніпулювати доказами з метою штучного створення обставин для подання до суду завідомо безпідставного позову зі спором, що має штучний характер. Крім того, позивач має право пільги, передбачені ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», в тому числі, на оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 75%. Отже, з моменту призову позивача до лав ЗСУ в нього значно збільшилися доходи та покращився майновий стан. Позивачем не доведено погіршення майнового стану, в тому числі, в зв`язку з одруженням і народженням іще однієї дитини. Також зауважила, що позивачем до позову долучені довідки про те, що його дружина та донька перебувають на обліку як внутрішньо переміщені особи, проте сам по собі факт набуття членами сім`ї платника аліментів статусу внутрішньо переміщеної особи не свідчить про погіршення майнового стану платника аліментів. Також, у зв`язку з вказаними обставинами дружина позивача та донька отримують дохід у вигляді виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам. Крім того, відповідач зазначила, що їхня спільна з позивачем дочка, народилася із сильною дисплазією кульшових суглобів, знаходиться на «Д» обліку в Клавдіївській АЗПСМ з діагнозом лівобічний грудний сколіоз, вальгусна деформація шишок стегнових кісток, має слабке здоров`я, часто хворіє і має хронічні захворювання, потребує ортопедичного режиму та систематичного лікування, що спричиняє додаткові матеріальні витрати. Також, вона (відповідач) несе додаткові витрати на розвиток здібностей дитини з вивчення англійської мови. Відповідач мав заборгованість зі сплати аліментів, а тому безпідставне прострочення строків сплати аліментів і його вимога про зменшення їх розміру, порушує право їхньої спільної дочки на достатній рівень для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку, а тому вона ( [PERSON] ) змушена постійно шукати підробітки, щоб компенсувати періодичну нестабільність матеріального забезпечення позивачем витрат на утримання дочки. Станом на день подання відзиву вона (відповідач) працює в Державному закладі «Центр психологічного здоров`я та реабілітації ветеранів «Лісова поляна» Міністерства охорони здоров`я України на посаді сестри медичної стаціонару та отримує заробітну плату в розмірі 14\~000 грн. Крім того, в неї як і в позивача є непрацездатна матір, яка зайнята постійним доглядом за сином [PERSON] , який є інвалідом з дитинства І групи та потребує постійного стороннього догляду. Її ( [PERSON] ) батько помер [INFO] , а тому вона вимушена брати на себе додатковий тягар з утримання непрацездатної матері та брата, що обтяжує її додатковими матеріальними витратами, в тому числі, зі сплати комунальних послуг. Крім того, останнім часом у неї погіршився стан здоров`я, у зв`язку з чим вона несе додаткові витрати на обстеження і лікування. З огляду на вказані обставини, вважала, що зменшення розміру аліментів, який відповідає вимогам сімейного законодавства, не буде спрямовано на належне забезпечення їхньої з позивачем спільної дочки [PERSON] та суперечитиме її інтересам, а тому просила відмовити [PERSON] в задоволенні заявлених вимог у повному обсязі. Представник позивача [PERSON] адвокат Грішин Є.О. в судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на викладені в ньому доводи, та просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, просила розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, відзив на позов не надала. Вислухавши, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] (а.с. 12). На підставі судового наказу Радомишльського районного суду Житомирської області від 14 грудня 2023 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини з усіх видів доходів (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та не більше прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 13 грудня 2023 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 16). Крім того, [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] (а.с. 78). За рішенням Бородянського районного суду Київської області від 21 жовтня 2020 року було змінено розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] та стягнуто з нього на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21 жовтня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 6-9). З копії заключення спеціаліста КНП «Київська міська дитяча клінічна лікарня № 1» від 15 квітня 2024 року, а також копій консультаційних висновків дитячого ортопеда- травматолога та довідки КНП «Центр первинно медико-санітарної допомоги Немішаївської селищної ради» вбачається, що [PERSON] , [INFO] , встановлено діагноз: S-подібний сколіоз, залишкові явища дисплазії кульшових суглобів, у зв`язку з чим вона потребує медичного обстеження і лікування. Крім того, з консультаційних висновків спеціаліста КНП КОР «Київська обласна дитяча лікарня» і консультаційних висновків дерматолога, [PERSON] встановлено діагноз: [PERSON] невус нижньої кінцівки, в зв`язку з чим вона також потребує медичного обстеження і лікування (а.с. 83-101, 161-164). Відповідно до копії довідки № 1/2024 від 06 березня 2022 року, [PERSON] з 28 лютого 2022 року призваний до лав Збройних Сил України по мобілізації та зарахований до списків особового складу військової частини (а.с. 24). Згідно з копією листа № 46332 від 09 вересня 2024 року, на виконанні в Коростишівському відділі ДВС у Житомирському районі Житомирської області ЦМУ МЮ (м. Київ) перебуває виконавче провадження № 63631061 від 19 листопада 2020 року з примусового виконання виконавчого листа Бородянського районного суду Київської області № 939/1493/20 від 03 листопада 2020 року про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 жовтня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. З копій розрахунків заборгованості зі сплати аліментів вбачається, що заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів у вказаному виконавчому провадженні станом на 10 жовтня 2023 року становила 44\~363,34 грн, станом на 19 серпня 2024 року заборгованість зі слати аліментів відсутня (а.с. 166-183). Згідно копії довідки про доходи та сплачені аліменти № 4/2318 від 25 вересня 2024 року також вбачається, що станом на вересень 2024 року з доходів [PERSON] стягуються аліменти на утримання дитини Єлизавети за ВП № 636331061 у розмірі 5320,62 (1/4 частина доходів) та на утримання дитини Крістіни за ВП № 741236871 у розмірі 9631,11 грн (1/4 частина доходів + стягнення заборгованості), що загалом з урахуванням доходу у розмірі 21728,40 грн становить 69% відрахувань. Залишок суми, що підлягає видачі позивачу після усіх відрахувань щодо сплати податків, зборів та аліментів, у тому числі заборгованості зі сплати аліментів, та нарахування грощової компенсації податку з доходів фізичних осіб, становить 16\~051 грн 85 коп (а.с. 227-228). За змістом ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно зі статтями 150, 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно з вимогами ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Стаття 192 СК України регулює зміну розміру аліментів, тобто їх зменшення або збільшення. За змістом положень ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я особи з якої стягуються аліменти, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, тому виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду. Як роз`яснено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Частиною першою статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України). Відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Звертаючись до суду з вказаним позовом, відповідач обґрунтовував заявлені вимоги тим, що на даний час він є військовослужбовцем Збройних Сил України та з 28 лютого 2022 року призваний для проходження військової служби під час мобілізації. Станом на день звернення до суду з даним позовом на його доходи звернуто стягнення на підставі вказаних рішення суду та судового наказу в загальному розмірі 50%, що перевищує встановлену законом частку, а він змушений щомісячно сплачувати комунальні послуги, вартість яких у середньому становить 5\~000 грн. Крім того, на його (позивача) утриманні перебуває непрацездатна матір, яка є пенсіонеркою, має невеликий розмір пенсії і хворіє. Однак, позивачем не надано належних і достатніх доказів на підтвердження обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів, зокрема щодо погіршення його майнового стану, або таких, що свідчили б про неможливість позивача сплачувати аліменти на утримання дітей у визначеному судовими рішеннями розмірі. Також суд\~не приймає\~до уваги\~доводи позивача\~про те,\~що станом\~на день\~звернення до\~суду з\~даним позовом на його доходи звернуто стягнення на підставі вказаних судових рішень у загальному розмірі 50%, що перевищує встановлену законом частку, з таких підстав. Відповідно до\~вимог ч.\~2\~і 3\~статті 70\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження»,\~із заробітної\~плати боржника\~може бути\~утримано за\~виконавчими документами\~до погашення\~у повному\~обсязі заборгованості,\~зокрема, у разі стягнення аліментів, 50 відсотків. Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. З огляду на зазначене, суд вважає, що загальна сума відрахувань із доходів позивача у розмірі 50% не перевищує встановленого законом можливого розміру відрахувань. Як встановлено вище, залишок суми, що підлягає видачі позивачу після усіх відрахувань щодо сплати податків, зборів та аліментів, у тому числі заборгованості зі сплати аліментів, та нарахування грощової компенсації податку з доходів фізичних осіб, становить 16\~051 грн 85 коп. Крім того,\~суд не\~може прийняти\~доводи відповідача\~щодо перебування\~на його\~утриманні непрацездатної\~матері зважаючи\~на те,\~що в\~матеріалах справи\~відсутні будь-які\~належні докази\~такого утримання\~і несення\~ним регулярних\~витрат, а\~також з\~огляду на\~те,\~що матір\~позивача отримує\~щомісячну пенсію, що свідчить про її здатність самостійно забезпечувати власні потреби. Враховуючи викладене, оскільки позивачем не надано належних і достатніх доказів зміни його матеріального стану та погіршення стану здоров`я на даний час, чи інших обставин, що можуть бути підставою для зміни розміру аліментів, то суд не вбачає підстав для зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього на користь [PERSON] і [PERSON] на утримання їхніх неповнолітніх дітей, а тому вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити.

Outcome: dismissed