Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-15 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] з позовом\~до [PERSON] , третя особа виконавчий комітет\~ Хорольської\~міської ради\~Лубенського \~району Полтавської\~областіпро позбавлення батьківських прав. Зазначає, що батько ухиляється від виконання батьківських обов`язків, зокрема не виховує та не утримує дітей, їх життям та розвитком не цікавиться. Після розірвання шлюбу у листопаді 2016 року сини проживають з нею та перебувають на її утриманні. Наголошувала, що діти не знають батька, оскільки останній раз бачились близько восьми років тому, жодного зв`язку з ними не підтримує. Зазначала, що діти проживають з нею без реєстрації, оскільки на це потрібен дозвіл другого з батьків, який не виходить з нею на зв`язок. Просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно її синів. Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 19.06.2024 року відкрито провадження за вказаним позовом та призначено до розгляду у загальному позовному провадженні з викликом сторін. Ухвалою суду від 14.11.2024 року закрито підготовче судове засідання призначено справу до судового розгляду. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином оголошенням на сайті Судової влади України. . Судова кореспонденція повернута на адресу суду з відміткою «адресат відсутній». Відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності заперечень позивача, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат Бахмат О.І. підтримують позовні вимоги, просить їх задовольнити в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві. Представник третьої особи Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області у судове засідання не з» явився. Надано висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно синів. . Суд, вислухавши пояснення позивача, її представника, показання свідків, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з огляду на наступне. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , матір`ю якого є [PERSON] , батьком [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданого 07 вересня 2009 року. [INFO] народився\~ [PERSON] ,матір`ю якого є [PERSON] , батьком [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданого 15 листопада 2012 року. [PERSON] та [PERSON] проживають у [ADDRESS] без реєстрації Розрахунками заборгованості по сплаті аліментів підтверджується, що відповідач має заборгованість по сплаті аліментів на утримання дітей з вересня 2023 року по квітень 2024 року у розмірі 286\~606, 67 грн. За даними відділу ведення Реєстру територіальної громад Автозаводської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області підтверджується, що відповідач з 22.11.2017 значиться знятим з реєстрації за адресою [ADDRESS] . За даними Єдиного державного демографічного реєстру від 05.06.2024 року відомості щодо зареєстрованого місця проживання [PERSON] відсутні. Із змісту висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дітей [PERSON] та [PERSON] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області від 15.10.2024 року № 444 орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавляти батьківських прав відповідача відносно дітей [PERSON] та [PERSON] . Під час судового розгляду відповідно до статті 12 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року на виконання права дитини бути заслуханою з питань, що її торкаються, реалізуючи приписи статті 171 Сімейного кодексу України (далі СК) Судом була заслухана думка дітей. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є матір"ю позивача проживає з позивачем, її чоловіком та онуками, відповідача з 2017 року не бачила. Відповідач дітьми не цікавиться. Свідок [PERSON] , повідомила, що є кумою позивача. Повідомила, що подруга має нову родину. Відповідач із синами не спілкується \~Між сторонами виник спір щодо позбавлення відповідача батьківських прав. Відповідно до статті 164 СК батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (пункт 2 частини першої). Статтею 15 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У постановах Верховного Суду від 23 січня 2020 року в справі № 755/3644/19, від 23 червня 2021 року в справі № 953/17837/19, 607/15704/22 від 29.11.2023 зроблено висновок по застосуванню пункту 2 частини першої статті 164 СК України і вказано, що «ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками». Доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останнього батьківських прав, покладено на позивача. Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.. Основним твердженням позивача є те, що: -відповідач не сплачує аліменти на утримання синів -з дітьми не спілкується, участі у вихованні не приймає, їх життям не цікавиться - без згоди відповідача позбавлена як можливості зареєструвати місце проживання дітей, так і вирішувати інші правові питання Даючи відповідь на основні аргументи позивача, суд наголошує на наступному. Твердження про несплату аліментів не можна покласти в основу для позбавлення батьківських прав відповідача, оскільки наявність заборгованості щодо сплати аліментів сама по собі не є підставою для позбавлення батька дітей батьківських прав. Факт стягнення з одного з батьків на користь іншого аліментів на утримання дітей не може свідчити про свідоме ухилення від виконання батьківських обов`язків щодо їх утримання, оскільки таке стягнення є одним із способів захисту прав дитини на належне матеріальне забезпечення та свідчить про спонукання батька / матері до надання їй належного утримання. Такі висновки маються у постанові Верховного Суду від 23 квітня 2020 року у справі № 420/1075/17 . Не є підставою для позбавлення батьківських прав неможливість, як зазначає позивач, вирішувати право питання, крім іншого щодо реєстрації дітей. Так, за повідомленням органів опіки та піклування виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області запропоновано звернутися до органів опіки та піклування щодо визначення місця проживання дітей у відповідності до статті 160 СК України. Згідно із ч. 5, 6ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Висновок органу опіки та піклування має рекомендаційний характер для суду та як доказ підлягає дослідженню й оцінці судом на основі всіх наявних в матеріалах справи доказів у їх сукупності та взаємозв`язку (постанови Верховного Суду від 26 липня 2021 року у справі №638/15336/18, провадження №61-13690св20; від 07 лютого 2022 року у справі №759/3554/20, провадження №61-1544св21; від 10 листопада 2023 року у справі №401/1944/22, провадження №61-10115св23; від 15 листопада 2023 року у справі №932/2483/21, провадження №61-5203св23). Згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав, затвердженого рішенням виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області від 15.10.2024 №444, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до його дітей. Згідно цього висновку [PERSON] тривалий час не бере участі у вихованні та утриманні дітей, не виявляє бажання спілкуватися з ними, не цікавиться їх здоров`ям та успіхами у навчанні, не сплачує аліменти, не відвідує навчальний заклад у якому навчаються діти. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, розцінюються як ухилення від виховання дітей, свідомого нехтування своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення до своїх батьківських обов`язків та свідомого ухилення від їх виконання. Суд, аналізуючи висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області , вважає, що він є не обґрунтованим, оскільки не встановлено дійсної причини подачі позову про позбавлення відповідача батьківських прав відносно дітей сторін, зважаючи на попереднє звернення позивача щодо визначення місця проживання дітей у с Настасівка Лубенського району Полтавської області, він не містить відомостей про з`ясування органом опіки та піклування реального відношення батька до виховання дітей,а також установлення факту саме ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків (а не невиконання таких обов`язків). У висновку зазначили, що спеціалістам служби так і не вдалося зв`язатися з [PERSON] . У висновку не зазначено причини невиконання відповідачем батьківських обов`язків, не мотивовано своїх висновків, не зазначено чи відповідає таке рішення інтересам дітей та на підставі яких саме зібраних матеріалів зроблено відповідний висновок. Надані суду докази позбавлення батьківських прав, а саме відомості щодо зареєстрованого місця проживання позивача у [ADDRESS] , довідка щодо місця проживання синів сторін за вказаною адресою без реєстрації, показання свідків щодо байдужого ставлення до синів, а також обстеження житлово побутових умов за місцем проживання дітей та одноосібного відвідування медичних закладів та шкіл матір`ю, не є достатніми доказами для позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки беззаперечно не підтверджують факт свідомого ухилення [PERSON] від виконання обов`язків з виховання дітей. Та обставина, що на час розгляду справи вихованням і розвитком дітей займається мати, яка з 2017 року виїхала до с Настасівка Лубенського району з дітьми сторін, не свідчить безумовно про те, що батько дітей не бажає приймати участь у їх утриманні і вихованні, тобто свідомо умисно нехтує батьківськими обов`язками. У матеріалах справи відсутні достатні докази ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, тобто такої винної поведінки особи, коли вона свідомо, систематично, не зважаючи на заходи попередження, продовжує не виконувати ці обов`язки. Розірвання сімейних зав`язків означає позбавлення дитини її коріння, позбавлення батька спорідненості з дитиною, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин. Подібні правові висновки викладені у низці постанов Верховного Суду, зокрема від 08 квітня 2020 року у справі № 645/731/18, від 29 січня 2020 року у справі № 127/31288/18, від 29 січня 2020 року у справі № 643/5393/17, від 17 січня 2020 року у справі № 712/14772/17, від 25 листопада 2019 року у справі № 640/15049/17, від 13 березня 2019 року у справі № 631/2406/15-ц, від 24 квітня 2019 року у справі № 331/5427/17. Судова практика щодо застосування положень статті 164 СК України є усталеною. Оцінивши надані суду докази,приймаючи до уваги недоведеність позовних вимог суд дійшов висновку, що позбавлення відповідача батьківських прав відносно дітей сторін, при не застосуванні до нього попередньо будь-яких інших заходів впливу,не відповідатиме їх інтересам, оскільки позбавлення батьківських прав вже несе в собі негативний вплив на їх свідомість,тому позов не підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України\~ суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.\~\~\~\~\~ \~

Outcome: dismissed