Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-16 00:00:00

27 травня 2024 року до Полтавського районного суду Полтавської області надійшла через систему «Електронний суд» позовна заява представника позивача Бабич Вікторії Ігорівни, яка діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20.01.2023 між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» було укладено кредитний договір № 7973800, згідно з умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі 4 000 гривень. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 13 860 гривень, з яких прострочена заборгованість за сумою кредиту у розмірі 4 000 гривень, прострочена заборгованість за сумою відсотків у розмірі 9 660 гривень, прострочена заборгованість за комісією у розмірі 200 гривень. 27.04.2023 між ТОВ «Мілоан» та позивачем було укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором, укладеним з відповідачем. Таким чином, представник позивача прохала суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 7973800 від 20.01.2023 в сумі 13 860 гривень та сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 гривень. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 28.05.2024 цивільну справу передано за підсудністю Кобеляцькому районному суду Полтавської області. За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, 18.06.2024 справу передано на розгляд головуючому судді Макарчуку С.М. Відповідно до повідомлення Виконавчого комітету Кобеляцької міської ради Полтавського району, Полтавської області, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Ухвалою від 22 липня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено у справі судове засідання на 08 серпня 2024 року. 08 серпня 2024 року судове засідання відкладено на 08 жовтня 2024 року у зв`язку з неявкою відповідача. 08 жовтня 2024 року судове засідання відкладено на 25 листопада 2024 року у зв`язку з неявкою учасників справи. 25 листопада 2024 року судове засідання відкладено на 17 січня 2025 року у зв`язку з повторною неявкою відповідача. Постановлено додатково виклик відповідача [PERSON] здійснити шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. У судове засідання 17 січня 2025 року сторони не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання. Представником позивача подано клопотання про розгляд справи за відсутності сторони позивача, підтримання позовних вимог та відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи. Відповідач не з`явився без повідомлення про причини неявки та їх поважність. Враховуючи зазначене, враховуючи положення ч.1 ст. 223, ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін під час заочного розгляду та ухвалити заочне рішення. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів у справі, що відповідає вимогам ст.ст. 280, 281 ЦПК України, про що постановлено відповідну ухвалу. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 20.01.2023 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит (індивідуальна частина) № 7973800, відповідно до якого відповідачу було надано кредит у розмірі 4 000 гривень строком на 105 днів з 20.01.2023. Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти [NUMBER] . Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за весь період кредитування становить 13 860 гривень. Договір підписано відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (а.с.6-11). Відповідно до копії платіжного доручення № 91765714 ТОВ «Мілоан» надало [PERSON] кошти згідно договору № 7973800 у розмірі 4 000 гривень на картку № [NUMBER] (а.с.14). 27.04.2023 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № 95-МЛ, відповідно до якого кредитор відступає новому кредиторові за плату, а новий кредитором приймає належні кредиторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками (Портфель заборгованості) (а.с.18-22). Згідно копії акту приймання-передачі реєстру боржників від 27.04.2023 до договору відступлення прав вимоги та витягу з реєстру боржників позивач отримав право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 7973800 від 20.01.2023 у розмірі 13 860 гривень, з яких прострочена заборгованість за сумою кредиту у розмірі 4 000 гривень, прострочена заборгованість за сумою відсотків у розмірі 9 660 гривень, прострочена заборгованість за комісією у розмірі 200 гривень (а.с.22-24). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). У пункті 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Нормами ч. ч. 3, 6, 12 ст. 11 цього Закону передбачено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: 1) надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 2) заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 3) вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; 2) електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч. 1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. В матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачем умов договору, у зв`язку з чим суд вважає за можливе позов задовольнити та стягнути із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором № 7973800 від 20.01.2023 в сумі 13 860 гривень. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України із [PERSON] на користь позивача слід стягнути судовий збір, сплачений під час подачі позову, у розмірі 2 422,40 гривень.

Outcome: approved