Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за договорами позики, покликаючись на те, що між відповідачем та ТОВ «Служба миттєвого кредитування», укладено договір позики, внаслідок чого [PERSON] , отримала кредит в загальному розмірі 3200 грн. За договором факторингу, що укладений між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до відповідача перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал», який в подальшому уклав договір з ТОВ «Коллект Центр» про відступлення права вимоги. Враховуючи вищевикладене, просить суд стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 32932 грн. Відповідача належним чином, згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі "Лазаренко та інші проти України", повідомлено про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, направлено ухвалу про відкриття провадження у справі рекомендованою поштовою кореспонденцією за зареєстрованим місцем проживання відповідача, однак конверт було повернуто до суду з зазначенням причини «адресат відсутній за вказаною адресою», відтак, суд вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній даних та доказів. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника. Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, з огляду на наступне. Судом встановлено, що згідно договору про надання фінансових послуг №2108764149350 від 29 березня 2021 року, що укладений між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] , друга отримала кредит в розмірі 3200 грн., на умовах строковості, зворотності, платності а позичальник зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Згідно п. 1.3, орієнтовний строк повернення кредиту 16 днів з моменту отримання кредиту. Матеріали справи також містять графік платежів, паспорт споживчого кредиту, інформації щодо порядку (процедури) хронології дій щодо укладання електронного договору, вчиненого товариством та заявником в інформаційно-телекомунікаційній системі та поза нею з зазначенням часу та дати таких дій. Згідно листа ТОВ ФК «Вей фор пей», вказане товариство здійснило переказ грошових коштів 3200 грн., на картку [NUMBER] , відповідно до номеру договору згідно інформації від кредитора 2108764149350. В матеріалах справи також міститься розрахунок заборгованості за кредитним договором №2108764149350 від 29 березня 2021 року, згідно якого заборгованість [PERSON] , за період з 29 березня 2021 року по 30 листопада 2021 року становить 26\~400 грн., та складається з тіла кредиту 3\~200 грн., відсотків 23\~200 грн. Вказане також стверджується розрахунком заборгованості станом на 10 січня 2023 року, згідно якого, заборгованість [PERSON] , станом на дату початку розрахунку (01 грудня 2021 року) становить 26\~400 грн., а станом на дату розрахунку (10 січня 2023 року) 55\~361,92 грн. Так, згідно розрахунку заборгованості від 10 серпня 2024 року, заборгованість [PERSON] , становить 55\~361,92 грн., та складається з заборгованості за тілом кредиту 3200 грн., заборгованості за відсотками станом на дату відступлення права вимоги та дату розрахунку 52\~161,92 грн. Матеріали справи також містять договір факторингу від 01 грудня 2021 року, згідно якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування», передало право вимоги до відповідача за договором №2108764149350 ТОВ «Вердикт Капітал». Вказане стверджується реєстром боржників до договору факторингу від 01 грудня 2021 року. Згідно договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10 січня 2023 року, ТОВ «Вердикт Капітал» передало право вимоги до відповідача за договором №2108764149350 ТОВ «Коллект Центр». Вказане стверджується реєстром боржників до договору від 10 січня 2023 року. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Так, 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, який продовжувався Указами Президента України № 133/2022 від 14 березня 2022 року, № 259/2022 від 18 квітня 2022 року, № 341/2022 від 17 травня 2022 року, № 573/2022 від 12 серпня 2022 року, № 757/2022 від 07 листопада 2022 року й діє станом на день розгляду справи. 17 березня 2022 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану № 2120-IX від 15 березня 2022 року, яким внесено зміни до законодавчих актів України, зокрема розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18 такого змісту: У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Так,\~з матеріалів\~справи встановлено,\~що відповідач\~отримав кредит\~в розмірі\~3\~200\~грн.,\~в той\~же час,\~згідно наявного\~в матеріалах\~справи розрахунку\~заборгованості за період з 29 березня 2021 року по 30 листопада 2021 року, борг відповідачки становить 26 400 грн., та складається з тіла кредиту 3 200 грн., відсотків 23 200 грн. Тоді як\~згідно наданого\~позивачем розрахунку\~заборгованості станом\~на 10\~серпня 2024\~року,\~заборгованість [PERSON] ,\~станом на\~дату розрахунку\~(10\~січня 2023\~року)\~становить вже\~55\~361,92\~грн.,\~та складається\~в тому\~числі з\~заборгованості за\~тілом кредиту\~3200\~грн.\~та заборгованості\~за відсотками\~станом на\~дату відступлення\~права вимоги\~та дату\~розрахунку \~52\~161,92\~грн.\~Матеріли справи\~не містять\~даних про\~період нарахування\~вказаних відсотків,\~проте як\~вбачається з\~досліджених в\~ході розгляду\~ справи\~доказів,\~такі були\~нараховані за\~період з\~30\~листопада 2021\~року по\~10\~січня 2023\~року.\~Точної дати\~нарахування вказаних\~відсотків позивачем\~підтверджено не\~було,\~а відтак,\~стверджувати що\~такі відсотки\~були нараховані\~не під\~час дії\~воєнного стану\~підстав нема.\~Враховуючи вищевикладене,\~суд приходить\~до переконання\~про необхідність\~відмови в\~задоволенні позовних\~вимог в\~цій частині\~та стягнення\~заборгованості згідно\~наявного в\~матеріалах справи\~розрахунку заборгованості за період з 29 березня 2021 року по 30 листопада 2021 року. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України, встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги були задоволені частково, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2427,40 грн. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, позивач просить стягнути на його користь також витрати на правову допомогу адвоката. Вимоги заяви мотивовано тим, що позивач змушений звернутися за правничою допомогою до адвоката, що стверджується договором №01-07/2024 про надання правової допомоги від 01 липня 2024 року, прайс листом АО «Лігал Ассістанс», квитанцією про перерахування грошових коштів АО «Лігал Ассістанс» за надання правової допомоги згідно договору №01-07/2024 на суму 108 000 грн., заявкою на надання юридичної допомоги № 211 від 30 липня 2024 року, згідно якої ТОВ «Коллект Центр» було надано усну консультацію на суму 3\~000 грн., складання позовної заяви для подачі до суду на суму 6000 грн., та акт №1 про надання юридичної допомоги. За ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Суд звертає увагу, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи. При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial