Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-26 00:00:00

Адвокат Богославський Андрій Сергійович звернувся до Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в інтересах \~ [PERSON] з відповідним позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання спільних дітей та на утримання дружини. В обґрунтування позову зазначив, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 07.09.2024 року. [INFO] позивач народила сина [PERSON] , [INFO] доньку [PERSON] . Відповідач в свідоцтві про народження дітей вказаний батьком, батьківство не оскаржував. Станом на листопад 2024 року відповідач матеріальної допомоги на утримання спільних дітей не надає, тому позивач вимушена звернутися до суду. Зважаючи на викладене, позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на її тримання у розмірі 1/4 його заробітку (доходу) за період з дня подання цього позову до досягнення молодшою дитиною трьох років, та аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 його заробітку (доходу) платника аліментів до досягнення дітьми повноліття, а також стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати. Ухвалою суду від 29.11.2024 року справу відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, представник позивача подав заяву, в якій просив справу розглянути без присутності сторони позивача, підтримуючи позовні вимоги та наполягаючи на їх задоволенні, не заперечуючи проти винесення заочного рішення. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду\~справи у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву (заперечень) на позовну заяву, клопотань до суду не подав. Згідно ч. 8\~ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, за згодою позивача, вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку\~ст. 280 ЦПК України, оскільки відповідно до п. 3 ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився,\~не подав відзив. Крім того, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи в спрощеному позовному провадженні, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши надані докази в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач 07 вересня 2024 року зареєстрували шлюб, що підтверджується відповідною копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Криворізьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №448. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 22.11.2024 року Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [INFO] народився [PERSON] , батьками якого зазначено [PERSON] та [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 22.11.2024 року Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої зазначено [PERSON] та [PERSON] . Статтями\~8,\~11 Закону України «Про охорону дитинства»\~визначено, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно із ч.1\~ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). Відповідно до ч.ч. 2, 3\~ст. 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У відповідності до ч. 1\~ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини (абз. 1 ч.2\~ст.182 СК України). Так, відповідно до абз. 2 ч.2\~ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст.183СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно із абз. 3 пункту 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Приймаючи рішення по справі суд виходить з того, що обов`язок нести витрати на дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним. Проживання відповідача окремо, не звільняє його від виконання цього обов`язку. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дитини. Забезпечення умов для такого розвитку та догляду за дитиною пов`язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатнім. Також при вирішенні справи суд враховує позицію Верховного Суду викладену у Постанові КЦС ВС від 11.03.2020 № 759/10277/1 (61-22317св19) про те, що факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. При цьому, в обґрунтування позовних вимог щодо стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку\~позивач посилається на\~те, що відповідач має змогу надавати таку допомогу, оскільки має регулярний дохід, натомість доказів, що підтверджують вказаного факту не надано. Інші обставин, що мають значення, обґрунтуванні належними доказами про стягнення аліментів саме в такому розмірі не представлено. За встановлених обставин справи, враховуючи, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо утримання дітей, що змусило позивача звернутись до суду з відповідним позовом, суд, з урахуванням наявних відомостей про дітей, виходячи із засад розумності і справедливості, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, обов`язок обох батьків утримувати дитину, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та\~стягнення\~з останнього на користь позивача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 25.11.2024 року і до досягнення дітьми повноліття, що буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, та обов`язку обох батьків по утриманню дітей. Щодо стягнення аліментів на утримання дружини суд зазначає наступне. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтв про народження [PERSON] народився [INFO] , та [PERSON] , народилася [INFO] , батьком яких записаний відповідач у справі, а позивач\~матір`ю. Діти проживає разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Стаття 5 Протоколу № 7 до\~Конвенції про\~захист\~прав\~людини і\~основоположних\~свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до частини 2 статті 84 Сімейного кодексу України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з ч. 2 ст.75\~СК\~України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до частини 4 статті 84 Сімейного Кодексу України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. У зв`язку з доглядом за дітьми, яким менше трьох років, позивач не має змоги працювати і утримувати себе. Частиною 3\~статті 181СК України\~визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В постанові по справі № 750/9224/16-ц (провадження № 61-16837св18) від 13 червня 2018 року суд касаційної інстанції звернув увагу на те, що відповідно до частин другої та шостої\~статті 84 СК України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років і в разі розірвання шлюбу. Згідно з частиною четвертою\~статті 84 СК України\~право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального стану. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, з урахуванням обставин, що мають істотне значення, суд приходить до висновку, що позовну вимогу слід задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання до досягнення молодшою дитиною\~\~трирічного віку, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів), щомісяця. Відповідно до\~ст. 5 ЗУ «Про судовий збір»\~від сплати судового збору позивач звільнена, позовні вимоги задоволені в повному обсязі, тому судові витрати необхідно покласти на відповідача відповідно до\~ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved