Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-20 00:00:00

У червні 2024 року ТОВ «Юніт Капітал» звернулося до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 14 жовтня 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] уклали договір кредитної лінії № 629642641, за яким ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язалося надати відповідачу кредит у розмірі 19 000 гривень строком на 30 днів, а [PERSON] зобов`язалась повернути кредит та сплатити за користування ним проценти в розмірі 1,30% в день. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало своє зобов`язання за кредитним договором та надало відповідачу грошові кошти в розмірі 19 000 гривень. Однак [PERSON] неналежним чином виконувала грошові зобов`язання, тому у неї виник борг по поверненню кредиту в розмірі 76 096 гривень 80 копійок, що складається з боргу за основною сумою боргу 19 000 гривень 00 копійок та боргу за процентами в розмірі 57 096 гривень 80 копійок. 28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу №28/1118-01 та додатковими угодами продовжували строк його дії, за умовами яких до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №629642641 від 14 жовтня 2021 року. В подальшому ТОВ «Таліон Плюс» також відступив право вимоги до [PERSON] за договором кредитної лінії №629642641 від 14 жовтня 2021 року на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс». В свою чергу, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступив на користь ТОВ «Юніт Капітал» право вимоги до [PERSON] за договором кредитної лінії №629642641 від 14 жовтня 2021 року, що складається з боргу за основною сумою боргу 19 000 гривень 00 копійок та боргу за процентами в розмірі 57 096 гривень 80 копійок. Відповідач відмовляється добровільно сплатити заборгованість за кредитним договором. Тому ТОВ ««Юніт Капітал»» просить суд стягнути з [PERSON] борг за договором кредитної лінії № 629642641 від 14 жовтня 2021 року, в розмірі 76 096 гривень 80 копійок. Ухвалою судді Баришівського районного суду від 29 липня 2024 року було відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача Тараненко А.І. в судове засідання не з`явився, в п.3 резолютивної частини позову просив розглянути цивільну справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином. Причини неявки суду не повідомила, відзиву, заяв чи клопотань про розгляд справи в її відсутність до суду не надходило. На підставі ст.ст. 280-282 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи, про що не заперечував позивач. Згідно з вимогами частини другої статті 247 ЦПК України - фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав 14 жовтня 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] уклали договір кредитної лінії №629642641 (а.с.20-25), за яким ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язалося надати відповідачу кредит у розмірі 19 000 гривень строком на 30 днів, а [PERSON] зобов`язалась повернути кредит та сплатити за користування ним проценти в розмірі 1,30% в день. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало своє зобов`язання за кредитним договором та надало відповідачу грошові кошти в розмірі 19 000 гривень. Ця обставина підтверджується платіжним дорученням від 14.10.2021 року (а.с.44). Однак [PERSON] неналежним чином виконувала грошові зобов`язання, тому у неї виник борг по поверненню кредиту в розмірі 76 096 гривень 80 копійок, що складається з боргу за основною сумою боргу 19 000 гривень 00 копійок та боргу за процентами в розмірі 57 096 гривень 80 копійок. Ця обставина підтверджується випискою з особового рахунку (а.с.61-629). Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються Законом України «Про електронну комерцію», главою 48 «Виконання зобов`язання» та главою 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України. Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч.2 ст.6 Закону України«Про електроннідокументи таелектронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відповідно до ч.4, ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно з ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до цього Закону, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Встановлено, що договір кредитної лінії №629642641 від 14 жовтня 2021 року був підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора. У такий спосіб кредитний договір був укладений в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» в електронній формі. Викладене у повній мірі узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19. Зі змісту довідки (а.с.29) вбачається, що [PERSON] послідовно вчинила ряд дій, спрямованих на отримання кредитних коштів, в тому числі підписала кредитний договір за допомогою одноразового ідентифікатора. Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України [PERSON] не подала жодного доказу на підтвердження того, що вона належним чином виконала грошові зобов`язання за договором кредитної лінії №629642641 від 14 жовтня 2021 року. 28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклав з ТОВ «Таліон Плюс» договір факторингу №28/1118-01 (а.с.72-78), за умовами якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язався відступити на користь ТОВ «Таліон Плюс» вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти за плату на умовах, визначених цим договором. В подальшому ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткові угоди до договору факторингу №28/1118-01 (а.с.51,119), за умовами якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором кредитної лінії №629642641 від 14 жовтня 2021 року в розмірі 76 096 гривень 80 копійок, що складається з боргу за основною сумою боргу 19 000 гривень 00 копійок та боргу за процентами в розмірі 58 096 гривень 80 копійок. Ці обставини підтверджуються витягом з реєстру прав вимоги № 9 від 30 травня 2023 року (а.с.63-65). 05 серпня 2020 року ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали договір факторингу №05/0820-01 (а.с.108-113), за умовами якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором кредитної лінії №629642641 від 14 жовтня 2021 року. 06 березня 2024 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклав з ТОВ «Юніт Капітал» договір факторингу №06/03/24 (а.с.97-97), за умовами якого до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за договором кредитної лінії №629642641 від 14 жовтня 2021 року. Ці обставини підтверджуються актом приймання-передачі реєстру боржників та витягом з реєстру боржників до договору факторингу №06/03/24 від 06 березня 2024 року (а.с.97-99). Аналіз вказаних письмових доказів свідчить про те, що ТОВ «Юніт Капітал» у встановленому порядку набуло прав та обов`язків кредитодавця за договором кредитної лінії №629642641 від 14 жовтня 2021 року, укладеним відповідачем з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». У матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що [PERSON] добровільно погасила борг за вказаним договором. З огляду на це суд висновує про те, що з відповідача на користь ТОВ «Юніт Капітал» належить стягнути борг за договором кредитної лінії №629642641 від 14 жовтня 2021 року в розмірі 76 096 гривень 80 копійок. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. ТОВ «Юніт Капітал» сплатило судовий збір в розмірі 2 422 гривень 40 копійок. Ця обставина підтверджується платіжною інструкцією № 2389 від 04 червня 2024 року (а.с.1). Пред`явлений позов задоволений повністю. З огляду на це суд висновує про те, що з [PERSON] на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 2 422 гривень 40 копійок. Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно зі ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги ТОВ «Юніт Капітал» надало суду: договір про надання правничої допомоги №22/02/24-02 від 22 лютого 2024 року, укладеного між позивачем та АБ «Тараненко та партнери» (а.с.84-86), додаткову угоду №4 до договору від 06 березня 2024 року (а.с.102-106), акт прийому-передачі наданих послуг (а.с.83), зі змісту яких вбачається, що АБ «Тараненко та партнери» надало позивачу послуги: усна консультація, вивчення матеріалів та складення позовної заяви, загальною вартістю 5000 гривень 00 копійок. З огляду на це суд висновує про те, що з [PERSON] на користь позивача належить стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 гривень 00 копійок.

Outcome: approved