Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа Орган опіки та піклування в особі Печерської районної в місті Києві державної про визначення способу участі батька у вихованні неповнолітніх дітей. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що в неї та [PERSON] є двоє неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Вони у шлюбі не перебували, наразі спільно не проживають. 07.10.2021 він вигнав її з дітьми та старшою донькою [PERSON] з квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Зараз вони мешкають в орендованому житлі, діти проживають разом з нею. Відповідач постійно здійснює тиск на неї та дітей шляхом вчинення домашнього насильства, вчинення кримінальних правопорушень по відношенню до її родичів. Відповідач відмовляється від вирішення спору щодо його участі у вихованні дітей. На розгляді у Служби у справах дітей Печерської районної в місті Києві знаходились на розгляді численні зави та скарги [PERSON] про встановлення йому способів участі у спілкуванні з дітьми та графіків побачень з ними. Проте 06.06.2023 він відмовився від поданих ним заяв, Служба припинила їх розгляд, а їй рекомендували звернутись до суду для вирішення цього спору. [PERSON] систематично надсилає запити до навчальних закладів, де навчаються діти, з вимогою надати йому зустрітись з синами на території закладів та під час навчального процесу. Він переслідує дітей на ігрових майданчиках, біля будинку, чим лякає їх. Неодноразово батько намагався забрати дітей з навчальних закладів проти їх волі та без її відома. За згодою сторін зазначений спір врегулювати неможливо. Просила визначити способи участі [PERSON] у вихованні синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , а саме порядок періодичних побачень згідно наступного графіку: кожна перша та третя суботи кожного місяця з 16 до 18 години. Побачення здійснювати в присутності матері - [PERSON] . Місцем проведення побачень встановити адресу місця проживання [PERSON] з дітьми, а на період шкільних канікул - місце проживання батьків [PERSON] ( [ADDRESS] ). Зобов`язати [PERSON] повідомляти [PERSON] про зміну адреси проживання дітей протягом 3-х днів на електронну адресу відповідача: [INFO] та/або в будь-якому месенджері на номер телефону відповідача: [NUMBER] ; стягнути з судові витрати. 04.10.2023 представник позивачки адвокат Шаблій Ю. подав заяву про змінну предмету позову, в якій просив визначити спосіб участі [PERSON] у вихованні синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , а саме порядок періодичних побачень згідно наступного графіку: один раз на місяць в другу суботу місяця з 10-00 години до 15-00 години, без присутності матері. Спосіб передачі дітей врегулювати без прив`язки до місця проживання будь-кого з батьків, а саме: місто Київ, парк Маріїнський (зі сторони дитячого майданчика) при сприятливих погодних умовах, у разі несприятливих погодних умов (дощ, сніг тощо) ТРЦ «Гулівер» біля центрального входу. Місце повернення дітей встановити в тому ж місці, де діти будуть передані батьку о 15:00. Зобов`язати [PERSON] повідомляти [PERSON] про неможливість проведення або перенесення зустрічі з дітьми у випадку хвороби дітей, їх участі в запланованих на цей день навчальних, спортивних заходах, інших обставин та надавати в такому випадку відповідний період часу для побачення відповідача з дітьми в інший погоджений сторонами день. Стягнути з судові витрати. 14.06.2023 постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 08.11.2022 постановлено ухвалу про повернення зустрічного позову та закриття підготовчого провадження. 05.07.2023 постановлено ухвалу про передачу заяви про відвід головуючому судді іншому складу суду. 24.07.2023 постановлено ухвалу про відмову в задоволенні відповідача про відвід судді. 02.08.2023 постановлено ухвалу про залишення без розгляду заяви відповідача про відвід судді та ухвалу про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. 10.08.2023 постановлено ухвалу про передачу заяви про відвід головуючому судді іншому складу суду. 10.10.2023 постановлено ухвалу про залишення без розгляду заяви відповідача про відвід судді. 10.10.2023 постановлено протокольну ухвалу про відмову в зупиненні провадження у справі. 13.10.2023 постановлено ухвалу про відмову в задоволенні відповідача про відвід судді. 22.11.2023 постановлено протокольну ухвалу про відмову в закритті провадження у справі. 22.11.2023 постановлено ухвалу про залишення без розгляду заяви відповідача про відвід судді та ухвалу про самовідвід судді. 27.11.2023 постановлено ухвалу про прийняття справи до провадження. 02.04.2024 постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 25.04.2024 постановлено ухвалу про закриття провадження в частині позовних вимог зустрічного позову. Представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач позов не визнав, зауважив, що безпечним місцем передачі дітей є Голосіївський парк. Представник відповідача заперечувала проти задоволення первісних позовних вимог, зазначила, що позивач не має права звертатись до суду з цим позовом. Інші учасники справи в судове засідання не з`явились. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] є батьками двох дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Місце проживання дітей визначено разом з матір`ю відповідно до рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 27.09.2024 у справі №752/3065/22. Рішення набрало законної сили, до суду апеляційної інстанції не оскаржувалось. 17.12.2021, 29.12.2021 виданий терміновий заборонний припис [PERSON] у зв`язку зі скоєнням ним домашнього насильства стосовно постраждалої особи [PERSON] 14.10.2023 виданий терміновий заборонний припис [PERSON] у зв`язку зі скоєнням нею домашнього насильства стосовно постраждалої особи [PERSON] . Згідно з актом оцінки потреб сім`ї, складено в період з 01.03.2023 - 07.03.2023, [PERSON] та [PERSON] проживають в окремій кімнаті, з окремими ліжками та окремими шафами для речей, книжки, іграшки, місцем для навчання та гри, наявний сезонний одяг, підручники, книжки, шкільне приладдя, планшет для дистанційного навчання, іграшки та дитячі книжки. За місцем проживання [PERSON] станом на травень 2023 року створені належні умови для проживання неповнолітніх дітей, виділено окрему кімнату облаштовану необхідною кількістю меблів та побутової техніки, іграшками, книжками. У хлопців наявні окремі ліжка, чиста білизна. Дитячі речі чисті, охайні, відповідають віку дітей, наявні окремі спальні місця, шафа для одягу, стіл для навчання, наявні дитячі речі, іграшки. У кожної дитини окремі столи та стільці для навчання. Облаштована зона для відпочинку (іграшки, килим). Продукти харчування в наявності. Діти охайні доглянуті. Згідно з висновком експерта №87 від 18.05.2022 за результатами проведення судово-психіатричної експертизи [PERSON] , [INFO] , має розвинене мовлення, здатність до порівняння, достатній рівень орієнтування в практичних ситуаціях, здатність до оцінки суспільних норм, спроможний надавати оцінку відношенню кожного з батьків до досліджуваної ситуації та виявляти прихильність до когось з батьків. Дитина виявляє надійний тип прив`язаності до матері, виражене позитивне ставлення до неї, прихильність та міцний емоційний зв`язок з нею. До батька виражає негативістичне ставлення, виявляє стійке бажання до спільного проживання з матір`ю, відкидає варіанти проживання з батьком. Згідно з висновком експерта №88 від 18.05.2022 за результатами проведення судово-психіатричної експертизи [PERSON] , [INFO] , має достатній рівень розвитку пізнавальних здібностей, стабільний фон настрою, має достатній для свого віку запас уявлень, здатність до проведення порівняння на наочно-образному рівні, здібності до навчання, цілеспрямованість у діяльності. Дитина виявляє надійний тип прив`язаності до матері, виражене позитивне значиме ставлення до неї, прихильність та міцний емоційний зв`язок з нею. До батька виражає негативістичне ставлення, виявляє стійке бажання до спільного проживання з матір`ю, відкидає варіанти проживання з батьком. Згідно з актом опитування дитини від 22.05.2023, проведеного спеціалістом Служби у справах дітей та сім`ї Печерськоїської районної в місті Києві державної адміністрації [PERSON] повідомив, що не бажає спілкуватись з батьком. Бесіда з [PERSON] не проводилась через малолітній вік. 17.12.2021 Голосіївським районним судом міста Києва виданий судовий наказ про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки від всіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.12.2021 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. 31.01.2022 відкрито виконавче провадження [NUMBER] щодо примусового виконання вищезазначеного наказу. Станом на 01.04.2022 заборгованість відповідача по аліментам станом на 01.04.2022 становить 14231,33 грн. 11.11.2022 Голосіївським районним судом ухвалено рішення у справі №752/7046/22, згідно з яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на дитини [PERSON] в розмірі 51475 грн. 15.05.2023 Голосіївським районним судом ухвалено рішення у справі №752/3354/23, згідно з яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , додаткові витрати на дитину [PERSON] в розмірі 4895 грн. 27.06.2023 Київським апеляційним судом винесено постанову по справі №752/3065/22, згідно з якою заяву [PERSON] про забезпечення позову у цивільній справі за позовом задоволено частково, зобов`язано [PERSON] надавати [PERSON] можливість спілкування, побачення та спільного проведення часу з малолітніми синами [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . кожної другої суботи місяця з 10-00 години до 15-00 години, без присутності матері [PERSON] , за місцем проживання батька [PERSON] : [ADDRESS] . Згідно з актом державного виконавця від 09.09.2023, 14.10.2023, від 13.01.2024, від 20.02.2024, від 10.08.2024 при примусовому виконанні постанови Київського апеляційного суду від 27.06.2023 по справі №752/3065/22 діти відмовляються від спілкування з батьком. Згідно акту державного виконавця від 11.11.2023 при примусовому виконанні постанови Київського апеляційного суду від 27.06.2023 по справі №752/3065/22 [PERSON] відмовився виходити з машини, [PERSON] погодився спілкуватись з батьком в присутності матері, державного виконавця та представника органу опіки, погодився зайти до квартири. Згідно з актом бесіди від 20.10.2023, проведеного спеціалістом Служби у справах дітей та сім`ї Печерської районної в місті Києві державної адміністрації [PERSON] та Платон повідомили, що не бажають спілкуватись з батьком. Відповідач неодноразово звертався до поліції з приводу невиконання [PERSON] рішення суду щодо забезпечення йому зустрічей з дітьми та неодноразово подавав заяви про вчинення нею кримінального правопорушення щодо невиконання [PERSON] рішення суду. Згідно з інформаційною довідкою психолога-психоаналітика [PERSON] від 21.06.2024 рекомендовано, виходячи з найкращих інтересів дітей, непримусову форму зустрічей дітей з батьком [PERSON] , виключно за запитом дітей, надати час дітям для відмовлення психологічної рівноваги. Рекомендовано замінити спілкування очно на спілкування телефоном. 13.07.2024 при примусовому виконанні постанови Київського апеляційного суду від 27.06.2023 по справі №752/3065/22 стався конфлікт за участю [PERSON] , який намагався зупинити таксі, побив таксиста, ламав дзеркала на автомобілі таксі, кидався на авто та під колеса, на якому [PERSON] разом з дітьми покидала місце зустрічі їх з батьком, про що зазначає відповідач у своїй заяві адресованій Міністерству юстиції України від 14.07.2024 та про що повідомляє УПП в м. Києві у листі від 28.08.2024. 14.09.2024 за заявою позивачки внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення відносно неї 14.09.2023 [PERSON] кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, який наніс їй тілесні ушкодження. Згідно з довідкою КНП «Міська клінічна лікарня №17» [PERSON] встановлений діагноз - ЗЧМТ, струс головного мозку, забій м`яких тканин обличчя. Орган опіки та піклування в особі Печерської районної в місті Києві державної адміністрації не подав до суду висновок щодо вирішення цього спору, посилаючись на те, що право на подання позову про визначення способів участі батька у вихованні дітей має тільки батько, оскільки місце проживання дітей судом визначено з матір`ю (лист від 18.12.2024 №105-14426). Згідно із ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ст. 3, 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована постановою ВР N789-XII від 27.02.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування (ст. 7 Конвенції про права дитини). Відповідно до ч. 3 ст. 9 зазначеної Конвенції дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Метою законодавчого закріплення права батьків на спілкування з дитиною і є насамперед захист інтересів дитини. Здійснення батьками своїх прав і виконання обов`язків повинно ґрунтуватися на повазі до прав дитини і її людської гідності. Статтею 18 Конвенції про права дитини встановлено, що Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Такі ж рекомендації містяться і в Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 р. Стаття 18 Декларації проголошує, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини, а найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст.9 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на вільне висловлювання особистої думки, формування власних поглядів, розвиток власної суспільної активності, отримання інформації, що відповідає її віку. Це право включає свободу розшукувати, одержувати, використовувати, поширювати та зберігати інформацію в усній, письмовій чи іншій формі, за допомогою творів мистецтва, літератури, засобів масової інформації, засобів зв`язку (комп`ютерної, телефонної мережі тощо) чи інших засобів на вибір дитини. Їй забезпечується доступ до інформації та матеріалів з різних національних і міжнародних джерел, особливо тих, які сприяють здоровому фізичному і психічному розвитку, соціальному, духовному та моральному благополуччю. Згідно із ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Статтею 19 СК України встановлено, що суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.10.2018 у справі №402/428/16-ц викладено висновок про те, що положення Конвенції про права дитини встановлюють, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (стаття 3). Ці положення Конвенції про права дитини узгоджуються з положеннями Конституції та законів України, тому її правові норми зобов`язані враховувати усі суди України, розглядаючи справи, які стосуються прав дітей. Відповідно до ч.2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно із ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. За заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення (частина перша статті 158 СК України). За змістом ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Європейський суд з прав людини у низці своїх рішень (зокрема у справах «Хокканен проти Фінляндії», «Фуска проти Румунії») наголосив, що при визначенні основних інтересів дитини в кожному конкретному випадку необхідно враховувати, що у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною, та забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Суд враховує позицію Верховного Суду, який у постанові від 01 квітня 2020 року у справі № 165/2839/17 виснував, що будь-хто із батьків може звернутися до органу опіки та піклування для визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. У разі наявності спору про способи участі одного з батьків у вихованні дитини, зокрема, якщо орган опіки та піклування не визначив способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, не виключається вирішення такого спору в судовому порядку незалежно від того, хто з батьків звертається з позовом (той, хто проживає з дитиною, чи той, хто проживає окремо), і визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї, що є ефективним способом захисту та не суперечить закону. Зазначене спростовує доводи відповідача та його представників, які вважали, що спір у цій справі відсутній, та свідчить про відсутність підстав для закриття провадження у справі, на чому наполягала сторона відповідача. Зазначене також свідчить про те, що Орган опіки та піклування в особі Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, безпідставно не подав до суду висновок щодо вирішення цього спору, а тому суд вважає, що така бездіяльність вчиняється не на користь дітей і вважає за можливе розглядати справу без висновку Органу опіки та піклування за наявними доказами. Судом встановлено, що сторони є батьками двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Також судом встановлено, що станом на час розгляду цієї справи спілкування батька з дітьми відбувається в рамках забезпечення позову у справі №752/3065/22 при примусовому виконанні постанови Київського апеляційного суду від 27.06.2023. За рішенням суду від 27.09.2024 у справі №752/3065/22 місце проживання обох дітей визначено разом з їх матір`ю. Також встановлено, що між батьками існує тривалий конфлікт та невирішений спір щодо участі батька у вихованні дітей. Крім того, відповідач застосував до позивачки фізичне насильство, яке спричинило ушкодження її здоров`я. Випадки звернення зі скаргами до державних органів та органів поліції з боку обох сторін, є підтвердженням факту існування певної конфліктної ситуації між сторонами по справі, яку, на даному етапі, вони не можуть врегулювати самостійно. Суд зауважує, що неповнолітні діти є особистими свідками цих конфліктів, які виникають при кожному випадку спілкування з батьком при примусовому виконанні постанови Київського апеляційного суду від 27.06.2023 по справі №752/3065/22. Згідно з численними актами державного виконавця діти завжди відмовляються від спілкування з батьком. Під час опитування дітей спеціалістами Служби у справах дітей та сім`ї Печерської районної в місті Києві державної адміністрації діти також повідомили про своє небажання спілкуватись з батьком. Згідно з висновками експерта №87 та №88 від 18.05.2022 діти до батька виражають негативістичне ставлення, виявляють надійний тип прив`язаності до матері. Психологом-психоаналітиком [PERSON] рекомендовано виходячи з найкращих інтересів дітей, непримусову форму зустрічей дітей з батьком [PERSON] , виключно за запитом дітей, надати час дітям для відновлення психологічної рівноваги. Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд звертає увагу на те, що в рішенні Європейського суду з прав людини від 18.12.2008 у справі «Савіни проти України» наголошується, що взаємне задоволення від спільного перебування батьків і дітей є фундаментальним елементом сімейного життя, а тому втручання до нього має відбуватися у вузьких рамках, визначених статтею 8 Європейської конвенції про захист прав людини й основоположних свобод. Судом не було встановлено жодних обставин, які б свідчили про те, що спілкування відповідача з синами буде перешкоджати нормальному розвитку дітей, у зв`язку з чим суд приходить до переконання, що таке спілкування буде сприяти збереженню родинних зв`язків між батьком і синами, їх повноцінному вихованню, розвитку дітей, задоволенню життєво-важливих потреб, зростанню під опікою і відповідальністю обох батьків. Безпосередня участь відповідача у вихованні дітей, регулярне спілкування між ними не лише забезпечить реалізацію батьківських прав [PERSON] , а також буде відповідати інтересам дітей. З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги те, що в добровільному порядку сторони не дійшли згоди щодо визначення порядку спілкування батька з синами, беручи до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, стан їх здоров`я і стан здоров`я дітей, їх вік, ставлення дітей до батька та матері, беручі до увагу що обоє батьків мають рівні права щодо спілкування з дітьми та участі у їх вихованні незалежно від того, з ким вони проживають, суд вважає, що слід визначити спосіб участі [PERSON] у вихованні дітей. Зважаючи на встановлені судом обставини, враховуючи предмет позову, суд вважає за необхідне чітко визначити день та час періодичних побачень батька з синами, задля уникнення будь-якої невизначеності щодо проведення таких зустрічей, що зможе спровокувати конфліктну ситуацію між позивачкою та відповідачем. Крім того, зважаючи на ставлення дітей до батька, враховуючи, що діти категорично відмовляються від спілкування з ним, а у позові заявлено вимогу про проведення таких зустрічей без присутності матері, до якої діти мають прив`язаність, суд вважає за доцільне визначити перехідний період тривалістю шість місяців з дня набрання законної сили рішенням, впродовж якого проводити зустрічі батька з дітьми в присутності матері, що на думку суду, сприятиме відновленню родинного та психоемоційного зв`язку дітей з батьком, та забезпечить інтереси самих дітей, а також виключить будь-які побоювання за безпеку та комфорт дітей з боку матері. Після закінчення перехідного періоду спілкування батька з дітьми може відбуватись без присутності матері шляхом періодичних побачень - один раз на місяць в другу суботу місяця з 10 до 15 год., місце передачі дітей від матері батьку та від батька матері - біля центрального входу в ТРЦ «Гулівер», який розташований за адресою: м. Київ, площа Спортивна, 1а. Також суд вважає, що слід зобов`язати [PERSON] повідомляти [PERSON] про неможливість проведення зустрічі з дітьми у випадку хвороби дітей, їх участі в запланованих на цей день навчальних або спортивних заходах та надавати [PERSON] час для побачень наступної суботи з 10 до 15 год. без присутності матері, місце передачі дітей від матері батьку та від батька матері - біля центрального входу в ТРЦ «Гулівер», який розташований за адресою: м. Київ, площа Спортивна, 1а. Визначаючи місце передачі дітей від матері батьку та від батька матері - біля центрального входу в ТРЦ «Гулівер», суд враховує, що 24.02.2022 з 5-30 год. в Україні відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ, введено воєнний стан, а ТРЦ «Гулівер» має укриття, поруч розташовані станції метро, які також можуть використовуватись як укриття, що забезпечить безпеку дітей, про що наголошував відповідач. При цьому, суд враховує інші інтереси дітей, а також інтереси відповідача та позивача, оскільки такий чітко визначений графік зустрічей не порушує режиму дня та навчання дітей, не буде відривати їх від звичайного середовища, не заважатиме нормальному їх спілкуванню, створювати сприятливі умови психічного розвитку дітей та при цьому не порушить принципу рівності прав батьків при участі у їх вихованні, спілкуванні та виключить будь-які невизначеності щодо часу та місця проведення зустрічей. Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача судовий збір у сумі 1073,60 грн.

Outcome: partial