Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-20 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованість у розмірі 49200 грн. та судові витрати у розмірі 2684 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 30.09.2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено Договір про надання коштів у позику №2420662 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію», відповідно до якого ТОВ «Лінеура Україна» виконало свої зобов`язання перед відповідачем, надало позичальнику грошові кошти, натомість останній не здійснив своєчасні платежі, що призвело до виникнення простроченої заборгованості. 15.07.2022 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено Договір факторингу №2-15072022, відповідно до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором №2420662 від 30.09.2021 року. Відповідно до наданого розрахунку, загальна заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Росвен Інвест Україна» складає 49200 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту 15000 грн.; заборгованість по відсотках 34200 грн. Посилаючись на те, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання, позивач, як правонаступник кредитодавця просить стягнути з відповідача вказану заборгованість. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але у прохальній\~частині позову\~просив розглянути\~справу за\~його відсутності\~та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений про розгляд справи належним чином відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України\~шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відзив на позов не подав, а тому суд, приймаючи до уваги згоду представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.09.2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2420662. Відповідно до п.п. 1.1. Кредитного договору, укладання Кредитного договору здійснюється Сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується Клієнту через Веб-сайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація Клієнта здійснюється при вході Клієнта в Особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету. Відповідно до п.п. 2.1. Кредитного договору, Кредит надається Товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку Клієнта, зазначену Клієнтом в Особистому кабінеті, і яка зазначена в даному п.п. Кредитного договору. Вказаний Договір укладений з використанням інформаційно-комунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», шляхом направлення через телекомунікаційну систему одноразового ідентифікатора P374. Додатком № 1 до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2420662 від 30.09.2021 року є Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, яка підписана відповідачем 30.09.2021 року електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Крім того, позичальника було ознайомлено з Паспортом споживчого кредиту, інформація в якому зберігає чинність та є актуальною до 31.12.2021 року, який підписаний відповідачем. Позивач виконав свої зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі. Однак, відповідач порушив умови договору та своєчасно не вносив кошти для погашення заборгованості, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 15.07.2022 року складає 49200 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту 15000 грн.; заборгованість по відсотках 34200 грн. 15.07.2022 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено Договір факторингу №2-15072022, відповідно до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором №2420662 від 30.09.2021 року. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «Росвен Інвест\~Україна» за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2420662 від 30.09.2021 року в розмірі 49200 грн. Відповідно до\~п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Статтею 629 ЦК України\~встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Ч. 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, права позивача порушені, оскільки відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання та підлягають судовому захисту. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2684грн.

Outcome: approved