Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом, в якому просила стягнути аліменти із [PERSON] на її користь на утримання дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня звернення із позовом до суду і до повноліття дитини. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказала, що 28.08.2013 вона уклала шлюб з [PERSON] . Від спільного проживання вони мають двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні та вихованні. Подружні стосунки вони з відповідачем не підтримують, однією сім`єю не проживають, спільне господарство не ведуть. Позов про розірвання шлюбу знаходиться на розгляді суду. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Вважає, що відповідач як працездатна особа має можливість сплачувати аліменти на утримання їхніх дітей, однак добровільно не надає коштів, а тому, вона змушена звернутись із даним позов до суду. Ухвалою суду від 19.09.2024 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надав. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача з наступних підстав. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України). За положенням ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 16 ЦК України, особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] є батьками: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 28.08.2013 року в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Козятинського міськрайонного управління юстиції у Вінницької області, за актовим записом № 104, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 18.09.2013 року. Відповідно до\~ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1\~ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно положеньст.182\~СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1\~ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. При визначенні розміру аліментів суд враховує рівність сторін щодо участі в утриманні дитини, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також суд бере до уваги, що відповідач доказів неможливості утримувати дитину, відомостей про незадовільний стан здоров`я, підтвердження того, що у нього на утриманні знаходяться інші особи, суду не надав. Відповідно до ч. 2\~ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з вищевказаних норм\~Сімейного кодексу України, зважаючи на встановлені обставини справи, з метою повного дотримання інтересів дитини, суд вважає доведеним обов`язок відповідача, який є батьком двох неповнолітніх дітей, сплачувати аліменти на їх утримання. Приймаючи до уваги, що домовленості між сторонами про способи виконання обов`язку утримувати дітей не має, суд приходить до висновку про задоволення позову та присуджує стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення позивачем з позовом до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦКП України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з вимогами ч. 6\~ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. При зверненні до суду з зазначеним позовом позивачем не сплачено судовий збір, оскільки позивач звільнена від його сплати. Відповідно до п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VІ\~від сплати судового збору під час розгляду справи у всіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Згідно п. 8\~ст. 6 ЗУ «Про судовий збір»\~розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюється відповідно до процесуального законодавства. Таким чином, підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 1211 грн 20 коп. на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved