Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-21 00:00:00

До Калинівського районного суду Вінницької області 22 листопада 2024 надійшла позовна заява [PERSON] та [PERSON] до Калинівської міської ради Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно із позовною заявою [PERSON] просить визнати за нею право власності на 1/2 частку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,4100 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Пиківської сільської ради Хмільницького (Калинівського) району Вінницької області, кадастровий номер 0521686300:06:000:0031, та належала померлій [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН № 154375, виданого 1 вересня 2004 року Калинівською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження районної державної адміністрації від 5 березня 2004 року № 64 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 89, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . [PERSON] просить визнати за нею право власності на 1/2 частку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,4100 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Пиківської сільської ради Хмільницького (Калинівського) району Вінницької області, кадастровий номер 0521686300:06:000:0031, та належала померлій [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН № 154375, виданого 1 вересня 2004 року Калинівською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження районної державної адміністрації від 5 березня 2004 року № 64 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 89, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . [PERSON] просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , та складається з житлового будинку літ. А з ганком, верандою літ. а, прибудовою літ. а1 з ганком, загальною площею 117,9 кв.м., житловою площею 53,9 кв.м., літньої кухні-сараю літ. Б, сараю літ. б, літньої кухні літ. В, погріба з шиєю літ. п/В, веранди літ. в, сараю літ. в1, убиральні літ. Г, жомової ями літ. Д, криниці № 1, огорожі № 2, воріт з хвірткою № 3, ринковою (оціночною) вартістю 99772,00 грн, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , спадщину на які [PERSON] фактично прийняла після смерті свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позовних вимог [PERSON] та [PERSON] зазначили, що [INFO] помер їх батько [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданого повторно 05.10.2024 Калинівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). [INFO] померла мати позивачів [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданого повторно 12.10.2021 Калинівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Той факт, що [PERSON] та [PERSON] були батьками позивачів підтверджується наступними доказами. Так, відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] , виданого 22.04.1986 [PERSON] та [PERSON] 15.08.1960 уклали шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 25. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого повторно 12.10.2021 [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є: [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] 24.04.1988 уклала шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] , виданого 24.04.1988 Пиківською сільською радою Калинівського району Вінницької області. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого повторно 16.12.2021 [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є: [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] 27.03.1979 уклала шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] , виданого 27.03.1979. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». Після смерті матері [PERSON] відкрилась спадщина, зокрема, на: земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,4100 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Пиківської сільської ради Хмільницького (Калинівського) району Вінницької області, кадастровий номер 0521686300:06:000:0031, яка належала померлій на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серія ВН № 154375, виданого 01.09.2004 Калинівською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження районної державної адміністрації від 05.03.2004 № 64 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 89; житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] ) (витяг з рішення № 22 виконавчого комітету Пиківської сільської ради Калинівського району Вінницької області від 26.05.2016 «Про уточнення поштової адреси в зв`язку з перейменуванням та об`єднанням вулиць додається)) в селі Шепіївка Хмільницького району Вінницької області, та складається з житлового будинку літ. А з ганком, верандою літ. а, прибудовою літ. а1 з ганком, загальною площею 117,9 кв.м., житловою площею 53,9 кв.м., літньої кухні-сараю літ. Б, сараю літ. б, літньої кухні літ. В, погріба з шиєю літ. п/В, веранди літ. в, сараю літ. в1, убиральні літ. Г, жомової ями літ. Д, криниці № 1, огорожі № 2, воріт з хвірткою № 3, ринковою (оціночною) вартістю 99772,00 грн, спадщину на який [PERSON] фактично прийняла після смерті свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , проте за життя не оформила. Відповідно до довідки виконавчого комітету Іванівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області від 26.08.2024 № 454 власником житлового будинку [ADDRESS] згідно по господарської книги № 2 рахується [PERSON] . Рік забудови будинку-1957. Площа земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства-0,57 га. Відповідно до довідки Калинівського відокремленого підрозділу Комунального підприємства «ВООБТІ» № 546 від 27.08.2024 згідно архівних даних Калинівського відокремленого підрозділу комунального підприємства «Вінницьке обласне бюро технічної інвентаризації» станом на 31.12.2012 право власності на об`єкт нерухомого майна, який розташований за адресою: [ADDRESS] , комунальним підприємством «Вінницьке обласне об`Аєднане бюро технічної інвентаризації» не зареєстровано. Мати позивачів [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, тобто їх батька, [PERSON] у відповідності до вимог ст. 549 ЦК УРСР чинного на час відкриття спадщини, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном та подавши державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Так, [PERSON] до дня своєї смерті постійно проживав і був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним, на час відкриття спадщини, за вказаною адресою проживала і була зареєстрована його дружина- [PERSON] , що підтверджується довідками №№ 455, 456 від 26.08.2024 Пиківського старостинського округу Іванівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області. Крім того, [PERSON] оформила частину спадкового майна після смерті [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом АВІ № 361644, виданого 15.03.2000 державним нотаріусом, завідуючою Другою Вінницькою державною нотаріальною конторою, в.о. державного нотаріуса Калинівської державної нотаріальної контори Вінницької області Сікорською Л.А. та зареєстрованого в реєстрі за № 275 та свідоцтвом про право на спадщину за законом ВАВ № 019431, виданого 10.09.2002 державним нотаріусом Калинівської державної нотаріальної контори Вінницької області Василишиною Л.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 2117. Відтак, належне [PERSON] спадкове майно [PERSON] фактично прийняла у відповідності до вимог ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 р.), проте свої спадкові права на житловий будинок за життя не оформила. [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом на спадкове майно після смерті матері. Інших спадкоємців першої черги, а також осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині немає. Заповіт їх мати за життя не склала. У встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк позивачі спадщину після смерті матері прийняли у відповідності до вимог ст. 1269 ЦК України, подавши нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 66044500 від 17.08.2021 приватним нотаріусом [PERSON] заведено спадкову справу та зареєстровано у Спадковому реєстрі за № 68157101 щодо спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] . Проте, у зв`язку із повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України приватний нотаріус [PERSON] виїхала за кордон, де знаходиться до цього часу. В зв`язку з тим, що приватний нотаріус [PERSON] діє в порушення вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, та виходить за межі вимог норм чинного законодавства, якими користується нотаріус при вчиненні нотаріальних дій при видачі свідоцтва про право на спадщину позивачі звернулися до Головного управління юстиції у Вінницькій області та Управління нотаріату Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із скаргою про визнання бездіяльності приватного нотаріуса [PERSON] протиправною та зобов`язання винити дії. Відповідно до листа Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) скарга позивачів розглянута Центральним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Київ) та повідомлено наступне: «…приватний нотаріус [PERSON], починаючи з 09.03.2022 до 20.10.2022 перебувала у відпустках, про що направляла до управління юстиції відповідні заяви. 24.10.2022 за вх. № 14446-2022/11.1-29, приватний нотаріус [PERSON] подала до Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) заяву про те, що з 07.11.2022, перебуватиме у відпустці за станом здоров`я та у зв`язку з проходженням обстеження за кордоном. Договір про заміщення приватним нотаріусом Хмільницького районного нотаріального округу [PERSON] не укладався……В межах предмета скарг громадян щодо відсутності приватного нотаріуса на робочому місці Центральним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Київ), 30.08.2023, відповідно до наказу Центрального міжрегіонального управлінням Міністерства юстиції (м. Київ) № 1081 від 28.08.2023, було здійснено виїзд на робоче місце приватного нотаріуса Хмільницького районного нотаріального округу [PERSON], з метою проведення позапланової перевірки приватного нотаріуса Хмільницького районного нотаріального округу [PERSON] Відповідно до пункту 4 частини першої статті 29-1 Закону України «Про нотаріат», у зв`язку з відсутністю приватного нотаріуса на робочому місці під час проведення позапланової перевірки приватного нотаріуса Хмільницького районного нотаріального округу [PERSON], на підставі наказу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) від 07.09.2023 № 1290/6, приватну нотаріальну діяльність [PERSON] зупинено з 08.09.2023 до усунення даної обставини. Станом на 13.08.2024, приватний нотаріус Хмільницького районного нотаріального округу [PERSON] не звернулась до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з заявою про поновлення нотаріальної діяльності або припинення нотаріальної діяльності. З урахуванням викладеного, Центральним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Київ) використано всі можливі, передбачені законодавством, засоби впливу на приватного нотаріуса Хмільницького районного нотаріального округу [PERSON]». Ухвалою судді Калинівського районного суду Вінницької області від 27.11.2024 відкрито провадження за цим позовом, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, у справі призначено підготовче судове засідання на 10:00 год. 24.12.2024. У підготовче засідання, призначене на 24.12.2024, позивачі та представник відповідача не з`явилися. До Калинівського районного суду Вінницької області 23.12.2024 за допомогою засобів підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» надійшов відзив представника відповідача - Калинівської міської ради Трохименка М.В., згідно із яким ця міська рада не заперечує щодо визнання позовних вимог, просить розгляд справи проводити без його присутності. Крім цього, до Калинівського районного суду Вінницької області 24.12.2024 надійшли заяви позивачів [PERSON] та [PERSON] , у яких вони позовні вимоги підтримали, просили їх задовільнити, провести підготовче судове засідання та розгляд справи без їх участі. Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 24.12.2024 призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні в приміщенні на 14:00 год. 22 січня 2024 року. Сторони в судове засідання призначене на 22.01.2025 не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином в передбаченому законом порядку, від представника позивачів - адвоката Ференець Оксани Юріївни, надійшла заява про розгляд вищезазначеної цивільної справи за її відсутності та відсутності її довірителів, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити. В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Згідно зі ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до статей 77, 78, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Так, в судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер батько позивачів [PERSON] , [INFO] померла їх мати [PERSON] . Той факт, що померлі є батьками позивачів, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами: копією свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER] , виданим 22.04.1986; копією свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серія [NUMBER] , виданим повторно 12.10.2021; копією свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серія [NUMBER] , виданим повторно 16.12.2021; копією свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] з [PERSON] , серія [NUMBER] , виданим 24.04.1988, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] »; свідоцтвом про укладення шлюбу між [PERSON] з [PERSON] , серія [NUMBER] , виданого 27.03.1979, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». Після смерті матері позивачів [PERSON] відкрилась спадщина, зокрема, на: земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,4100 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Пиківської сільської ради Хмільницького (Калинівського) району Вінницької області, кадастровий номер 0521686300:06:000:0031, яка належала померлій на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серія ВН № 154375, виданого 01.09.2004 Калинівською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження районної державної адміністрації від 05.03.2004 № 64 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 89; житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] ) (витяг з рішення № 22 виконавчого комітету Пиківської сільської ради Калинівського району Вінницької області від 26.05.2016 «Про уточнення поштової адреси в зв`язку з перейменуванням та об`єднанням вулиць додається) в селі Шепіївка Хмільницького району Вінницької області, та складається з житлового будинку літ. А з ганком, верандою літ. а, прибудовою літ. а1 з ганком, загальною площею 117,9 кв.м., житловою площею 53,9 кв.м., літньої кухні-сараю літ. Б, сараю літ. б, літньої кухні літ. В, погріба з шиєю літ. п/В, веранди літ. в, сараю літ. в1, убиральні літ. Г, жомової ями літ. Д, криниці № 1, огорожі № 2, воріт з хвірткою № 3, ринковою (оціночною) вартістю 99772,00 грн, спадщину на який [PERSON] фактично прийняла після смерті свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , проте за життя не оформила. Власником вище зазначеного будинку згідно по господарської книги № 2 рахується [PERSON] , що підтверджується копією довідки виконавчого комітету Іванівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області від 26.08.2024 № 454, долученою до матеріалів справи. Відповідно до довідки Калинівського відокремленого підрозділу Комунального підприємства «ВООБТІ» № 546 від 27.08.2024 згідно архівних даних Калинівського відокремленого підрозділу комунального підприємства «Вінницьке обласне бюро технічної інвентаризації» станом на 31.12.2012 право власності на об`єкт нерухомого майна, який розташований за адресою: [ADDRESS] , комунальним підприємством «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» не зареєстровано. Згідно із положеннями ч. 1 ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Згідно із ч. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2004 року, ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності (з 1 січня 2004 р.). Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Крім того, у відповідності до п.п. 1, 2 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 р. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР. Системний аналіз положень розділу VІІ «Спадкове право» ЦК УРСР 1963 року свідчить, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 524 ЦК УРСР передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно ст. 549 ЦПК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, маються на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо. Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідної місцевої державної адміністрації чи органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним; довідка державної податкової служби або страховика чи іншого органу про те, що спадкоємець після відкриття спадщини сплачував податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який підтверджує, що спадкоємець був постійно прописаний (зареєстрований) у спадковому будинку (квартирі); інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Так, з матеріалів справи відомо, що [PERSON] до дня своєї смерті постійно проживав і був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним, на час відкриття спадщини, за вказаною адресою проживала і була зареєстрована його дружина - [PERSON] , що підтверджується довідками №№ 455, 456 від 26.08.2024 Пиківського старостинського округу Іванівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області. Крім того, [PERSON] оформила частину спадкового майна після смерті [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом АВІ № 361644, виданим 15.03.2000 державним нотаріусом, завідуючою Другою Вінницькою державною нотаріальною конторою, в.о. державного нотаріуса Калинівської державної нотаріальної контори Вінницької області Сікорською Л.А. та зареєстрованого в реєстрі за № 275 та свідоцтвом про право на спадщину за законом ВАВ № 019431, виданого 10.09.2002 державним нотаріусом Калинівської державної нотаріальної контори Вінницької області Василишиною Л.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 2117. Відтак, належне [PERSON] спадкове майно [PERSON] фактично прийняла у відповідності до вимог ст. 549 ЦК України (1963 року), проте свої спадкові права на житловий будинок за життя не оформила. Позивачі [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями за законом першої черги після смерті матері. Відповідно до положень ст. 1268 ЦК України позивачі подали заяви про прийняття спадщини за законом після смерті матері в передбачений законом шестимісячний строк. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 66044500 від 17.08.2021 приватним нотаріусом [PERSON] заведено спадкову справу та зареєстровано у Спадковому реєстрі № 68157101 щодо спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] . Нотаріус, який прийняв заяву про відкриття спадкової справи, зобов`язаний: зареєструвати спадкову справу у Спадковому реєстрі; видати спадкоємцям витяг про відкриття спадкової справи, вжити заходів щодо охорони спадкового майна; запрошувати спадкоємців для прийняття спадщини та заслуховувати їхні заяви; встановлювати склад спадкового майна; визначати черговість закликання до спадкоємства; видавати свідоцтво про право на спадщину. Витяг про відкриття спадкової справи є офіційним документом, який підтверджує факт відкриття спадщини та право спадкоємців на її прийняття. Частиною ч. 1 ст. 1298 ЦК України встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Згідно із листом Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) №42142/9.3-24вх.Г-10206-24 від 13.08.2024 приватний нотаріус [PERSON], починаючи з 09.03.2022 до 20.10.2022 перебувала у відпустках, про що направляла до управління юстиції відповідні заяви. 24.10.2022 за вх. № 14446-2022/11.1-29 приватний нотаріус [PERSON] подала до Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) заяву про те, що з 07.11.2022 перебуватиме у відпустці за станом здоров`я та у зв`язку з проходженням обстеження за кордоном. Договір про заміщення приватним нотаріусом Хмільницького районного нотаріального округу [PERSON] не укладався. В межах предмета скарг громадян щодо відсутності приватного нотаріуса на робочому місці Центральним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Київ), 30.08.2023, відповідно до наказу Центрального міжрегіонального управлінням Міністерства юстиції (м. Київ) № 1081 від 28.08.2023, було здійснено виїзд на робоче місце приватного нотаріуса Хмільницького районного нотаріального округу [PERSON], з метою проведення позапланової перевірки приватного нотаріуса Хмільницького районного нотаріального округу [PERSON] Відповідно до пункту 4 частини першої статті 29-1 Закону України «Про нотаріат», у зв`язку з відсутністю приватного нотаріуса на робочому місці під час проведення позапланової перевірки приватного нотаріуса Хмільницького районного нотаріального округу [PERSON], на підставі наказу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 07.09.2023 № 1290/6, приватну нотаріальну діяльність [PERSON] зупинено з 08.09.2023 до усунення даної обставини. Станом на 13.08.2024, приватний нотаріус Хмільницького районного нотаріального округу [PERSON] не звернулась до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з заявою про поновлення нотаріальної діяльності або припинення нотаріальної діяльності. З урахуванням викладеного, Центральним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Київ) використано всі можливі, передбачені законодавством, засоби впливу на приватного нотаріуса Хмільницького районного нотаріального округу [PERSON]. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (статті 15, 16 ЦК України). У статті 41 Конституції України, статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частини перша та друга статті 5 ЦПК України). Під час оцінки обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18), від 04 червня 2019 року у справі № 916/3156/17 (провадження № 12-304гс18). У даному випадку відсутні умови для одержання [PERSON] та [PERSON] в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, що підтверджується листом Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) №42142/9.3-24вх.Г-10206-24 від 13.08.2024 за скаргою адвоката щодо порушення приватним нотаріусом [PERSON] вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Таким чином, зверненню до суду з указаним позовом, передувало вирішення питання щодо отримання позивача у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину, що вказує на наявність перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку та підстав для вирішення питання про порушення або невизнання нашого права у судовому порядку. У постанові Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 175/1941/16-ц (провадження № 61-19798св18) вказано, що «у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування». Згідно із положеннями ст. ст. 13 та 89 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що у позивачів існують реальні перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, а тому їх право підлягає захисту судом. Беручи до уваги, що відповідач позов визнає, не заперечує проти визнання за позивачами права власності в порядку спадкування за законом, тому, відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved