Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-20 00:00:00

Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Дубівської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача [PERSON] про позбавлення батьківських прав, призначення опікуна/піклувальника та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що вперше інформація щодо малолітньої [PERSON] , [INFO] надійшла до служби у справах дітей Дубівської селищної ради у лютому 2024 року від [PERSON] . З повідомлення стало відомо про факт залишення дитини без батьківського піклування. Згідно акту обстеження умов проживання від 01 лютого 2024 року складеного спеціалістами служби у справах дітей та в.о. директором Центру надання соціальних послуг Дубівської селищної ради Тячівського району Закарпатської області за адресою [ADDRESS] встановлено, що малолітня [PERSON] перемістилася без супроводу батьків. 21 грудня 2010 року зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області дитину [PERSON] , [INFO] та видано свідоцтво про народження (серія [NUMBER] , відповідно до якого матір`ю є громадянка України [PERSON] , а батьком є громадянин України [PERSON] . Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 28 травня 2024 року № 00045240429, державну реєстрацію народження дитини проведено (за вказівкою матері) відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України, дата складання 21 грудня 2010 року. 08 січня 2014 року повторно видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] , Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у місті Донецьку, в якому зазначено матір`ю [PERSON] є громадянка України [PERSON] а батьком є громадянин Республіки Іраку [PERSON] . Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 28 травня 2024 року № 00045240429, державну реєстрацію народження дитини змінено на відповідно до ст. 126 Сімейного кодексу України, дата складання 08 січня 2014 року, внесення відомостей про визнання батьківства. 01 лютого 2024 року спеціалістом Служби було проведено бесіду з [PERSON] яка перемістилася з [PERSON] з Донецької області, без супроводу батьків, та повідомила, що є рідною тіткою [PERSON] , її брат [PERSON] (біологічний батько дитини) помер. Вона займається вихованням дитини з 2017 року. Її племінниця проживала з матір`ю в м. Донецьк. Згодом від сусідів почали надходити скарги, що мати не приділяє уваги доньці, не забезпечує її харчуванням, одягом. Дитина постійно ходила в брудному одязі, голодна. Тому близько семи років вона забрала до себе [PERSON] . Мати [PERSON] проти цього не заперечувала. Вона влаштувала племінницю до школи, забезпечує всім необхідним харчуванням, лікуванням, необхідними речами. Матір малолітньої [PERSON] на даний час проживає в Донецьку. Життям [PERSON] , її здоров`ям, навчанням не цікавиться, не телефонує щоб просто поспілкуватися, не надає матеріальної допомоги. Вона ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Зі злів [PERSON] визнання батьком дитини відбулося у 2014 році. Матір [PERSON] познайомилася з громадянином Республіки Іраку [PERSON] , який запропонував їй гроші в сумі 5 тис грн, щоб та визнала його батьком своєї дитини в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян пояснивши те що йому нададуть посвітку на проживання в Україні. Мати [PERSON] на це погодилася. Деякий час проживали по адресі [ADDRESS] , він поїхав та після цього його ніхто не бачив, зв`язку з ним немає і на даний час. 01 лютого 2024 року спеціалістом служби було проведено бесіду з малолітньою [PERSON] , [INFO] . Дитина охоче йшла на контакт та відверто відповідала на питання. У ході бесіди повідомила, що її звати [PERSON] . Розповіла, що раніше проживала з мамою в Донецьку. Батька ніколи не бачила. Мама не цікавилася її навчанням, друзями, життям. Вони не спілкувалися, кожен був сам по собі. Мама не готувала їй їжу, не купувала одяг. Згодом приїхала тітка і забрала її до себе. З тіткою їй жити добре. Вона її не ображає, дбає про неї, забезпечує необхідними речами, харчуванням, готує її до школи. Мама їй не дзвонить, не приїжджає, щоб побачитись, та вона не має бажання бачитись з нею. Матір не бачила близько семи років. Зазначила, що проживає з тіткою [PERSON] та її чоловіком від першого класу. Знає, що органом опіки та піклування Дубівської селищної ради Тячівського району Закарпатської області порушується питання щодо позбавлення батьківських прав матері та батька та призначення аліментів і вона це підтримує. Спеціалістом Служби роз`яснено малолітній про наслідки позбавлення батьківських прав матері та батька. Органом опіки та піклування Дубівської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, що діє в інтересах малолітньої дитини було направлено заяву №302-35/86 від 01 лютого 2024 року Тячівського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Закарпатській області про встановлення місця проживання/перебування батьків малолітньої [PERSON] , [INFO] , яка переміщена та залишилися без батьківського піклування, де просили розпочати пошукові дії щодо матері дитини, громадянки України [PERSON] та батька дитини громадянина Республіки Ірак [PERSON] . 06 березня 2024 року за №1073/106/28/ 24 надійшла відповідь від Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області, що звернення розглянуто та встановлено, що громадянка [PERSON] , [INFO] офіційно виїхала з території України 02 серпня 2018 року, через пункт пропуску «Марїнка» в сторону російської федерації, а відомості щодо [PERSON] , [INFO] , який являється громадянином Республіки Ірака, та беручи до уваги те що [PERSON] є громадянином іншої країни, тому відомості щодо останнього відсутні та для інформації щодо місце перебування [PERSON] , потрібно звернутися до консульства Республіки Іраку, для встановлення відомостей вище вказаної особи. Службою було направлено листа № 02-35/18 від 09 лютого 2024 року до Донецької міської ради, щодо надання інформації чи проживають за адресою [ADDRESS] , можливе місце перебування за адресою [ADDRESS] , батьки [PERSON] : мати [PERSON] , батько [PERSON] . Проте на даний лист відповіді так і не отримали. Служба на підставі зібраних відомостей про дитину [PERSON] , [INFO] приймає рішення, яке оформлюється наказом від 01 травня 2024 року № 2, про взяття її на первинний облік дітей, які залишились без батьківського піклування. Підставою для прийняття рішення про взяття дитини на первинний облік є акт обстеження умов перебування дитини, в якому зазначається факт відсутності батьківського піклування. Враховуючи згоду малолітньої [PERSON] , [INFO] , щодо якої встановлено факт відсутності батьківського піклування наказом служби у справах дітей Дубівської селищної ради Тячівського району Закарпатської області від 01 травня 2024 року № 3, тимчасово влаштовано до сім`ї родичів, знайомих [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , строком на шість місяців. З часу тимчасового влаштування малолітньої [PERSON] , мати [PERSON] та батько [PERSON] не звертались, не телефонували до Служби, не цікавилася дитиною не повідомляли , щодо повернення їм дочки. Згідно довідки від 13 травня 2024 року № 2117-7002032805 виданою Дубівським відділом управління соціального захисту населення [PERSON] , [INFO] перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа з міста Донецька. Зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , але проживає за адресою [ADDRESS] . 03 червня 2024 року за рекомендацією головного управління національної поліції Закарпатській області Тячівського районного відділу поліції Органом опіки та піклування Дубівської селищної ради було направлено лист за № 02-35/449 до Посольства Республіки Іраку в Україні з повідомленням, що малолітня [PERSON] перемістилася з Донецька без супроводу батьків. Враховуючи вищенаведене та повноваження органів опіки та піклування на законне представництво інтересів дитини, батьки якої з об`єктивних чи суб`єктивних причин позбавлені права належним чином виконувати свої батьківські обов`язки, з метою можливості повернення дитини батькам для подальшого виховання її в сім`ї, просять вжити розшукові заходи по встановленню місця перебування громадянина Республіки Ірак [PERSON] , [INFO] та надати інформацію коли офіційно виїхав з території України; встановити суб`єктивні причини невиконання батьківських обов`язків; повідомити про результати проведеної роботи та надати належним чином завірені копії підтверджуючих документів у разі наявності причини, які перешкоджають виконанню батьківських обов`язків. 07 червня 2024 року надійшла відповідь від міністерства закордонних справ за №71/36-546-78003 щодо звернення до Посольства Іраку в Україні для встановлення місця перебування громадянина [PERSON] , повідомлено, що у відповідності з Указом Президента України № 671/2021 щодо питання координації зовнішньо - політичної діяльності держави, вся комунікації центральних та місцевих органів влади України із закордонними дипломатичними установами України та дипломатичними представництвами іноземних держав в Україні, має здійснюватися виключно через Міністерство закордонних справ України, з метою розшуку [PERSON] слід звертатися із відповідною заявою до територіальних органів Національної поліції України, які, у разі необхідності, забезпечують розшук громадян за кордоном із застосуванням механізмів міжнародного поліцейського співробітництва. Розпорядником даних про перетин громадянами державного кордону України, зокрема, підстав їх пропуску, є Адміністрація державної прикордонної служби України. 21 червня 2024 року було направлено лист №02-35/505 в Головне управління міграційної служби України в Закарпатській області щодо встановлення місця проживання громадянина [PERSON] , з відповіді якого вдалося з`ясувати, що громадянин Республіки Ірак [PERSON] , [INFO] , документований посвідкою на постійне проживання № [NUMBER] терміном дії до 22 грудня 2031 року, орган видачі Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області. Відповідно до висновку про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини комунального некомерційного підприємства Тячівської районної ради «ЦПМСД» Дубівська Амбулаторія загальної практики сімейної медицини від 30 травня 2024 року встановлено, що [PERSON] здорова. Згідно психолого - педагогічної характеристики виданої Закладом загальної середньої освіти 1-11 ступенів № 6 Миргородської міської ради [PERSON] навчається у школі з першого класу. Характеризується з позитивної сторони. Мати [PERSON] та батько [PERSON] за час навчання дівчини, школу не відвідували та з класним керівником не спілкувалися. Батьки дівчини не беруть участь у її виховання, не цікавляться її життям. Згідно психолого-педагогічної характеристики виданої Дубівським ліцеєм Дубівської селищної ради відомо, що малолітня [PERSON] навчається в 8-му класі Дубівського ліцею, як вільний слухач. Вона старанна, здібна та відповідальна учениця. Вихованням дівчинки займається тітка [PERSON] , яка на даний час піклується про дитину і є ініціатором того, щоб дитина відвідувала уроки в Дубівському ліцеї, як вільний слухач. Забезпечує [PERSON] сезонним одягом та взуттям, шкільним приладдям у необхідній кількості. Для дистанційного навчання у дівчини є власний телефон. [PERSON] охоче контактує з класним керівником 8 Г класу Дубівського ліцею, адміністрацією школи завжди готова до діалогу. За даними сайту «Судова влада України» було встановлено, що постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 7 грудня 2018 року справа №359/10034/18 визнано винним [PERSON] , [INFO] у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.471 МК України та піддати стягненню у вигляді адміністративного штрафу. Його було затримано в аеропорті Бориспіль. Згідно листа Центру надання соціальних послуг Дубівської селищної ради малолітня дитина [PERSON] перебуває під соціальним супроводом КУ Центру надання соціальних послуг Дубівської селищної ради (далі Центру) з метою забезпечення належної підтримки та захисту прав дитини. Із мамою та батьком дитини немає жодного контакту. Їхнє місце знаходження не відоме, встановити з ними контакт не можливо. Проводиться робота щодо подальшого влаштування дитини відповідно до законодавства. Згідно акту обстеження матеріально - побутових умов складений депутатом Дубівської селищної ради виборчого округу № 1 від 30 вересня 2024 року у громадянки [PERSON] , жительки [ADDRESS] з`ясовано, що у зв`язку з військовим станом у с-ще Дубове прибула дитина [PERSON] без супроводу батьків. У зв`язку з цим була тимчасово влаштована до [PERSON] . [PERSON] разом з сім`єю [PERSON] перемістилася з Донецької області у Дубівську громаду 21 серпня 2023 року, і на даний час вони проживають разом. Батьки [PERSON] : мати [PERSON] та батько [PERSON] жодного разу за цей період проживання дитини в с-ще Дубове не навідувалися та не брали жодної участі у вихованні та утриманні дитини. Батьки малолітньої дитини [PERSON] та [PERSON] , свідомо та систематично ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. З 2014 року і по цей час батько [PERSON] не бачив дитину, не займався лікуванням дитини, не відвідував вдома, не цікавився шкільним життям дитини, матеріально та фінансово не утримував, тобто за ці роки, а це 10 років не брав жодної участі у житті доньки. Мати [PERSON] від 1 класу не займається вихованням, утриманням, лікуванням дочки, а це 7 років свідомого ухиляння від виконання своїх батьківських обов`язків, що також підтверджується відповідними свідченнями сусідів, коменданта гуртожитку та акту обстеження з поясненнями. Відповідно до ч.2 статті 21 ЗУ «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України , посвідчують особу чи її спеціальний статус», кожен громадянин України, який досяг чотирнадцятирічного віку, зобов`язаний отримати паспорт громадянина України, а отже [PERSON] виповниться 14 років [INFO] . Таким чином, при зверненні до Державної міграційної служби для оформлення паспорта [PERSON] має надати окрім свідоцтва про народження паспорт громадянина України батьків або одного з них. Беручи до уваги, що батьки не займаються вихованням дитини багато років, дитина соціально не захищена, проживає без законних представників, необхідно вжити невідкладні заходи, щодо вирішення питання, а саме для надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування для постійного влаштування і призначення законного представника дитини, та хто буде має право подати документи на виготовлення паспорта для [PERSON] . [PERSON] як тітка, добре дбає про свою племінницю, доглядає за нею, піклується про її здоров`я, навчання та матеріально разом з чоловіком [PERSON] забезпечує та виховує. Дитина має все необхідне для нормального життя. Повне утримання та виховання малолітньої [PERSON] повністю лягло на плечі [PERSON] та її чоловіка. Вона за станом здоров`я здорова, хронічних захворювань не має, веде здоровий спосіб життя. До адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягалась. Отже, на думку позивача та враховуючи все вищевикладене, звертаючи увагу на документи та докази, що додані до позовної заяви вбачається, що мати та батько малолітньої дитини, не виконує батьківські обов`язки, не розвивають дитину як фізично так і морально, позивач вважає що позовні вимоги щодо позбавлення відповідачів батьківських прав є підтвердженими та обґрунтованими. З вище наведеного вбачається, що батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків, тривалий час не піклуються про дитину, не спілкуються з нею не забезпечують її матеріально, Такі дії та бездіяльність відповідачів є систематичними та тривалими у часі. Це свідчить про їх свідоме небажання брати участь у житті дитини, утримувати її, виконувати свої батьківські обов`язки до [PERSON] . Враховуючи викладене, просять позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . Призначити опікуном / піклувальником [PERSON] . Стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь особи, яка буде виконувати обов`язки опікуна на утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/2 частки заробітку (доходу), але не менше одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , щомісячно до досягнення нею повноліття. 21 жовтня 2024 року ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання, а також встановлено відповідачам строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідачі своїм правом щодо подачі відзиву на позовну заяву не скористався. 11 грудня 2024 ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області закрито підготовче провадження по цивільній справі та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] просила позовну заяву задовольнити з підстав викладених у ній. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили. Клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило. Третя особа на стороні позивача [PERSON] у судовому засіданні позовну заяву підтримала з викладених обставин у ній, зазначила, що [PERSON] проживає разом з нею з 2017 року мати та батько за такий період часу жодного разу не цікавилися своєю дочкою, не відвідували її та не допомагали. Також зазначила, що не заперечує щодо призначення її піклувальником над неповнолітньою [PERSON] та стягненню на її користь аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 171 СК України, дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. У судовому засіданні, в присутності психолога, було заслухано неповнолітню [PERSON] , яка пояснила, що проживає у с-щі Дубове разом з тіткою [PERSON] , дядьком [PERSON] , бабусею [PERSON] та 4 сестрами. Навчається у 8 класі. Раніше проживала у Донецькій області, згодом переїхали у м. Миргород, а вже потім у Закарпатську область. Де мама [PERSON] вона не знає, востаннє її бачила, коли була в 1 класі в м. Миргороді. Маму після цього не бачила. Тітка до неї добре ставиться та їй подобається проживати разом з нею. З батьком [PERSON] вона не бачилася та не пам`ятає його. Батьки подарунки їй не дарували. Надалі вона також бажає проживати з тіткою [PERSON] . З мамою проживати не бажає, так як мама не зовсім добре відносилася до неї, зловживала алкогольними напоями. На її прохання не вживати алкоголь, мама не реагувала, а ще залишала на неї братів та йшла із дому. Вислухавши пояснення представника позивача, третьої особи, думку дитини, дослідивши всі матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] та згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 21 грудня 2010 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у м.Донецьку, Донецької області, батьками якої зазначені: [PERSON] та [PERSON] (а.с.17). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 10 жовтня 2022 року, [PERSON] , [INFO] - помер [INFO] (а.с.26). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00045240429 від 28 травня 2024 року, вбачається, що в актовому записі про народження №1492 від 21 грудня 2010 року, було внесено зміни 08 січня 2014 року на підставі заяви матері та батька дитини про встановлення батьківства №1/03.2-48 від 08 січня 2014 року, згідно якого батьком дитини зазначено [PERSON] , а по батькові змінено з « [PERSON] » на « [INFO] », а також 12 червня 2014 року відомість про батька змінено з « [PERSON] » на « [INFO] » (а.с. 21-23). Відповідно до повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 26 грудня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку, Донецької області, батьками [PERSON] зазначені: батьком є громадянин Республіки Іраку [PERSON] , а матір`ю є громадянка України [PERSON] (а.с.18). Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб №1319 від 20 травня 2024 року виданої виконавчим комітетом Дубівської селищної ради Тячівського району Закарпатської області вбачається, що до складу сім`ї [PERSON] , жительки [ADDRESS] входять: чоловік [PERSON] , донька [PERSON] , донька [PERSON] , донька [PERSON] , донька [PERSON] та племінниця [PERSON] (30). З психолого-педагогічної характеристики Дубівського ліцею Дубівської селищної ради Тячівського району Закарпатської області відомо, що [PERSON] є вільним слухачем Дубівського ліцею. Вона старанна, здібна та відповідальна учениця. Має навчальні досягнення високого та достатнього рівнів. На уроках зібрана та організована. Розвинуті навички самоосвіти. До уроків готується систематично. Не байдужа до результатів навчання, дослуховується до рекомендацій вчителів, виявляє наполегливість та інтерес до освітнього процесу. Вихованням дівчини займається тітка [PERSON] , яка на даний час піклується про дитину і є ініціатором того, щоб дитина відвідувала уроки в Дубівському ліцеї як вільний слухач. Забезпечує [PERSON] сезонним одягом та взуттям, шкільним приладдям у необхідній кількості. Для дистанційного навчання у дівчини є власний телефон. [PERSON] охоче контактує з класним керівником 8 - Г класу Дубівського ліцею, адміністрацією школи, завжди готова до діалогу (а.с.31). З психолого-педагогічної характеристики закладу загальної середньої освіти І-ІІ Ступенів №6 Мирноградської міської ради Донецької області №21 від 06 лютого 2024 року відомо, що [PERSON] навчається у ЗЗСО № 6 з першого класу. Вона старанна, здібна та відповідальна учениця. Має навчальні досягнення високого та достатнього рівнів. На уроках зібрана та організована. Розвинуті навички самоосвіти. До уроків готується систематично. Небайдужа до результатів навчання, дослуховується до рекомендацій вчителів, виявляє наполегливість та інтерес до освітнього процесу. Зовнішній вигляд дівчини завжди охайний, вміє слідкувати за своїми речами. [PERSON] , мати, та [PERSON] , батько, за час навчання дівчини школу не відвідували та з класним керівником не спілкувалися. Зі слів [PERSON] , [PERSON] може знаходитися у м. Донецьку. Мати дівчини не бере участь у вихованні, не цікавиться шкільним життям [PERSON] . Вихованням дівчини займається тітка [PERSON] , яка на даний час піклується про дитину і є ініціатором того, щоб дитина відвідувала уроки в Дубівському ліцеї як вільний слухач. Забезпечує [PERSON] сезонним одягом та взуттям, шкільним приладдям у необхідній кількості. Для дистанційного навчання у дівчини є власний телефон. [PERSON] охоче контактує з класним керівником 8 - Г класу Дубівського ліцею, адміністрацією школи, завжди готова до діалогу (а.с.32). Відповідно до акту обстеження умов проживання складеного начальником служби у справах дітей Дубівської селищної ради Ребар М.М. та головним спеціалістом служби Лиспух М.В. з метою за слухання думки дитини [PERSON] встановлено, що за адресою [ADDRESS] проживають [PERSON] , чоловік [PERSON] , донька [PERSON] , донька [PERSON] , донька [PERSON] , донька [PERSON] та племінниця [PERSON] . Стосунки в сім`ї збережені. [PERSON] пояснила, що раніше проживала з мамою в Донецьку. Батька ніколи не бачила. Мама не цікавилася її навчанням, друзями, життям. Вони не спілкувалися, кожен був сам по собі. Мама не готувала їй їжу, не купувала одяг. Потім приїхала тітка і забрала її до себе. З тіткою їй жити добре. Вона її не ображає, дбає про неї, забезпечує необхідними речами, харчуванням, готує її до школи. Мама їй не дзвонить, не приїжджає, щоб побачитись, та вона не має бажання бачитись з нею. Матір не бачила близько семи років. Зазначила, що проживає з тіткою [PERSON] та її чоловіком від першого класу. Знає, що органом опіки та піклування Дубівської селищної ради порушується питання щодо позбавлення батьківських прав матері та батька та призначення аліментів і вона це підтримує. Спеціалістом Служби роз`яснено малолітній про наслідки позбавлення батьківських прав матері та батька (а.с.33). Згідно відповіді Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області від 06 березня 2024 року за №1073/106/28/24 вбачається, що громадянка [PERSON] , [INFO] офіційно виїхала з території України 02 серпня 2018 року, через пункт пропуску «Марїнка» в сторону російської федерації, а відомості щодо [PERSON] , [INFO] , який являється громадянином Республіки Ірака, та беручи до уваги те що [PERSON] є громадянином іншої країни, тому відомості щодо останнього відсутні та для інформації щодо місце перебування [PERSON] , потрібно звернутися до консульства Республіки Іраку, для встановлення відомостей вище вказаної особи (а.с.45). З відповіді Міністерства закордонних справ від 07 червня 2024 року за №71/36-546-78003, встановлено, що у відповідності з Указом Президента України № 671/2021 щодо питання координації зовнішньо - політичної діяльності держави, вся комунікації центральних та місцевих органів влади України із закордонними дипломатичними установами України та дипломатичними представництвами іноземних держав в Україні, має здійснюватися виключно через Міністерство закордонних справ України, з метою розшуку [PERSON] слід звертатися із відповідною заявою до територіальних органів Національної поліції України, які, у разі необхідності, забезпечують розшук громадян за кордоном із застосуванням механізмів міжнародного поліцейського співробітництва. Розпорядником даних про перетин громадянами державного кордону України, зокрема, підстав їх пропуску, є Адміністрація державної прикордонної служби України (а.с.49). Відповідно до акту про виявлення дитини, яка залишилася без батьківського піклування, переміщеної з територій, які розташовані в районі проведення воєнних ( бойових ) дій, або батьки якої перебувають на територіях, які розташовані в районі проведення воєнних ( бойових ) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні ( блокуванні )/тимчасово окупованій території від 01 травня 2024 року складеного начальником служби у справах дітей Дубівської селищної ради Ребар М.М. виявлена дитина, яка залишилася без батьківського піклування [PERSON] , [INFO] , яка проживала в [ADDRESS] та перебувала до 26 лютого 2015 року. В 2017 році тітка [PERSON] - сестра біологічного батька дитини [PERSON] , забрала дитину щоб вона відвідувала українську школу. Адресою для місця проживання дитини визначено: [ADDRESS] (а.с.35). Згідно акту обстеження умов проживання від 01 травня 2024 року складеного начальником служби у справах дітей Дубівської селищної ради Ребар М.М. та в.о. директора ЦНСП з метою прийняття рішення про тимчасове влаштування дитини [PERSON] встановлено, що комісією прийнято рішення тимчасово влаштувати терміном на 6 місяців [PERSON] до [PERSON] за адресою [ADDRESS] (а.с.34). З акту обстеження матеріально-побутових умов складеного депутатом Дубівської селищної ради виборчого округу №1 від 24 вересня 2024 року у [PERSON] за адресою [ADDRESS] виявлено, що у зв`язку із військовим станом у с-ще Дубове прибула дитина [PERSON] без супроводу батьків. У зв`язку з цим була тимчасово влаштована до [PERSON] . [PERSON] разом з сім`єю [PERSON] перемістилася з Донецької області у Дубівську громаду 21 серпня 2023 року, і на даний час вони проживають разом. Батьки [PERSON] : мати [PERSON] та батько [PERSON] жодного разу за цей період проживання дитини в с-ще Дубове не навідувалися та не брали жодної участі у вихованні та утриманні дитини (а.с.36). Наказом про взяття дитини [PERSON] як такої, що залишилася без батьківського піклування №2 від 01 травня 2024 року Службою у справах дітей Дубівської селищної ради взято малолітню [PERSON] , [INFO] , жительку [ADDRESS] , на первинний облік служби у справах дітей Дубівської селищної ради, як залишену без батьківського піклування (а.с.50). Відповідно до Наказу про тимчасове влаштування дитини [PERSON] , щодо якої встановлено факт відсутності батьківського піклування №3 від 01 травня 2024 року Службою у справах дітей Дубівської селищної ради тимчасово влаштовано малолітню [PERSON] , [INFO] , щодо якої встановлено факт відсутності батьківського піклування, до сім`ї родичів, знайомих [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою [ADDRESS] строком на 6 місяців та визначено тимчасове місце проживання за адресою [ADDRESS] , до вирішення питання постійного влаштування дитини (а.с.51). Згідно відповіді Головного управління міграційної служби України в Закарпатській області № 2101.6.1-5718/2101.02.-24 від 25 червня 2024 року встановлено, що громадянин Республіки Ірак [PERSON] , [INFO] , документований посвідкою на постійне проживання № [NUMBER] терміном дії до 22 грудня 2031 року, орган видачі Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області (а.с.39). З довідки від 13 травня 2024 року №2117-7002032805 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи відомо, що [PERSON] , [INFO] , фактично проживає за адресою [ADDRESS] (а.с.42). Згідно довідки від 21 серпня 2023 року №2117-7001865138 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи відомо, що [PERSON] , [INFO] , фактично проживає за адресою [ADDRESS] (а.с.44). Висновком виконавчого комітету Дубівської селищної ради Тячівського району Закарпатської області №02-35/773 від 03 жовтня 2024 року вирішено, за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.13-16). Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Частиною сьомою статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Статтею 150 СК України, передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно частини 4 статті 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва, засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Згідно з ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" вказано, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо. В абзаці 2 п. 16 тієї ж Постанови визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав, відповідно до но-правовий акт № 2947-III від 10.01.2002">ст. 166 СК України, є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька та матері, так і для дитини. На думку суду, з урахуванням наведених вище норм Закону, встановлено, що позивачем по справі надано достатньо переконливих і зважених аргументів, які можуть вважатись виправданими для розірвання сімейних зв`язків між батьком та дітьми і будуть відповідати насамперед інтересам дитини. Матеріали справи містять належні та допустимі докази, в розумінні ст.ст.12,81 ЦПК України, на підтвердження того, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] байдуже ставиться до дочки [PERSON] , на які позивач посилається, як на підставу задоволення позовних вимог про позбавлення батьківських прав. Представником позивача доведено ті обставини, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, не сприяють у забезпеченні дитини необхідного медичного догляду та лікування, не забезпечують харчуванням, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення, не проявляють заінтересованість у їх подальшій долі, не дають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, тощо. В судовому засіданні не встановлені об`єктивні перешкоди для відповідачів [PERSON] та [PERSON] у належному вихованні дитини, що свідчить про свідоме нехтування відповідачами своїми батьківськими обов`язками. Емоційний зв`язок між відповідачами [PERSON] та [PERSON] та дитиною [PERSON] фактично відсутній, відповідачі не виявляють до своєї дитини батьківського піклування, не відвідують її та не цікавляться її долею. Отже, встановлені обставини вказують на злісне ухилення відповідачами [PERSON] та [PERSON] від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини [PERSON] оскільки відповідачі не забезпечують законних прав дитини на нормальні умови життя, не приймають участі в її утриманні та не цікавляться життям дочки. За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачами [PERSON] та [PERSON] своїми батьківськими обов`язками щодо дитини є наслідком винної поведінки відповідачів та є підставою для позбавлення їх батьківських прав. Враховуючи встановлені та досліджені в судовому засіданні обставини справи, суд приходить до висновку, що позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] буде відповідати інтересам дитини, а тому позовні вимоги позивача у частині про позбавлення відповідачів [PERSON] та [PERSON] відносно неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] батьківських прав обґрунтовані та підлягають задоволенню. З приводу вимоги позивача про призначення [PERSON] опікуном (піклувальником) над дитиною, слід зазначити наступне. Відповідно до статті 58 Цивільного кодексу України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до статті 59 Цивільного кодексу України піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена. Згідно ст. 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Згідно ч.1 ст. 63 ЦК України опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу. Статтею 61 ЦК України визначено, що орган опіки та піклування встановлює опіку над малолітньою особою та піклування над неповнолітньою особою, крім випадків, встановлених частинами першою та другою статті 60 цього Кодексу Частиною 3 ст. 60 ЦК України передбачено, що суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Судом встановлено, та підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] , [INFO] на момент звернення до суду з позовною заявою була малолітньою особою, однак, [PERSON] , [INFO] , станом на день розгляду справи досягла повних чотирнадцяти років, тобто згідно норм ЦК України над нею, як неповнолітньою особою, встановлюється піклування, а не опіка. Частиною 4 ст.60 ЦК України передбачено, що суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Згідно подання Органу опіки та піклування Дубівської селищної ради Тячівського району Закарпатської області про доцільність [PERSON] , [INFO] , бути опікуном (піклувальником) [PERSON] , [INFO] , просять призначити опікуном/піклувальником [PERSON] над малолітньою [PERSON] (а.с.90-91). Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у цій частині, встановивши піклування над неповнолітньою [PERSON] , [INFO] , та призначивши піклувальником над нею [PERSON] , [INFO] . Що стосується вимоги позивача про стягнення аліментів, суд зазначає наступне. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до положень статті 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8 ст. 7 СК України, відповідно до яких під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. З огляду на наведене, враховуючи потреби неповнолітньої дитини, те, що відповідачі за віком є працездатними особами та можуть працювати, аліменти, спрямовані на утримання дитини, повинні бути достатніми і співрозмірними з урахуванням мети аліментного зобов`язання, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та необхідності стягнення з відповідачів аліментів на користь піклувальника [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , у розмірі по 1/4 частки заробітку (доходу) батьків, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03 жовтня 2024 року, і до її повноліття. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial