Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з названим позовом, мотивуючи його тим, що 23.10.1993 року між ним та [PERSON] укладено шлюб, який був зареєстрований у Голубинській сільській раді Свалявського району, Закарпатської області. Від шлюбу в них народилося троє дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що спільне життя позивача з відповідачем не склалося, оскільки у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутнє взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Вказує, що шлюб фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, строк на примирення просить не надавати. Тому просить суд шлюб укладений між ним та відповідачем, який був зареєстрований, 23.10.1993 року, місце реєстрації Голубинська сільська рада Свалявського району Закарпатської області, актовий запис №19 - розірвати. Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач в позовній заяві просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні (а.с.3). Від відповідача надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позов визнає, та не заперечує щодо його задоволення. При вирішенні справи просить змінити її прізвище на дошлюбне " [PERSON] " (а.с.17). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовну заяву належить задовольнити зважаючи на наступне. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 23.10.1993 року, між сторонами укладено шлюб, який 23.10.1993 року, місце реєстрації Голубинська сільська рада Свалявського району Закарпатської області, актовий запис № 19 від 23.10.1993 року (а.с. 19). У шлюбі в них народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 08.05.2024 року, актовий запис № 40, проведений 20.10.1995 року виконавчим комітетом Голубинської сільської ради Закарпатської області, [PERSON] , [INFO] ( свідоцтво про народження [NUMBER] від 01.07.1997 року, актовий запис №13, проведений 01.07.1997 року) та [PERSON] , [INFO] (паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії [NUMBER] виданий 29.05.2018 року) (а.с.8-9). Згідно із ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. П.10 постанови ПВСУ за №11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" визначено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Правила ст. 113 СК України передбачають право особи, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Враховуючи, що подружжя не має бажання зберегти сім`ю, яка існує формально, суд вважає, що примирення між сторонами є неможливим, позовні вимоги необхідно задовольнити, шлюб розірвати.

Outcome: approved