Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та враховуючи уточнені позовні вимоги просить суд ухвалити рішення, яким стягнути на його користь з відповідача [PERSON] сплачену вартість послуг по ремонту комп`ютера у розмірі 10100,00 грн. Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він 24.02.2021 уклав договір № 313713, викликавши майстра з компанії «Комп`ютерна допомога ІТ Ноmе» у зв`язку з несправністю комп`ютера. Сума наданих послуг склала 10100 грн. У зв`язку з необізнаністю позивача у сфері ремонту комп`ютерної техніки, останньому не було відомо вартість налаштування комп`ютерних програм, тому сплатив суму, яку вказав майстер [PERSON] . Позивачу було надано роз`яснення про виконані роботи з повідомленням, що їх гарантійний строк становить один рік. Після відвідування майстра за місцем проживання позивача та завершення ним роботи, позивач виявив несправності у його комп`ютері, пристрій вимкнувся та перестав працювати, його неможливо було використовувати за призначенням. Після чого позивач зателефонував на номер телефону, який залишив йому майстер у гарантійному талоні з метою усунення вказаних недоліків, однак йому повідомили, що наразі майстер зайнятий. Таким чином, за умови оплати за виконану роботу, послуги позивачу фактично надано не було. У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань, позивач звернувся до відділення № 4 Криворізького районного управління поліції з відповідною заявою, в якій виклав вищезазначені обставини, на що йому 02 березня 2021 року було направлено відповідь, що в ході перевірки в діях [PERSON] ознаки кримінального правопорушення відсутні, було запропоновано звернутися до суду. Головною вимогою позивача було проведення ремонту комп`ютера, за які ним було сплачено кошти, але на момент звернення до суду позивач не отримав послуг належної якості. З огляду на вказані обставини позивач за захистом своїх порушених прав, як споживача послуг, звернувся до суду з даним позовом, у якому з урахуванням уточнених позовних вимог просить стягнути на його користь з відповідача [PERSON] сплачену вартість послуг по ремонту комп`ютера у розмірі 10100,00 грн. Ухвалою від 22.11.2021 (суддя [PERSON] ) відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а. с. 15). У зв`язку з увільненням судді [PERSON] від здійснення правосуддя на час проходження військової служби під час мобілізації на підставі наказу № 52-к від 06.04.2022, розпорядженням керівника апарату суду призначено повторний автоматичний розподіл справи та відповідно до протоколу повторного автоматичного розподілу справи від 13.05.2022 головуючим по справі визначено суддю Ковтун Н. Г. (а. с. 30, 31). 17.11.2022 позивачем подано позовну заяву в уточненій редакції до належного відповідача (а. с. 55 - 58). Ухвалою від 17.11.2022 (суддя Ковтун Н. Г.) замінено у справі за позовом [PERSON] до Фізичної особи-підприємця [PERSON] про захист прав споживачів неналежного відповідача ФОП [PERSON] на належного відповідача [PERSON] (а. с. 74). В подальшому суддя Ковтун Н. Г. ухвалою від 06.03.2023 задовольнила заяву про самовідвід від розгляду даної справи (а. с. 87 - 88). Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями, головуючим по справі визначено суддю Прасолова В. М. (а. с. 89). У зв`язку із звільненням судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області [PERSON] та відрахуванням зі штату суду, за результатами повторного автоматизованого розподілу на підставі розпорядження керівника апарату суду матеріали цивільної справи передано в провадження судді Сіденку С. І., який ухвалою від 13.05.2024 прийняв до розгляду дану цивільну справу, постановив розгляд цивільної справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а. с. 120, 121, 122) У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином у порядку, встановленому статтею 128 ЦПК України. Відповідач повторно у судове засідання не з`явився, не повідомив причини неявки, відзиву на позов не подав. Враховуючи вимоги частини першої статті 223 ЦПК України та частини другої статті 247 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників процесу на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. За обставин неявки у судове засідання учасників справи, суд приходить до висновку про можливість проведення судового засідання за їх відсутністю, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та прийняття законного і обґрунтованого рішення. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 361/8331/18 від 1 жовтня 2020 року. В зазначеній постанові Верховний Суд виходив з такого: «якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні». Відповідно до ч. 4\~ст. 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частиною четвертою статті 223 ЦПК України установлено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення таких причин, відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, суд вважає можливим розглянути в порядку заочного розгляду цивільну справу. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 24.02.2021 позивач отримав від майстра [PERSON] послуги з ремонту комп`ютерної техніки відповідно до договору № 313713 від 24.02.2021. Загальна вартість послуг склала 10970,00 грн., позивачем сплачено 10100,00 грн. За умови укладеного позивачем з надавачем послуг договору слідує, що виконавець надає гарантію на ремонт вузлів обладнання та на встановлені комплектуючі відповідно до гарантійного талону до 30 днів (а. с. 7, 127). Як вказує позивач у позовній заяві, він отримав послуги неналежної якості, за що здійснив оплату у розмірі 10100,00 грн. У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань, позивач цього ж дня, 24.02.2024 звернувся до відділення № 4 Криворізького районного управління поліції з відповідною заявою, в якій виклав обставини сплати ним вартості послуг, які фактично не отримав (а. с. 50 - 52). На звернення позивача 02.03.2021 року було направлено відповідь зі змісту якої вбачається, що в ході перевірки в діях [PERSON] ознаки кримінального правопорушення відсутні, було запропоновано звернутися до суду (а. с. 8). З письмових пояснень відповідача [PERSON] , наданих органам поліції вбачається, що він працюючи у сервісному центрі з ремонту комп`ютерної техніки, отримав виклик від позивача, прибувши за адресою виконав попередню діагностику обладнання замовника та озвучив перелік необхідних робіт для замовлення, отримав згоду на їх виконання у замовника. Потім у присутності замовника виконав поставлені задачі. Замовник, перевіривши виконану роботу власноручно підписав акт виконаних робіт на загальну суму 10100 грн. та провів розрахунок за виконану роботу. На момент знаходження у замовника клієнт претензій не мав. (а. с. 47). За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи, кожна з яких, відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У постанові Верховного Суду по справі № 306/486/17 від 10.10.2019 зроблено правовий висновок про те, що вимоги до рівня та розумності ведення справ банком є вищими, ніж до споживача - фізичної особи, яка зазвичай є слабшою стороною у цивільних відносинах з такою кредитною установою. З врахуванням наведеного всі сумніви та розумні припущення мають тлумачитися судом саме на користь такої слабшої сторони, яка не є фактично рівною у спірних правовідносинах. З огляду на ту обставину, що позивач [PERSON] є пересічним користувачем та не має спеціальних технічних знань у ІТ-сфері, тому за професійною допомогою для ремонту комп`ютерної техніки вимушений був звернутися до спеціалістів, відтак, за обставинами даної справи, у спірних правовідносинах, які виникли між сторонами, позивач [PERSON] є слабшою стороною, тому всі сумніви та розумні припущення тлумачитися судом саме на користь такої слабшої сторони. Відповідачем не надано суду жодного доказу на спростування позовних вимог в частині невиконання ним зобов`язань щодо ремонту комп`ютерної техніки за вказаним договором. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з п.7 ч.1 ст. 1 Закону України "Про захист прав споживачів" договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном, розрахунковим документом, передбаченим\~Законом України\~"Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", або іншими документами (далі - розрахунковий документ). З преамбули Закону України "Про захист прав споживачів" вбачається, що цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Пункт 17 ч.1 вказаного Закону визначає послугу як діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Оскільки за договором, укладеними між сторонами, позивач виступав саме як споживач послуг, правовідносини, що виникли, регулюються саме Законом України "Про захист прав споживачів". Суд акцентує увагу на той факт, що відповідач в односторонньому порядку вирішив не усувати недоліки виконаної ним роботи з надання послуг ремонту комп`ютерної техніки, за що отримав оплату у розмірі 10100 грн. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зважаючи на викладені вище обставини, суд приходить до висновку про повну відповідність чинному законодавству вимог позивача про відшкодування завданих йому невиконанням вказаного договору збитків, тому що відповідач по теперішній час не тільки не виконав умови договору, а й в односторонньому порядку відмовився від їх виконання. При цьому реальними збитками суд вважає понесені позивачем витрати в якості оплати замовлення на загальну суму 10100 гривень, які до теперішнього часу йому не повернуті. Аналізуючи зазначені норми матеріального права, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, враховуючи всі наведені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача вартості послуг з ремонту комп`ютерної техніки у розмірі 10100 грн. є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів`при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. З огляду на принцип диспозитивності цивільного судочинства, який відображений у ст. ст. 2, 13 ЦПК України, враховуючи той факт, що позивачем не заявлено вимог про відшкодування моральної шкоди, суд позбавлений процесуальної можливості вирішувати питання про відшкодування такої шкоди. Згідно ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, якщо позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за вимоги майнового характеру в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved