Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася 13.11.2024 до Оржицького районного суду Полтавської області із вищевказаним позовом. У позовній заяві [PERSON] вказано, що 20.09.2019 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольгою Леонідівною було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №60118976, з якої позивач дізналася, що відносно неї здійснюється примусове виконання виконавчого напису № 3612 від 07.08.2019 приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика Володимира Вікторовича. Позивач вважає, що вищевказаний виконавчий напис вчинений із порушенням чинного законодавства. [PERSON] вказує, що при вчиненні оспорюваного виконавчого напису нотаріус не переконався у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом. Також, позивач вважає, що під час вчинення виконавчого напису допущено порушення встановленого порядку вчинення нотаріальної дії. Позивач стверджує, що вона не укладала жодного договору з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» та не визнає боргу у повному обсязі. Посилаючись на вищевикладені обставини позивач просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 3612 від 07.08.2019 приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованості в сумі 53838,00 гривень. Ухвалою суду від 21.11.2024 у справі відкрито провадження, справа призначена до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, у своїх поясненнях представник посилалася на обставини, викладені у позовній заяві. Представник відповідача у судове засідання не з`явився. У направленій до суду заяві представник відповідача вказав, що позов він визнає частково, а саме в частині визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В частині стягнення судових витрат на правову допомогу представник відповідача просив відмовити у зв`язку з необґрунтованістю та недоведеністю. Також, представник відповідача вважає, що існують підстави для повернення позивачу з Державного бюджету України суми сплаченого судового збору, оскільки, на думку представника, до позивача, як споживача фінансових послуг, підлягає застосуванню положення частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів». Третя особа у судове засідання не з`явилася. Суд, дослідивши докази і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 07.08.2019 приватним нотаріусом Броварського районного\~нотаріального округу\~Київської області\~Колейчиком Володимиром\~Вікторовичембуло вчинено виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з\~обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованості, який зареєстрований в реєстрі за № 3612. Приватний нотаріус мотивував виконавчий напис тим, що [PERSON] є боржником за кредитним договором №020-072584/13-00938-вкл-к від 01.07.2013, укладеним з АТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є Товариство з\~обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс». Приватний нотаріус зазначає, що строк платежу за кредитним договором настав, боржником допущено прострочення платежів, стягнення заборгованості проводиться за період з 16.02.2018 по 31.05.2019, сума заборгованості становить 53338,00 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 53338,00 грн., плата за вчинення виконавчого напису 500 грн. (а.с. 5, 7-8). Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольгою Леонідівною винесено постанову\~про відкриття\~виконавчого провадження\~№ 60118976 з виконання виконавчого напису №3612, вчиненого 07.08.2019 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. (а.с. 6). Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст.\~87\~ЗУ «Про\~нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Відповідно до приписів ст.\~88\~ЗУ «Про\~нотаріат» нотаріус\~вчиняє виконавчі\~написи,\~якщо подані\~документи підтверджують\~безспірність заборгованості\~або іншої\~відповідальності боржника\~перед стягувачем\~та за\~умови,\~що з\~дня виникнення\~права вимоги\~минуло не\~більше трьох\~років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Підпунктом 1.2 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. При вчиненні виконавчого напису відповідно до пунктів 3.2, 3.5 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. У пункті\~2\~вищевказаного Переліку\~передбачено стягнення\~заборгованості з\~підстав,\~що випливають\~з кредитних\~відносин.\~Для одержання\~виконавчого напису\~на кредитні\~договори,\~за якими\~боржниками допущено\~прострочення платежів\~за зобов`язаннями\~додаються:\~а)\~оригінал кредитного\~договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88\~Закону України\~«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду відповідає висновкам, викладеним у раніше ухвалених нею постановах від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19) та від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18). Згідно частини 1 статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на спростування позовних вимог [PERSON] , не надано доказів на підтвердження факту існування безспірної заборгованості на момент вчинення відповідного виконавчого напису, не надано доказів на підтвердження того, що нотаріусу для вчинення спірного виконавчого напису надано повний перелік відповідних документів. Отже, відповідач не довів суду, що нотаріусом при вчиненні спірного виконавчого напису була додержана процедура його вчинення. На підставі викладеного суд приходить до висновку про те, що позовна заява в частині визнання спірного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню вмотивована, аргументована та така, що підлягає задоволенню. Зважаючи на\~те,\~що представник\~відповідача до\~початку розгляду\~справи визнав\~позовні вимоги\~щодо визнання\~виконавчого напису\~нотаріуса таким,\~що не\~підлягає виконанню,\~суд стягує\~з відповідача\~на користь\~позивача 50\~%\~судового збору\~за подання\~позову до\~суду \~та судовий\~збір за\~подання заяви\~про забезпечення\~позову. При цьому Управління Державної казначейської служби України у Оржицькому районі Полтавської області слід зобов`язати повернути позивачеві 50 % судового збору, сплаченого за подання позовної заяви до суду.

Outcome: approved