Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-23 00:00:00

13 грудня 2024 року [PERSON] - представник по довіреності [PERSON] (далі - заявник) звернулася до суду із заявою про встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем на момент відкриття спадщини. Заінтересованою особою заявник визначив Чернігівську міську раду. Заяву мотивувала тим, що [INFO] помер батько заявника [PERSON] . Останнім місцем проживання спадкодавця був будинок [ADDRESS] , який входить до спадкової маси. Право власності на будинок було зареєстроване за [PERSON] - матір`ю спадкодавця, яка померла [INFO] . Спадкова справа після її смерті не заводилася. [PERSON] у будинку [ADDRESS] зареєстрований не був. Заявник звернулася до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Музики Л.І. з метою оформлення спадщини на будинок. У вчиненні нотаріальних дій заявнику відмовлено, рекомендовано звернутися до суду з метою встановлення юридичного факту спільного проживання [PERSON] та [PERSON] на день смерті останньої. Встановлення указаного факту заявнику необхідне для реалізації свого права на спадщину, однак у позасудовому порядку такий факт встановити неможливо. Ухвалою суду від 25.12.2024 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд на 24.01.2025 з викликом заявника та заінтересованої особи. Також задоволено клопотання заявника про виклик свідків та витребувано у приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Музики Л.І. копію спадкової справи після смерті [PERSON] . У судове засідання з`явилася заявник, її представник адвокат Дрозд В.І. та свідки. Представник заінтересованої особи не з`явився, хоча був належним чином повідомленим про розгляд справи, про що свідчить відмітка від 30.12.2024 у зворотньому повідомленні про отримання поштового відправлення рекомендованим листом. Про причини неявки заінтересована особа суд не повідомила. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Зважаючи, що підстави для відкладення розгляду справи відсутні, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника заінтересованої особи. Представник заявника [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що на підставі довіреності представляє інтереси своєї дочки заявника - [PERSON] , яка на даний час перебуває за межами України. Заявник є її спільною дочкою та [PERSON] , з яким вони розлучилися у 1999 році. Після розлучення [PERSON] постійно проживав разом із своєю матір`ю [PERSON] у її будинку [ADDRESS] , яка померла у 2023 році. [PERSON] проживав у будинку на день смерті матері і залишився там проживати у подальшому. Після смерті [PERSON] , діючи в інтересах дочки як її представник, [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про оформлення спадщини на квартиру в будинку [ADDRESS] , однак отримала відмову, оскільки факт спільного проживання [PERSON] на момент смерті [PERSON] разом з нею документально не підтверджений. Оскільки іншого способу підтвердити указаний факт немає, представник заявника звернулася з відповідною заявою до суду. Також представник заявника пояснила, що квартира [ADDRESS] , де представник заявника проживала до розлучення та де був зареєстрований [PERSON] до 2023 року, здавалася в оренду. Фактично у ній [PERSON] з 1999 року не проживав. Представник заявника адвокат Дрозд В.І. в судовому засіданні заяву підтримала у повному обсязі, зазначивши обставини, указані в заяві. Також пояснила суду, що після розлучення [PERSON] із своєю дружиною [PERSON] він постійно проживав разом із своєю матір`ю [PERSON] у її будинку [ADDRESS] . [PERSON] проживав у будинку на день смерті матері і залишився там проживати у подальшому. Квартира [ADDRESS] , де був зареєстрований [PERSON] до 2023 року, здавалася в оренду. Фактично у ній [PERSON] з 1999 року не проживав. У 2023 році ця квартира була відчужена за договором купівлі-продажу. Однак питанням зняття з реєстрації у ній [PERSON] не займався. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 22.05.2023 за позовом нового власника квартири [PERSON] визнано таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, після чого він продовжив проживати у будинку своєї матері без реєстрації місця проживання. Представник заінтересованої особи Чернігівської міської ради Мурзенок Кристина Володимирівна повідомила, що управління адміністративних послуг Чернігівської міськради розглядало звернення приватного нотаріуса Музики Л.І. щодо надання відомостей про реєстрацію місця проживання померлого [PERSON] , та осіб які були зареєстровані разом з ним на день смерті. Листом від 31.10.2024 № 6914 нотаріуса було повідомлено, що за інформацією в реєстрі територіальної громади м. Чернігова місце проживання [PERSON] було зареєстровано по [ADDRESS] . На підставі рішення суду 02.09.2023 його було знято з реєстрації. За період з 02.09.2023 по день смерті [INFO] до управління адміністративних послуг Чернігівської міськради з питань реєстрації або зняття з реєстрації [PERSON] не звертався. Також представник заінтересованої особи звернула увагу на відсутність доказів здачі в оренду квартири по [ADDRESS] , де був зареєстрований [PERSON] до 2023 року. У вирішенні заяви по суті поклалася на розсуд суду. Допитана судом в якості свідка [PERSON] пояснила суду, що з серпня 2021 року вона проживає за адресою: [ADDRESS] , що у безпосередній близкості до будинку [ADDRESS] , тобто була сусідкою [PERSON] та [PERSON] за їх життя. Свідок підтвердила, що [PERSON] постійно проживав зі своєю матір`ю у її будинку, у тому числі на час смерті та після смерті [PERSON] . Він же займався організацією похорону [PERSON] . Свідок [PERSON] пояснила суду, що близько 4 років тому на території домогосподарства по [ADDRESS] , вона зі своїм чоловіком [PERSON] орендували гараж, тому часто там бували. Також у них поряд із сім`єю [PERSON] земельні ділянки. Свідок стверджує, що [PERSON] проживав разом з матір`ю більше 10 років, у тому числі на момент смерті [PERSON] . Мати свідка [PERSON] підтримувала дружні стосунки із [PERSON] та її сином [PERSON] , часто бувала у них вдома. На запитання представника заінтересованої сторони свідок пояснила, що [PERSON] працював вахтовим методом у м. Київ, тому періодично їздив туди на роботу, але постійно проживав у будинку матері. Свідок [PERSON] пояснила, що вона постійно проживає за адресою: [ADDRESS] . Вона знайома із представником заявника [PERSON] , яка проживала у сусідньому будинку. Приблизно у 2000 році [PERSON] розлучилася із своїм чоловіком, після чого свідок його не бачила. Від сусідів чула, що він переїхав на постійне проживання до будинку своєї матері. Заслухавши представників заявника, заінтересованої особи, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення юридичного факту. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком заявника, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Чернігівського міськвиконкому 02.10.1996 (а.с. 11). [INFO] [PERSON] помер, про що видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 13). Після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Музикою Л.І. за зверненням заявника (а.с. 42, 43) 30.09.2024 була заведена спадкова справа № 26/2024, номер у спадковому реєстрі 73055926 (а.с. 14-69). Останнім місцем проживання спадкодавця був будинок [ADDRESS] , де він проживав разом із своєю матір`ю [PERSON] з 1999 року по час її смерті [INFO] , що підтверджується поясненнями представника заявника [PERSON] , свідків [PERSON] , [PERSON] . Відомостей, що у [PERSON] могло бути інше місце проживання судом не отримано. Згідно зі свідоцтвом про право власності від 21.05.2013 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 17, 19) право власності на будинок було зареєстроване за [PERSON] - матір`ю спадкодавця, яка померла [INFO] (а.с. 12). Спадкова справа після її смерті не заводилася (а.с. 10). [PERSON] у будинку [ADDRESS] , а також за іншим місцем проживання зареєстрований з 2023 року не був, про свідчить довідка від 31.10.2024 № 6913 Управління адміністративних послуг Чернігівської міськради про склад сім`ї (а.с. 16) та лист цього ж управління від 31.10.2024 № 6914 (а.с. 50). Заявник через свого представника звернулася до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Музики Л.І. з метою оформлення спадщини на будинок. У вчиненні нотаріальних дій заявнику відмовлено. У зв`язку з відсутністю зареєстрованого місця проживання [PERSON] , листом від 20.11.2024 № 99/02-14 приватний нотаріус Музика Л.І. повідомила заявника про необхідність звернення до суду для встановлення юридичного факту проживання спадкодавця [PERSON] на день смерті його матері [PERSON] разом з нею в одному будинку за однією адресою (а.с.10). У матеріалах спадкової справи № 26/204 міститься заповіт від 09.03.2023 [PERSON] на ім`я [PERSON] , посвідчений 09.03.2023 приватним нотаріусом Костюк Ю.В., за яким заповідач розпорядилася на випадок своєї смерті усім своїм майном, заповівши його [PERSON] (а.с. 55), а також інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові справи), на сторінці 16 якого мається запис про чинний заповіт [PERSON] № 71866613, посвідчений 09.03.2023 приватним нотаріусом Костюк Ю.В. (а.с.61-69) Також у спадковій справі наявні документи про державну реєстрацію права власності [PERSON] на будинок [ADDRESS] загальною площею 96,2 кв. м., жилою площею 62,6 кв.м. та технічний паспорт на нього (а.с. 57, 59). Згідно із ч. 3. ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може оде\-ржати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому сві\-доцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України). Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони на\-дають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право роз\-порядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. З метою реалізації заявником своїх прав спадкоємця після померлого [PERSON] , їй необхідно надати нотаріусу докази прийняття [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] , для чого необхідно встановити факт їхнього спільного проживання на час відкриття спадщини. Отже, встановлення указаного факту заявнику необхідне для реалізації свого права на спадщину, однак у позасудовому порядку такий факт встановити неможливо. Згідно зі ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною 1 ст. 315 ЦПК України визначено перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені судом. В ч. 2 ст. 315 ЦПК України зазначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Отже, зі змісту ч. 2 ст. 315 ЦПК України вбачається, що перелік фактів, що мають юридичне значення, наведений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України не є вичерпаним. У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з п.п. 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01.01.2004 тощо. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відомості, що [PERSON] , який визначений єдиним спадкоємцем у заповіті [PERSON] , відмовився від прийняття спадщини у суду відсутні, а тому для заявника встановлення факту, про який вона просить суд, породжуватиме юридичні наслідки, які дадуть можливість реалізувати свої права як спадкоємця після [PERSON] . Також відсутня інформація про інших осіб, крім заявника, які б заявляли про свої права на спадкове майно. Заінтересована особа Чернігівська міська рада щодо наявності у неї спору із заявником суд з приводу спадкового майна не повідомляла. Отже судом не встановлено наявності спору про право.

Outcome: approved