Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-16 00:00:00

25 листопада 2024 року на адресу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач на обгрунтування позову вказував, що 11.07.2023 між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] підписано анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. У подальшому відповідач виявив бажання отримати послугу Миттєва розстрочку. Кредит готівкою, ознайомився із актуальними умовами кредитування та 25.07.2023 підписав Паспорт кредиту за допомогою OTP пароля. Після чого із відповідачем за допомогою OTP пароля було підписано Кредитний договір б/н від 25.07.2023 про надання строкового кредиту у розмірі 54300,00 грн. шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника на строк 36 місяців із встановленням річної відсоткової ставки у розмірі 18 %. Додатково із відповідачем підписаний графік платежів. Таким чином, Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту, для чого відкрив рахунок та надавав кредитну картку до нього, а відповідач отримуючи кредитну картку фактично отримував електронний платіжний інструмент, який дає можливість використовувати власні гроші або кредитний ліміт на банківському рахунку для здійснення безготівкових операцій, тим самим відповідач мав безперервний доступ до самого рахунку. Відповідач свої зобов`язання не виконав, станом на 27.10.2024 має заборгованість 46397,76 грн, яка складається з: 43741,69 грн - заборгованість за тілом кредиту; 2656,07 грн - заборгованість за нарахованими відсотками, яку позивач просить стягнути та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в поданій заяві просив проводити розгляд справи без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с. 56). Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи належно повідомлений за адресою місця проживання, зареєстрованої у встановленому законом порядку відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України, причину своєї неявки суду не повідомив, як і не надіслав заяв чи клопотань про розгляд справи у його відсутність або перенесення розгляду. Відзив на позовну заяву не направив (а.с. 68-70). Згідно з ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідно до положень ст.ст. 280, 281 ЦПК України, судом ухвалено провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановлено ухвалу суду від 17.01.2024 про проведення заочного розгляду справи. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідач 11.07.2023 підписав Анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг (а.с. 24-35). Далі 25.07.2023 відповідач підписав Кредитний договір б/н про надання строкового кредиту у розмірі 54300.00 грн. шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника на строк 36 місяців із встановленням річної відсоткової ставки у розмірі 18 % річних, а також із відповідачем підписаний графік платежів та паспорт споживчого кредиту (а.с.7-22) Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем здійснено власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України. Із анкети заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 11.07.2023 та Кредитного договору №б/н від 25.07.2023, паспорту споживчого кредиту від 25.07.2023, вбачається, що сторонами обумовлені істотні умови надання кредиту, такі як: сума кредиту, строк дії договору, річна процентна ставка за користування кредитом, порядок повернення кредиту, встановлена відповідальності за порушення зобов`язання у вигляді заборгованості по кредиту, відсотках, винагороді та іншим платежами. Отже, сторони у належній формі узгодили усі істотні умови кредитного договору. Таким чином, факт укладення кредитного договору між сторонами та отримання відповідачем коштів є доведеним. Відповідач отримав платіжний інструмент - кредитну картку із встановленим кредитним лімітом, що підтверджується випискою по рахунку та довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки (а.с. 23,36). Відповідач активно користувався кредитним лімітом, відповідно до виписки по рахунку вчиняв операції, таким чином, згідно до Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, що затверджено Постановою НБУ №164 від 29.07.2022 , відповідач є власником рахунку та держателем платіжного інструменту для здійснення операцій за рахунком. З наданих позивачем до позовної заяви розрахунків заборгованості за договором №б/н від 25.07.2023 встановлено, що заборгованість відповідача станом на 27.10.2024 становить 46397,76 грн, з яких: 43741,69 грн -заборгованість за тілом кредиту; 2656,07 грн - заборгованість за нарахованими відсотками (а.с.5-6). Відповідно до ч. 1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Судом встановлено, що позивач свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит. У порушення умов договору позичальник свої зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 27.10.2024 складає 46397,76 грн. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі, тому необхідно стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 46397,76 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved