Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (далі - АТ «Перший Український Міжнародний Банк») звернулося до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 04 січня 2018 року № 200955379301 в розмірі 72 656,57 грн та судові витрати в розмірі 2 422,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 04 січня 2018 року між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 200955379301, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитну картку з кредитним лімітом у 1 000,00 грн, який пізніше було збільшено до 44 000,00 грн. Відповідач не повертав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками відповідно до умов договору. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором від 04 січня 2018 року № 200955379301 загальна заборгованість відповідача за невиконання умов договору на 31 березня 2024 року становить 72 656,57 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 43 997,43 грн, заборгованості за відсотками у розмірі 28 659,14 грн. У зв`язку з вказаним просить позовні вимоги задовольнити. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 13 червня 2024 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. Разом з позовом від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника позивача. Також позивач повідомив, що не заперечує проти заочного розгляду справи. У встановлений судом строк відповідач [PERSON] відзив на позов не подав. Конверт з ухвалою про відкриття провадження та копією позовної заяви з додатками, що двічі направлявся за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача, повернувся до суду неврученим з відміткою «Укрпошти» про причини повернення - «за закінченням терміну зберігання». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За наведених обставин, відповідно до вимог частини першої статті 281 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи,

Outcome: approved