Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-26 00:00:00

Позивач звернулася 17.09.2024 року до суду з позовом, в якому просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дочки [PERSON] , 2017 року народження. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 12.11.2016 по 17.08.2018 позивач перебувала в шлюбі з [PERSON] [INFO] народилася донька [PERSON] . Після фактичного припинення шлюбу, згідно рішення суду на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання дитини. Останні п`ять років колишній чоловік аліменти не сплачує, його неодноразово притягували до відповідальності за це. 19.01.2023 року шлюб між ними розірвано та залишено дитину проживати разом з матір`ю. Батько дитини аліменти на її утримання не сплачує, участі у вихованні не бере. Тому, з метою захисту прав та інтересів дитини, позивач звернулася до суду. Позивач [PERSON] надала заяву про розгляд справи без її участі, повністю підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. В зв`язку з тим, що місце проживання відповідача невідоме, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим шляхом направлення судової повістки за адресою, що вказана в позовній заяві та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, проти задоволення позову не заперечував. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.05.2017 року. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано на підставі рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 17.08.2018 року. 07 листопада 2018 року [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Згідно Витягів з реєстру територіальної громади [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Згідно відповіді Сергіївської сільської ради [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Сергіївської сільської ради №103 від 02.09.2024 «Про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав» затверджено Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до дочки [PERSON] . Відповідно до характеристики, виданої ЗДО «Перлинка» 28.06.2024 року, [PERSON] відвідувала заклад із 02.09.2019 по 31.08.2023 року. Мати постійно цікавиться дошкільним життям дитини, батько із дитиною не спілкується, у навчанні та вихованні дитини участі не бере. Дитина разом з матір`ю проживає в [ADDRESS] в задовільних житлових умовах, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства/фактичного місця проживання особи від 26.06.2024. [PERSON] працює на посаді асистента вчителя у Розбишівській гімназії та отримує заробітну плату. Згідно довідки-розрахунку заборгованості, виданої Гадяцьким ВДВС 01.07.2024 року станом на 01.07.2024 заборгованість зі сплати аліментів [PERSON] становить 201596,14 грн за період з грудня 2017 року по травень 2024 року включно. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний , духовний та моральний розвиток. Таким чином, дитина має право на належне батьківське виховання гарантоване їй Конституцією України, а тому неналежна поведінка батька, стоїть на перешкоді цього права. Згідно ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з роз`ясненнями п.п. 15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Вирішуючи питання про позбавлення відповідача батьківських прав, суд враховує, що така міра сімейно-правової відповідальності має на меті насамперед, захист інтересів дитини, а також той факт, що відповідач не виконує своїх обов`язків щодо виховання дочки. Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Частиною 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Таким чином суд, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності та, враховуючи при цьому, що відповідач належним чином не виконував своїх обов`язків по вихованню дитини та її матеріальному забезпеченню, самоусунувся від виховання дитини, вважає, що є достатньо підстав для позбавлення відповідача батьківських прав, а отже задоволення позову.

Outcome: approved