Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-27 00:00:00

Позивач ТзОВ «ЛАКІ КРЕДИТ» в особі представника - адвоката Лисенко Д.В. звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з данною позовною заявою. Ухвалою суду від 08.08.2023 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. 23.10.2023 року від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі у зв`язку з перебуванням його у складі ЗСУ у військовій частині [NUMBER] з 08.10.2022 року по теперішній час та не погодженням з поданою заявою, відсутності можливості для подачі відзиву на позовну заяву в строк, зазначений в ухвалі суду від 08.08.2023 року. Ухвалою суду від 31.10.2023 року було зупинено провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАКІ КРЕДИТ» до [PERSON] про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет застави, - на підставі п. 2 ч. 1 ст.251 ЦПК України, - до припинення перебування відповідача [PERSON] у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан. Не погоджуючись з ухвалою суду позивачем 08.11.2023 року було подано апеляційну скаргу. Постановою Київського апеляційного суду від 02.05.2024 року ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 31.10.2023 року було скасовано, направлено вказану справу до суду для продовження її розгляду. Ухвалою суду від 28.05.2024 року провадження по справі було відновлено, продовжено розгляд справи в порядку загального провадження з призначенням підготовчого провадження. Ухвалою суду від 04.11.2024 року закрито підготовче засідання, призначено розгляд справи по суті. Позовні вимоги мотивовані тим, що між ТОВ «Лакі Кредит» та відповідачем [PERSON] 10.01.2021 року було укладено кредитний договір № 160, відповідно до умов якого ТОВ «Лакі Кредит» надало відповідачу в кредит грошові кошти у загальному розмірі 55 555,56 грн. строком на 24 місяці з кінцевим терміном повернення 10.01.2024 року Належне виконання позичальником за цим договором забезпечено заставою транспортного засобу: марка VOLKSWAGEN, модель GOLF, загальний легковий, об`єм двигуна 1390, колір синій, 2010 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) № [NUMBER] , д.р.н. [NUMBER] . За домовленістю сторін, на момент укладення договору застави, вартість предмету застави становить 150 000 грн. Станом на дату подання позовної заяви 03.08.2023 року відповідач не виконує зобов`язання за кредитним договором у встановлені строки, наявна заборгованість в розмірі 86 295,67 грн. У зв`язку з невиконанням умов Кредитного договору відповідачем ТОВ «Лаки Кредит» на його адресу було направлено вимога про усунення порушення кредитних зобов`язань шляхом сплати повної суми заборгованості, яка лишилася без виконання, що стало підставою звернення до суду із зазначеною позовною заявою. Таким чином, позивач просить суд стягнути з відповідача загальну суму заборгованості в розмірі 86 295,67 грн. та звернути стягнення на предмет застави шляхом реалізації його на публічних торгах у порядку виконавчого провадження за ціною, визначеною за результатами таких торгів. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення смс повідомлення на номер телефону [NUMBER] , відзив на позов, пояснення, заперечення на позов, сторона відповідача до суду не подавала. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, ч. 8 ст. 178 ЦПК України, уразі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд вважає за можливим проводити розгляд справи у відсутності сторін та ухвалити рішення. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи та характер спірних правовідносин, об`єктивно оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.01.2021 року між ТОВ «Лакі Кредит» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 160, відповідно до умов якого ТОВ «Лакі Кредит» надало відповідачу в кредит грошові кошти у загальному розмірі 55 555,56 грн. строком на 24 місяці з кінцевим терміном повернення 10.01.2024 року. Належне виконання позичальником за цим договором забезпечено заставою транспортного засобу: марка VOLKSWAGEN, модель GOLF, загальний легковий, об`єм двигуна 1390, колір синій, 2010 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) № [NUMBER] , д.р.н. [NUMBER] . Кредитодавець свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі відповідно до умов договору, що підтверджується відповідним платіжним дорученням про надання коштів кредиту. У зв`язку з невиконанням умов кредитного договору відповідачем ТОВ «Лакі Кредит» 09.06.2023 року на його адресу було направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань шляхом сплати повної суми заборгованості. Згідно даної вимоги ТОВ «Лакі Кредит» вимагало протягом 30 календарних днів з дня направлення цієї вимоги виконати зобов`язання по кредитному договору, а саме повернути несплачений залишок кредиту, сплатити прострочені проценти за користування коштами. Також, відповідачу було повідомлено, що у випадку не погашення заборгованості за кредитним договором згідно цієї вимоги, ТОВ «Лакі Кредит» здійснить в рахунок погашення зазначеного боргу звернення стягнення на автомобіль (а.с. 38-39). Але вказана вимога лишилася без виконання. Врегулювання обов`язків сторін у кедитному договорі є наступним. Пункт 3.6 кедитного договору передбачає, що прострочення позичальником сплати кредиту (чергового платежу) та/або звернення кредитора до суду про стягнення заборгованості за договором не зупиняє нарахування процентів протягом строку визначеного п.1.3 договору, крім випадку прийняття окремого відповідного рішення кредитором. У пункті 4.1 договору зазначено, що кредитор має право: - вимагати від позичальника повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та виконання усіх інших зобов`язань, встановлених договором; - вимагати повернення кредиту, строк сплати якого що не настав та сплати процентів у разі затримання позичальником сплати частини кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць. В даному випадку позичальник повинен здійснити дострокове повернення кредиту та процентів протягом 30 календарних днів, з дня одержання від кредитора повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду позичальник усуне порушення умов цього договору, така вимога кредитора втрачає цінність. У пункті 4.4 зазначено, що позичальник зобов`язаний: 1) належним чином виконувати всі умови цього договору та взяті на себе за цим договором зобов`язання; 2) у встановлений договором строк, повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі передбачені договором. За приписами ст.ст. 627, 628,629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частина 1 ст. 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У ч. 1 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом частин 1, 2 т. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. За ст. 28 Закону України «Про заставу» застава припиняється з припиненням забезпеченого заставою зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Предметом застави зазначеного кредитного договору є автомобіль VOLKSWAGEN, модель GOLF, загальний легковий, об`єм двигуна 1390, колір синій, 2010 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) № [NUMBER] , д.р.н. [NUMBER] , що зазначено п. 2.1 договору застави, посвідчений Черниш М.О., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу від 10.01.2022 рокуза р. №8 (а.с. 29-33). Відповідно до вимог ч.1 ст. 23, ст. 24, ст. 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» для звернення стягнення на предмет застави необхідно письмово повідомити боржника та зареєструвати в державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження. 09.06.2023 року позичальника було повідомлено про факт наявності порушення зобов`язання та запропоновано усунути недоліки, шляхом оплати визначеної кредитним договором заборгованості, проінформовано про рахунок, на який слід здійснити належне виконання грошового обов`язку. В Державному реєстрі обтяжень нерухомого майна зареєстровано звернення стягнення на предмет застави - витяг 84462214 (а.с. 36). Тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, у розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором. Відповідно до змісту статей 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Оскільки, відповідачем порушувалося зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплаті процентів за користування ними, що встановлені умовами кредитного договору, то за ним існує прострочена заборгованість в загальному розмірі 86 295,67 грн. Вказаний розрахунок заборгованості відповідачем не заперечувався, у встановленому законом порядку не спростовано. Згідно ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються: 1) загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження; 2) опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача; 3) заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; 4) спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону; 5) пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження;6) початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження. Початковою ціною предмета забезпечувального обтяження зазначено останню відому його вартість, погоджену сторонами договору застави в момент його укладення 10.01.2022 року в розмірі, який визначений п. 2.2 договором застави, а саме 150 000 грн. За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому право кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Суд, перевіривши розрахунок позивача, вважає його вірним. Відповідач жодного обґрунтованого розрахунку чи доказу на спростування розрахунку позивача суду не надав. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат між сторонами регулюється ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved