Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-16 00:00:00

У вересні 2024 року [PERSON] , в особі представника - адвоката Очкур К.І., звернулася до Солом`янського районного суду міста Києва з цивільним позовом до [PERSON] , в якій просить розірвати шлюб укладений 05 липня 2005 року між [PERSON] та [PERSON] , відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції м. Києві, актовий запис в Книзі реєстрації шлюбів № 969. В обґрунтування позову зазначає, що 05 липня 2005 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції м. Києві, зроблено відповідний актовий запис за №969. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем поступово припинилося через перебування чоловіка за кордоном та відсутність між сторонами повноцінного спілкування, взаєморозуміння, різні погляди на подружні обов`язки. Сторони не проживають разом. Подружні почуття між сторонами згасли. На даний час шлюб між сторонами існує лише формально. Примирення сторін та відновлення шлюбних стосунків не вбачається можливим. Позивач не допускає відновлення шлюбних відносин через остаточну втрату довіри до відповідача. Сторони не мають спільних планів та задач на майбутнє. З огляду на зазначене вище, враховуючи тривалий час роздільного проживання з відповідачем, позивач впевнилася в тому, що її волевиявлення щодо розірвання шлюбу є стійким, виваженим та не зміниться. [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу. Зі свого боку, відповідач [PERSON] , живе своїм особистим життям та не проявляє жодних намірів щодо збереження шлюбу та налагодження стосунків у ньому, оскільки більше двох років перебуває у відрядженні за кордоном. З огляду на це, позивачем прийнято остаточне рішення щодо доцільності розірвання шлюбу. Отже, сторони не проживають як чоловік і жінка. Почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально-правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини неможливі. Життя в такій атмосфері шкодить сторонам. Сторони не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, ведуть окреме господарство, мають окремі бюджети, не мають спільних зобов`язань, планів та задач. Враховуючи вищенаведене, позивач просить суд не надавати строк для примирення, оскільки примирення є неможливим, недоречним і суперечить інтересам кожного із подружжя окремо. Очевидно, що якщо примирення не відбулося по причині повної відсутності розуміння між позивачем та відповідачем вже досить довгий період часу, відновлення шлюбних відносин є неможливим. Відтак, між сторонами склалися негативні стосунки, оскільки сторони по справі мають різні погляди на життя, різні вподобання, внаслідок чого між подружжям не підтримуються сімейно-шлюбні відносини. Сторони по справі мають кожен свій бюджет, не ведуть спільного господарства, не витрачають спільно кошти та не мають спільних зобов`язань, збереження шлюбу стало неможливим та суперечить інтересам подружжя. Даний шлюб має юридичну силу яка породжує для сторін права та обов`язки подружжя, яким фактично сторони не є. Тому доцільно шлюб розірвати. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Судом в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України направлявся запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача у справі. Відповідь на такий запит надійшла до суду 18 жовтня 2024 року. 23 жовтня 2024 року Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва позовну заяву залишено без руху. На виконання вимог ухвали від 23 жовтня 2024 року про залишення позову без руху на адресу суду 29 жовтня 2024 року надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви. Недоліки позовної заяви усунуто. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 20 листопада 2024 року відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі, без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні) за відсутності клопотання будь - якої зі сторін про інше. Ухвала від 20 листопада 2024 року надсилалася за зареєстрованим місцем проживання відповідача згідно з інформацією відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Солом`янської РДА про задеклароване/зареєстроване місце проживання особи №121018430 від 18 жовтня 2024 року, а саме: [ADDRESS] . Разом з тим, до суду повернувся поштовий конверт із вказаними документами з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Оскільки у встановлений судом строк відповідачем відзиву на позовну заяву не подано, на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. 05 липня 2005 року між сторонами зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, серії [NUMBER] , про що складено відповідний актовий запис №969. Після державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на « [PERSON] ». Від спільного подружнього життя у сторін народилася донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), серії [NUMBER] . Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що шлюбні відносини між ними фактично припинені, шлюб між ними є формальним, сторони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, а подальше їх спільне проживання у шлюбі та його збереження стало дійсно неможливим і суперечить їхнім інтересам. Таким чином, сторони створили умови за яких їх шлюб фактично припинився. Згідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] перед судом питання про відновлення свого дошлюбного прізвища не ставила. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом - є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Суд роз`яснює, що відповідно до п. п. 1, 2, 3 р. 3 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5 (який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18.10.2000 за № 719/4940), державна реєстрація розірвання шлюбу проводиться органами державної реєстрації актів цивільного стану у встановлених законом випадках. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відділ державної реєстрації актів цивільного стану, який отримав рішення суду про розірвання шлюбу, повинен у день його надходження зробити відмітку про розірвання шлюбу на лицьовому боці актового запису про шлюб, зазначивши дату і номер рішення суду, повне найменування суду, яким ухвалено рішення, а також внести відповідні відомості до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Після цього не пізніше наступного робочого дня відділ державної реєстрації актів цивільного стану надсилає повідомлення (додаток 9) до архіву органу державної реєстрації актів цивільного стану, у якому зберігається другий примірник актового запису про шлюб, який у строк, що не перевищує семи робочих днів з дня отримання повідомлення, проставляє у ньому відповідну відмітку. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Приписами ч. 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 1 211,20 грн., сплачений за подання позовної заяви. На підставі викладеного та

Outcome: approved