Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-26 00:00:00

Заявник звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, зазначивши, що вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , де фактично постійно проживала разом із своїм племінником, [PERSON] , [INFO] , який проживав за вказаною адресою без реєстрації. 29 вересня 2022 року її племінника - [PERSON] , [INFO] , було прийнято на військову службу за контрактом. Однак нажаль, приблизно (так у свідоцтві про смерть) [INFO] виконуючи бойове завдання в районі міста Соледар Бахмутського району Донецької області, виконуючи військовий обов`язок, захищаючи волю та незалежність України загинув її племінник [PERSON] , [INFO] , який був для неї сином. Батько її покійного племінника [PERSON] , [PERSON] помер [INFO] , мати племінника (її рідня сестра) [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. З дня смерті її сестри, племінник проживав разом зі нею у її квартирі без реєстрації, навчався у вищому навчальному закладі, вони проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет та спільні витрати. Крім неї, інших близьких родичів він не мав, був неодруженим та не мав дітей. Після досягнення нею пенсійного віку та після закінчення вищого навчального закладу племінник влаштувався на роботу, щоб допомагати їй фінансово. Оскільки на день смерті племінника вона перебувала на його утриманні та є його членом сім`ї, відповідно до положень Постанови КМУ №168 від 28.02.2022 року звернулася до [INFO] із заявою про призначення та виплату їй, як члену сім`ї загиблого, одноразової грошової допомоги, до якої долучила копії усіх необхідних документів. Після попереднього розгляду даної заяви [INFO] , заява разим з висновком була передана на розгляд до комісії Міністерства оборони України. Однак їй було відмовлено у призначенні та виплаті такої одноразової грошової допомоги у зв`язку із тим, що не надано документів, які підтверджували факт перебування її на утриманні загиблого на момент його смерті. Просить встановити факт того, що вона була утриманцем та членом сім`ї військовослужбовця [PERSON] , [INFO] , на день його загибелі та який загинув в зоні бойових дій приблизно [INFO] в місті Соледар Бахмутського району Донецької області. Заявник свої вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, подавши письмову заяву. Заінтересована особа - Міністерство оборони України, подав заяву про розгляд справи в його відсутність, зазначивши, що інформація щодо кола осіб, які відносяться до членів сім`ї військовослужбовця міститься в органах ТЦКСП районного (міського) та обласного рівнів. Згідно Закону України "про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визначено, що члени сім`ї вважаються такими що перебували на утриманні померлого, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів для існування. Заявником жодних належних та допустимих доказів перебування на утриманні не надано. Заінтересована особа - [INFO] до суду не з`явився, причини неявки не повідомив, про дань розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Згідно з частини 5 статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових 32 формуваннях, а також членів їхніх сімей. Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Згідно з частинами першою, другою статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] в м. Коростені Житомисрької області. Батько: [PERSON] , мати: [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] , [PERSON] померла [INFO] , що стверджується копіями свідоцтв про смерть. Зі сповіщення №з/1013 від 09.02.2023 року, яке адресоване на адресу [PERSON] , солдат [PERSON] , який був прийнятий на військову службу за контрактом 29.09.2022 року, загинув [INFO] виконуючи бойове завдання в районі м.Соледар Донецької області. З автобіографії [PERSON] , яка була ним подана до [INFO] 26.08.2022 року слідує, що його найближчим родичем є тітка, [PERSON] , домашня адреса ним зазначена: [ADDRESS] . Відповідно до Акту про підтвердження факту проживання від 30.01.2023 року, [PERSON] , [INFO] проживав постійно без реєстрації в [ADDRESS] , понад п`ять років, разом із своєю тіткою, [PERSON] , [INFO] . Відповідно до даних довідки Спілки голів окружних будинкових, вуличних комітетів від 22.02.2023 року, [PERSON] була повністю на утриманні племінника [PERSON] , вели спільне господарство, тітка проводила похованнян племінника. Аналогічні дані відображені в акті від 22.02.2023 року. З даних довідки КВГП №150 від 16.02.2023 року слідує, що [PERSON] був похований на кладовищі м.Коростень, замовником поховання була [PERSON] .. Відповідно до копії довідки про доходи від вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку в Коростенському об`єднаному УПФ в Житомирській області, розмір пенсії за період з 01.02.2023 року по 31.03.2023 року становить 6697,07 грн. Згідно копії виписки по надходженням по картці [PERSON] вбачається, що на вказану картку в листопаді та грудні місяцях 2022 року надходили грошові кошти від [PERSON] . Також про перерахування грошових коштів [PERSON] від [PERSON] підтверджується квитанціями за березень, травень, липень, серпень, вересень, жовтень, грудень 2021 року, січень, березень, листопад, грудень 2022 року. З долучених квитанцій слідує, що заявниця направляла посилки племіннику [PERSON] , і він в свою чергу направляв посилки [PERSON] . Отже, судом встановлено, що [PERSON] загинув [INFO] виконуючи бойове завдання в районі м.Соледар Донецької області. Указом Президента України №272 від 11.05.2023 року [PERSON] був нагороджений орденом "За мужність" ІІІ ступеня. Заявниця, яка є рідною тіткою загиблого військовослужбовця [PERSON] звернулась до [INFO] із заявою про призначення та виплату їй, як члену сім`ї загиблого, одноразововї грошової допомоги. На засіданні комісії Міністерства оборони України від 08.07.2024 року їй було відмовлено у призначення виплати, так як нею не було подано документів, які підтверджували факт її перебування на утриманні загиблого на момент його смерті. Відповідно до ч.1,4 ст. 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті. До членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать: діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав; вдова (вдівець); батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті); внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли); жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Згідно ч.1 ст. 30 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31). Відповідно до ст.31 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" члени сім`ї вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Тобто, для набуття статусу утриманця військовослужбовця необхідна одночасна наявність таких умов: належність до непрацездатних членів сім`ї, визначених у ст. 30 Законі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"; отримання від військовослужбовця допомоги, яка є основним джерелом засобів до існування. Відповідно до ст.3 СК України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Права члена сім`ї має одинока особа. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Конституційний суд України у своєму рішенні від 3 червня 1999 року у справі №1- 8/99 зазначив, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто: наявність спільних витрат; спільний бюджет; спільне харчування; купівля майна для спільного користування; участі у витратах на утримання житла, його ремонт; надання взаємної допомоги; наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням; інші обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Статтею 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що при вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні. Згідно зі статтею 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію. Отже, факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, має значення для переходу на пенсію в разі втрати годувальника, яку може бути призначено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо. Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. Таким чином, у спірних правовідносинах для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого необхідно дослідити зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Даний правовий висновок викладено в Постановах Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року у справі № 210/343/19, від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17, від 27 червня 2018 року у справі № 210/2422/16-ц. При вирішенні питання щодо встановлення вищевказаного факту суд приймає до уваги п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 №5 "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", де передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. У відповідності до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вирішує питання у сукупності,

Outcome: approved