Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визначення розміру часток в праві спільної власності та скасування арешту. В позовній заяві зазначила, що [PERSON] та її колишньому чоловіку [PERSON] належить 2/15 частки у праві власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору довічного утримання, посвідченого Другою полтавською державною нотаріальною конторою 28.05.1996 р. за реєстровим №1-1809. [PERSON] помер [INFO] . Спадкоємцем після смерті [PERSON] є його дочка [PERSON] (відповідач). У зв`язку з посвідченням Договору довічного утримання, на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , в Державному реєстрі речових прав накладено обтяження - заборону відчуження нерухомого майна. Відчужувач за Договором довічного утримання [PERSON] помер [INFO] . Але зняти заборону відчуження житлового будинку неможливо, оскільки при реєстрації обтяження було допущено технічну помилку, а саме, суб`єктом обтяження вказано [PERSON] , хоча Договір довічного утримання було укладено з [PERSON] . Крім того, згідно Договору довічного утримання 2/15 частин зазначеного вище будинку [PERSON] та [PERSON] набуто у спільну сумісну власність, і частка кожного з них у праві власності не визначена. У зв`язку з викладеними обставинами позивач не може вільно розпоряджатися своїм майном. Тому позивач просила суд встановити, що частки [PERSON] та [PERSON] у праві спільної сумісної власності на 2/15 частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , є рівними та становлять по 1/15. Також просила скасувати у Державному реєстрі речових прав заборону на нерухоме майно - житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , номер запису про обтяження - 28318267, дата реєстрації 22.04.2005, реєстратор: приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Яровий О.Б., підстава обтяження: лист Другої полтавської державної нотаріальної контори №109, виданий10.06.1996 р.; відомості про реєстрацію до перенесення: Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 1909266, 22.04.2005. Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 09 грудня 2024 року відкрито провадження за вказаною позовною заявою, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Цією ж ухвалою задоволено клопотання позивача про витребування доказу, витребувано у Полтавського обласного державного нотаріального архіву докази, а саме: копію листа Другої Полтавської державної нотаріальної контори № 109 від 10.06.1996 року, на підставі якого накладено заборону на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , номер запису про обтяження 28318267, дата реєстрації 22.04.2005 року, реєстратор: приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Яровий О.Б., відомості про реєстрацію до перенесення Єдиний державний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 1909266, 22.04.2005. Відповідач [PERSON] відзив на позов не надала. Інших клопотань або заяв по суті справи сторони суду не подавали. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явились. При цьому представник позивача звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності та за відсутності позивача. Зазначила, що позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явилась, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. Зазначила, що позовні вимоги визнає та просить задовольнити. Враховуючи відсутність підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не з`явились. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі договору довічного утримання, посвідченого 28 травня 1991 року державним нотаріусом Другої полтавської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №1-1809, [PERSON] передав у власність [PERSON] та [PERSON] 2/15 частини жилого будинку з частиною надвірних споруд, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4). У зв`язку з укладенням договору довічного утримання на вказане майно накладено обтяження у виді заборони на вказане нерухоме майно. Зазначена заборона на нерухоме майно внесена до реєстру на підставі листа Другої полтавської державної нотаріальної контори від 10 червня 1996 року №109. Як підтверджується даними інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 30.11.2024 року №406095925, у Державному реєстрі речових прав зареєстровано обтяження нерухомого майна - житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Номер запису про обтяження - 28318267, дата реєстрації 22.04.2005, реєстратор: приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Яровий О.Б., підстава обтяження: лист Другої полтавської державної нотаріальної контори №109, виданий 10.06.1996 р.; відомості про реєстрацію до перенесення: Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 1909266, 22.04.2005 (а.с. 5). Відчужувач за договором довічного утримання [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 03.10.1997 року Полтавським міським відділом РАГС (а.с. 7). Відповідно до ч. 2 ст.755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) припиняється зі смертю відчужувача. Відповідно до ст. 74. Закону України «Про нотаріат» нотаріус знімає заборону відчуження нерухомого майна у зв`язку із смертю відчужувача за договором довічного утримання (догляду). Але позасудовим порядком зазначене обтяження зняте бути не може, оскільки при реєстрації обтяження було допущено помилку, а саме обтяжувачем вказано [PERSON] , хоча договір довічного утримання було укладено з [PERSON] . Зазначену помилку допущено у зв`язку з тим, що у листі Другої полтавської державної нотаріальної контори № 109 від 10.06.1996 р., на підставі якого накладено обтяження, помилково зазначено, що будинок належить [PERSON] . При цьому дату та реєстраційний номер договору довічного утримання вказано вірно: 28.05.96 року, №1-1809. Також вірно вказано адресу майна: [ADDRESS] , та частка, що належала відчужувачу 2/15 (а.с.29). У зв`язку з обтяженням майна позивач не може вільно розпоряджатися своїм майном. Оскільки підстави для подальшого збереження обтяження нерухомого майна відсутні, позовні вимоги про його скасування підлягають до задоволення. Вирішуючи позовну вимогу про визначення часток співвласників у праві спільної власності, суд прийшов до наступних висновків. Як вже встановлено судом, 2/15 частини жилого будинку з частиною надвірних споруд, розташованого за адресою: [ADDRESS] на підставі договору довічного утримання від 28 травня 1991 року належать [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). При цьому частки співвласників даного майна, [PERSON] та [PERSON] , визначені не були. Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до\~ст. 355 ЦК України\~майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до\~ст. 368 ЦК України\~спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. За нормами\~ст. 369 ЦК України\~співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Як передбачено ст.370 Цивільного кодексу України, Співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. [PERSON] помер [INFO] . Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Київським відділом ДРАЦС у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) (а.с. 6). Спадкоємцем після смерті [PERSON] є його дочка [PERSON] (відповідач), що підтверджується Довідкою № 193/01-16 виданою 05.11.2024 р. приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Яровим О.Б. (а.с. 8). Таким чином [PERSON] є належним відповідачем у даній справі. На підставі викладеного суд приходить до висновку про необхідність визначити частки [PERSON] та [PERSON] у праві спільної власності на 2/15 частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , у розмірі по 1/15 частці кожного. Тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved