Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

Позивач ТОВ «Теплопостачсервіс» звернувся до суду із вказаним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних, нарахованих на суму заборгованості. Свої вимоги позивач мотивує тим, що ТОВ «Теплопостачсервіс» є виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] . Власником вказаної квартири є відповідач [PERSON] . Як зазначає позивач, відповідач не виконує належним чином своїх зобов`язань з оплати послуг, не сплачуючи їх та порушуючи цим права та інтереси позивача, внаслідок чого утворилася заборгованість за надані послуги, яка складається з: -з централізованого опалення на суму 128 736,16 грн. за період з 01 грудня 2016 року по 01 квітня 2022 року; - з гарячого водопостачання на суму 7776,33 грн., за період з 01 грудня 2016 року по 01 квітня 2022 року. Посилаючись на викладене, а також положення ст.625 ЦК України, позивач просив задовольнити його вимоги та стягнути з відповідача на свою користь: - суму заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з централізованого опалення у розмірі 128736,16 грн.; - суму заборгованості за оплату житлово-комунальної послуги з централізованого постачання гарачої води у розмірі 7776,33 грн.; - суму інфляційних втрат, нарахованих на суму заборгованості за житлово-комунальні послуги з централізованого опалення у розмірі 17439,97 грн.; - суму 3-х % річних на суму заборгованості за житлово-комунальні послуги з централізованого постачання централізованого опалення у розмірі 6698,14 грн.; - суму інфляційних втрат, нарахованих заявником на суму заборгованості за житлово-комунальні послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 1234,05 грн.; - суму 3-х % річних на суму заборгованості за житлово-комунальні послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 515,95 грн. та суму судового збору у розмірі 2 481,00 грн. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 09.09.2022 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. Заочним рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 01.12.2022 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі. 29.04.2024 року до Голосїівського районного суду м.Києва надійшла заява відповідача про перегляд заочного рішення суду. Ухвалою Голосіївського районного суду м.Києва від 13.06.2024 року заяву відповідача про перегляд заочного рішення суду залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків. Ухвалою Голосіївського районного суду м.Києва від 02.07.2024 року поновлено відповідачу строк звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду та призначено заяву до розгляду. Ухвалою Голосіївського районного суду м.Києва від 22.08.2024 року заочне рішення суду від 01.12.2022 року скасовано, призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання. 14.10.2024 року через систему «Електронний суд» та 17.10.2024 року засобами поштового зв`язку до суду надійшов відзив представника відповідача Шевченко Г.М., в якому зазначено про те, що позов заявлено до неналежного відповідача, а тому у позові повинно бути відмовлено, оскільки між сторонами відсутній предмет та підстави позову. Крім того, судом при винесенні заочного рішення не могло бути досліджено доказів відсутності теплопостачання у квартирі відповідача з моменту її придбання, оскільки у квартирі встановлено автономне опалення. 17.10.2024 року до суду надійшла заява представника відповідача Шевченко Г.М., в якій вона просить застосувати до правовідносин за цією справою наслідки спливу позовної давності в порядку ст. 267 ЦК України. 24.10.2024 року до суду надійшла відповідь представника позивача Савченко Н.Л. на відзив. У даній відповіді представник позивача заперечує проти доводів сторони відповідача, вказуючи на відсутність доказів ненадання відповідачу послуг з централізованого опалення та відключення відповідача від нього. Посилаючись на викладене, а також на те, що нарахування заборгованості відповідачу здійснено з дотриманням вимог чинного законодавства, представник позивача просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача наступну суму грошових коштів: - суму заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з централізованого опалення у розмірі 74 858,52 грн.; - суму заборгованості за оплату житлово-комунальної послуги з централізованого постачання гарачої води у розмірі 6476,64 грн.; - суму інфляційних втрат, нарахованих на суму заборгованості за житлово-комунальні послуги з централізованого опалення у розмірі 4438,00 грн.; - суму 3-х % річних на суму заборгованості за житлово-комунальні послуги з централізованого постачання централізованого опалення у розмірі 2650,93 грн.; - суму інфляційних втрат, нарахованих заявником на суму заборгованості за житлово-комунальні послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 338,83 грн.; - суму 3-х % річних на суму заборгованості за житлово-комунальні послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 218,33 грн. та суму судового збору у розмірі 2102,00 грн. В судове засідання представник позивача Савченко Н.Л. не з`явилась, надавши заяву, в якій вона просить розглядати справу за відсутності представника позивача та просить стягнути з відповідача на користь позивача наступну суму грошових коштів: - суму заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з централізованого опалення у розмірі 74 858,52 грн.; - суму заборгованості за оплату житлово-комунальної послуги з централізованого постачання гарачої води у розмірі 6476,64 грн.; - суму інфляційних втрат, нарахованих на суму заборгованості за житлово-комунальні послуги з централізованого опалення у розмірі 4438,00 грн.; - суму 3-х % річних на суму заборгованості за житлово-комунальні послуги з централізованого постачання централізованого опалення у розмірі 2650,93 грн.; - суму інфляційних втрат, нарахованих заявником на суму заборгованості за житлово-комунальні послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 338,83 грн.; - суму 3-х % річних на суму заборгованості за житлово-комунальні послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 218,33 грн. та суму судового збору у розмірі 2102,00 грн. Представник відповідача Шевченко Г.М. в судове засідання не з`явилась, у відзиві просить розглядати справу у її відсутність. Враховуючи обставини справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних доказів. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступного висновку. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , на підставі договору купівлі- продажу №568 від 30 березня 2010 року посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Байдик Т.М. Також, позивач зареєстрований та проживає у вказаній квартирі. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказує на те, що є виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, в тому числі і відповідачу, за адресою: [ADDRESS] . Через невиконання відповідачем своїх зобов`язань щодо сплати за надані послуги, позивач просив задовольнити його вимоги. Суд вважає, що доводи позивача не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду з огляду на наступне. Згідно з ч. 6 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Відповідно до ч. ч. 2-4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація). Відносини між учасниками правовідносин в сфері надання житлово-комунальних послуг, зокрема, в частині надання послуг з центрального опалення врегульовано нормами Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та положеннями Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630. Відповідно до п. 11 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодних та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - Правила) у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживач, який не має квартирних засобів обліку, оплачує послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями усіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загально будинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку. Відповідно до п. 18 Правил, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно із п. 21 Правил, у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання, з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалювальної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно з законодавством. Згідно із п. 30 Правил, споживач зобов`язаний: 1) оплачувати послуги в установлені договором строки; 2) забезпечувати доступ до мережі, арматури, квартирних засобів обліку, розподільчих систем представника виконавця за наявності в нього відповідного посвідчення: для ліквідації аварій - цілодобово; для встановлення і заміни санітарно-технічного та інженерного обладнання, проведення технічного і профілактичного огляду, зняття контрольних показників квартирних засобів обліку - згідно з умовами договору; 3) дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг; 4) забезпечувати цілісність квартирних засобів обліку та не втручатися в їх роботу; 5) у разі несвоєчасного внесення плати за послуги сплачувати пеню у встановлених законом та договором розмірі; 6) виконувати інші обов`язки відповідно до законодавства. Згідно із п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 162 ЖК УРСР передбачено, що власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно п. 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, плата за надані послуги вносяться споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплої енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа. Згідно з правовою позицією, яка викладена в постановах Верховного Суду України від 11.11.2015 року у справі № 6-1192ц15 та № 6-1706ц15, відповідно до ст. 1 Закону України «Про теплопостачання» місцева (розподільча) теплова мережа - сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача. Підведення централізованого опалення до точки розподілу, свідчить про виконання послуг постачальником. При самовільному відключенні від центрального теплопостачання, споживач не звільняється від оплати центрального тепло постання в повному розмірі. Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказує на те, що є виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, в тому числі і відповідачу, за адресою: [ADDRESS] . Проте, позивачем не надано належних та допустимих доказів вказаних тверджень, а саме, до позовної заяви долучено лише довідку про нарахування та сплату коштів за послуги за квартирою відповідача, розрахунки 3 % річних та інфляційних втрат, витяг про державну реєстрацію прав щодо квартири відповідача, а також виписку з ЄДРПОУ щодо позивача, з якої вбачається, що основним видом економічної діяльності позивача є постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря. Однак, жоден із вказаних документів не містить підтвердження факту постачання вищевказаних послуг у будинок [ADDRESS] (відсутні акти прийняття на баланс, договори про постачання чи надання послуг за вказаною адресою, акти щодо надання таких послуг тощо). Дісйно, як вбачається з довідки про нарахування та сплату коштів за централізоване опалення та водопостачання №54А-86Т за період з 01 грудня 2016 року по 02 травня 2022 року у відповідача виникла заборгованість за централізоване опалення та гаряче водопостачання у розмірі 136512,49 грн. Проте, лише сама зазначена довідка не може бути належним доказом наявності у відповідача заборгованості перед позивачем за відсутності інших доказів надання таких послуг у вказаному будинку. Крім того, суд звертає увагу, що представником позивача у відповіді на відзив та у заяві про розгляд справи у її відсутність фактично заявлено про зменшення позовних вимог, однак відповідний обґрунтований розрахунок сум, заявлених до стягнення, до заяви не долучено. Інших доказів як до позовної заяви, так і до відповіді на відзив стороною позивача не надано. Таким чином, за відсутності доказів надання житлово-комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] та відповідного обґрунтованого розрахунку сум заборгованості суд приходить до висновку, що позивачем належним чином не доведено та не підтверджено його позовні вимоги, відтак позов є необгрунтованим. Оскільки суд відмовляє у задоволенні позову з підстав недоведеності вимог, питання про застосування наслідків пропуску строку позовної давності судом не вирішується. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Враховуючи викладене, а також оцінюючи належність, допустимість, кожного доказу окремо, та достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки суд відмовляє в задововленні позовних вимог у повному обсязі, то судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed