Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-28 00:00:00

У жовтні 2024 року позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона є власником автомобіля Ford Escape, державний номерний знак [NUMBER] за участю якого, під керуванням [PERSON] , 9 жовтня 2021 року сталася ДТП. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 30 листопада 2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно вказаної постанови, [PERSON] 9 жовтня 2021 року, о 19 год. 00 хв., керуючи автомобілем Ford Escape, державний номерний знак [NUMBER] , на вул. Ак. Заболотнього, 100 у м. Києві, здійснив стоянку та залишивши транспортний засіб, допустив його самовільний рух, порушивши вимоги п. 15.12 ПДР України, чим спричинив механічні пошкодження автомобіля. З метою визначення розміру матеріальних збитків та ремонту автомобіля, вона звернулася до СТО ФОП [PERSON] , де було проведено відновлювальний ремонт автомобіля, вартість якого становить 20000 грн. та на вказану суму складено акт виконаних робіт № 2254/10092021 від 26.10.2023. Тому, загальна сума, що підлягає відшкодуванню відповідачем становить 20000 грн.. Позивач просить суд стягнути із відповідача на її користь завдану шкоду у розмірі 20000 грн., а також судові витрати. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. від 24 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін (а.с. 28). Відповідачу був наданий строк для надання відзиву на позовну заяву і всіх письмових та електронних доказів, що підтверджують заперечення проти позову. В судовому засіданні сторони відсутні, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином (а.см. 32, 33). Позивач в позовній заяві, заначила, що просить справу розглядати без її участі (а.с. 1-4). Відповідач відзиву на позов не подав, з будь-якими іншими клопотаннями до суду не звертався. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу з постановленням заочного рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до положень п.п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Судом встановлено, що [PERSON] є власником автомобіля «Ford Escape», номерний знак [NUMBER] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 11). 9 вересня 2021 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Ford Escape», номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30 листопада 2021 року у справі № 752/26147/21, яка набрала законної сили 13 грудня 2021 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.. Відповідно до положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Зі змісту вказаної постанови слідує, що [PERSON] 09 жовтня 2021 року о 19 год., керуючи транспортним засобом «Ford Escape», [NUMBER] , рухаючись по вул. Ак. Заболотного, 100 у м. Києві, у порушення вимог п. 15.12 ПДР України, здійснив стоянку та залишивши транспортний засіб, не вжив всіх заходів, допустив його самовільний рух, внаслідок чого транспортний засіб «Ford Escape», номерний знак [NUMBER] , самовільним рухом скоїв наїзд на припаркований позаду транспортний засіб «Hyundai Coupe», що спричинило механічні пошкодження транспортних засобів. Вартість відновлювального ремонту автомобіля «Ford Escape», номерний знак [NUMBER] , становить 20000 грн., що підтверджується копіями рахунку № [NUMBER] від 13 жовтня 2021 року (а.с. 18), Акту виконаних робіт № 2254/10092021 від 26 жовтня 2021 року (а.с. 21). Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України) визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частинами першою, другою статті 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а збитками є витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права. Відповідно до вимог статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частиною першою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Зобов`язання про відшкодування майнової шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоди, та її результатом - шкодою. Пунктом 15.12 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, встановлено, що водій не повинен залишати транспортний засіб, не вживши всіх заходів, щоб не допустити його самовільного руху, проникнення до нього і (або) незаконного заволодіння ним. Судом встановлено, що [PERSON] , який на законній підставі використовував автомобіль «Ford Escape», номерний знак [NUMBER] , порушив п 15.12 ПДР, що призвело до ДТП, в результаті чого було пошкоджено даний транспортний засіб, а його власнику (позивачу) завдано матеріальної шкоди. Вина відповідача у вчиненні ДТП підтверджується вищевказаною постановою про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути матеріальну шкоду, завдану внаслідок пошкодження автомобіля «Ford Escape», номерний знак [NUMBER] під час ДТП в розмірі 20000 грн.. . Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved