Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-21 00:00:00

Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова Компанія\~«Профіт Капітал»\~ звернулося\~до суду\~з позовом\~до [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості за\~угодою,\~мотивуючи тим,\~що 16.04.2019\~між ПАТ\~«Ідея Банк»\~та [PERSON] \~було укладено\~Угоду №\~С-600-008281-19-980\~про відкриття\~кредитної лінії\~та обслуговування\~кредитної карти. Відповідно до п.2 договору банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відповідної крединої лінії по поточному рахунку. Ліміт кредитної лінії доступний клієнту на момент укладення угоди становить 7000,00 грн. Згідно п.п.2,3 договору кредиту за користування кредитом позичальник сплачує проценти в розмірі 48% річних. Банк на виконання умов договору кредиту надав позичальноку грошові кошти у сумі 7000,00 грн. строком до 16.04.2024 року, а позичальник відповідно зобов`язався повернути його разом з іншими платежами. Банк свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, відкривши поточний рахунок № [NUMBER] та надавши кредитні кошти в розмірі 7000,00 грн в межах кредитного ліміту визначеного в п.п. 2.2 Договору 1.Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує. Згідно розрахунку заборгованості розмір заборгованості відповідачки становить 18137,94 грн., з яких 6970,57 грн.-заборгованість за основним боргом, 11167,37 грн.-заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками. 19.12.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ "Оптіма Факторинг» укладено договір факторигну №19/12-2023, відповідно до якого право грошової вимоги за договором № С-600-008281-19-980 перейшло до ТОВ «Оптіма Факторинг». В свою чергу ТОВ «Оптіма Факторинг» відступило право грошової вимоги до позичальників ТОВ «ФК «Профіт Капітал» відповідно до договору №22/12-2023 від 22.12.2023, в тому числі за договором № С-600-008281-19-980 від 16.04.2019. Заборгованість за договором відповідачем не погашається, просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 18137,94 грн., суму сплаченого судового збору у розмірі 3028,00 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 7000 грн. Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 13.11.2024 прийнято позовну заяву та відкрито спрощене позовне провадження у справі. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася,\~подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає, однак витрати на правничу допомогу просить не задовольняти, в зв`язку з незадовільним матеріальним становищем. Враховуючи вищевикладене та приписи\~ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. У відповідності до вимог ст.ст.\~12,\~13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно вимог\~ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. В свою чергу, положеннями ст.ст. 525-527\~ЦК України\~передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Договір є обов`язковим для виконання сторонами\~ст. 629 ЦК України. Крім того,\~статтею 1046 ЦК України\~передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками Відповідно до ч.1\~ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст. 598-599 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання)\~ст. 610 ЦК України. Судом встановлено, що 16.04.2019\~між ПАТ\~«Ідея Банк»\~та [PERSON] \~було укладено\~Угоду №\~С-600-008281-19-980\~про відкриття\~кредитної лінії\~та обслуговування\~кредитної карти. Відповідно до п.2 договору банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відповідної крединої лінії по поточному рахунку. Ліміт кредитної лінії доступний клієнту на момент укладення угоди становить 7000,00 грн. Згідно п.п.2,3 договору кредиту за користування кредитом позичальник сплачує проценти в розмірі 48% річних. Банк на виконання умов договору кредиту надав позичальноку грошові кошти у сумі 7000,00 грн. строком до 16.04.2024 року, а позичальник відповідно зобов`язався повернути його разом з іншими платежами. Банк\~свої зобов`язання\~за договором\~про надання\~банківських послуг\~виконав у\~повному обсязі,\~відкривши поточний\~рахунок № [NUMBER] та надавши кредитні кошти в розмірі 7000,00 грн в межах кредитного ліміту визначеного в п.п. 2.2 Договору. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує. Відповідно до наданого банком розрахунку, заборгованість відповідачки за договором станом на 19.12.2023 складає 18137,94 грн., з яких 6970,57 грн.-заборгованість за основним боргом, 11167,37 грн.- заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками. 19.12.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ "Оптіма Факторинг» укладено договір факторигну №19/12-2023, відповідно до якого право грошової вимоги за договором № С-600-008281-19-980 перейшло до ТОВ «Оптіма Факторинг». В свою чергу ТОВ «Оптіма Факторинг» відступило право грошової вимоги до позичальників ТОВ «ФК « Профіт Капітал» відповідно до договору №22/12-2023 від 22.12.2023, в тому числі за договором № С-600-008281-19-980 від 16.04.2019. У відповідності до ч. 1\~ст. 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно\~ст. 1078 ЦК України\~предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не виконується зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту. Будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідач суду не надала, як і не надала доказів щодо належного виконання нею умов договору. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Згідно ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. На підтвердження понесених витрат, пов`язаних з правничою допомогою, позивачем додано: копію договору про надання правничої допомоги №02-24 від 01.07.2024, копію додаткової угоди № 1/1 від 01.07.2024, акт №1 прийому-передачі наданої правової допомоги від 05.09.2024. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Статтею 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову -на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до правової позиції викладеної у Додатковій Постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, провадження №14-382цс19, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. При цьому, аналізуючи розмір гонорару адвоката на дотримання вимог співмірності, суд, з урахуванням складності справи, ціни позову, обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), враховуючи, що адвокатом фактично було надано правову допомогу, складено позовну заяву та зібрано необхідні документи, суд вважає, що розмір гонорару в 7000 грн є не обґрунтованим та завищеним. Так, справа відноситься до категорії не складних справ, розгляд проводився в спрощеному провадженні, спір який виник між сторонами у справі відноситься до категорії спорів, які виникають у зв`язку із стягненням заборгованості за порушення грошового зобов`язання; матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження, збирання б яких адвокат витратив значний час. Даний спір є незначної складності, у спорах такого характеру судова практика є сталою, великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають. Зокрема, відповідно до Постанови Верховного Суду від 30.09.2020 по справі №201/14495/16-ц суд вправі самостійно зменшувати розмір відшкодування витрат на правову допомогу. За таких обставин, з огляду на співмірність та розумність розміру судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку про часткове задоволення витрат на професійну правоову допомогу у розмірі 4000,00 грн. За таких обставин, у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх договірних зобов`язань, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню. Відповідно до вимогст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір та понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 4000 грн. На підставі наведеного, ст.ст.526,\~530,\~612,\~625,\~1048-1050,\~1054\~ЦК України\~та

Outcome: partial