Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-26 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вказаною заявою, в якій просить встановити факт непроживання [PERSON] , 1965 року народження разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини [INFO] за адресою: [ADDRESS] та визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 3,5598 га, розташовану на території Василівської сільської ради Біляївського району Одеської області, кадастровий номер 5121081000:01:001:0204 у порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Свої вимоги мотивував тим, що [INFO] помер батько заявника [PERSON] , [INFO] . Після його смерті залишилось спадкове майно: житловий будинок [ADDRESS] та земельна ділянка при будинку, а також земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 3,5598 га розташована на території Василівської сільської ради Біляївського району Одеської області, що належала йому на підставі державного акту серії ЯБ N? 908327.10:02. Після смерті батька спадкоємцями першої черги по закону є заявник та його брат - відповідач по справі. Заявник прийняв спадщину та звернувся до Біляївської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, [PERSON] спадщину не прийняв, до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звертався, на момент смерті батька, проживав окремо. На земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 3,5598 га розташовану на території Василівської сільської ради Біляївського району Одеської області, що належала батькові на підставі державного акту серії ЯБ N? 908327, свідоцтво про право на спадщину мені не було видано, оскільки вона не вказана в заповіті, а отже я її спадкую на підставі закону. Біляївська державна нотаріальна контора повідомила заявника, що згідно Довідки Вигодянської сільської ради Одеського району Одеської області від 31 жовтня 2023 року N? 1038, разом з померлим [PERSON] , на день його смерті за адресою: [ADDRESS] , були зареєстровані наступні особи: [PERSON] , 1965 року народження - син; [PERSON] , 1987 року народження - син. Будь-які заяви від сина спадкодавця - [PERSON] , до Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області не надходили. На підставі викладеного і було рекомендовано звернутись до суду для встановлення факту не проживання [PERSON] , 1965 року народження із спадкодавцем на час відкриття спадщини та неприйняття спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , та надати до Біляївської державної нотаріальної контори області рішення суду, яке набрало законної сили. Оскільки відповідач на момент смерті батька [PERSON] фактично не проживав, а лише був зареєстрований, заявник вважає його таким, що не прийняв спадщину. У зв`язку із чим заявник звернулася до суду із вказаною заявою. Представник позивача до судового засідання не з`явилася, але надала до суду заяву у якій просить розглянути справу без її участі та участі позивача, на задоволенні позовних вимог наполягала (а.с.88). Відповідач до судового засідання не з`явився, але надав заяву у якій пояснив, що він зареєстрований, але не проживає за адресою: [ADDRESS] з 2005 року по теперішній час, позивач [PERSON] проживав зі спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] на момент його смерті і проживає по теперішній час, за адресою [ADDRESS] . Просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі (а.с.89). Дослідивши матеріали справи, пояснення сторін по справі, оцінивши надані докази, суд дійшов наступного висновку. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як встановлено у судовому засіданні, [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 10.11.2022 року, виданого Біляївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в Одеському районі Одеській області (м. Одеса) (а.с. 12). Згідно довідки\~Вигодянської сільської\~ради Одеського\~району Одеської\~області від\~31.10.2023\~року №1038\~разом з\~померлим [PERSON] \~на день\~за адресою: [ADDRESS] , були зареєстровані наступні особи: [PERSON] , 1965 року народження - син; [PERSON] , 1987 року народження син (а.с.14). Позивач звернувся із заявою до Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про прийняття спадщини (а.с. 61). Однак листом від 30.08.2024 року № 2339/02-14 (а.с. 86) йому було відмовлено у прийняті спадщини, оскільки будь-яких заяв від сина спадкодавця - [PERSON] , до Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області не надходили і було рекомендовано звернутись до суду для встановлення факту не проживання [PERSON] , 1965 року народження із спадкодавцем на час відкриття спадщини та неприйняття спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , та надати до Біляївської державної нотаріальної контори області рішення суду, яке набрало законної сили. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства з метою підтвердження фактичного проживання осіб від 13.08.2024 [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] з 2005 року на дату складання акту (а.с34). У відповідності до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факт, про встановлення якого просить позивач має для нього юридичне значення, оскільки це не дозволяє йому реалізувати своє право на спадщину. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01.01.2004 року тощо. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За положеннями ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1269 ЦПК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, як це визначено ст. 1270 ЦК України. Отже, сама по собі реєстрація місця проживання особи разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не може бути підтвердженням, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, своєчасності й повноти прийняття спадщини спадкоємцем. Таким чином, з огляду на вищенаведені норми матеріального права для підтвердження не прийняття спадщини відповідачем, має значення встановлення факту непроживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Зважаючи на вищенаведене, письмові докази, а також те, що відповідач позовні вимоги визнав в повному обсягу суд приходить до висновку що право позивача має бути захищено шляхом встановлення факту непоживання відповідача зі спадкодавцем, що відповідає вимогам чинного законодавства України, отже позов має бути задоволено частково. Щодо позовної вимоги позивача визнати за ним, [PERSON] право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 3,5598 га, розташовану на території Василівської сільської ради Біляївського району Одеської області, кадастровий номер 5121081000:01:001:0204 у порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до частини першої статті 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до положень ч.1 ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку. Згідно листа Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 30.08.2024 року №2339/02/14, вбачається, що позивач звернувся із заявою до Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено у прийняті спадщини, оскільки будь-яких заяв від сина спадкодавця - [PERSON] , до Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області не надходили і було рекомендовано звернутись до суду для встановлення факту не проживання [PERSON] , 1965 року народження із спадкодавцем на час відкриття спадщини та неприйняття спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , та надати до Біляївської державної нотаріальної контори області рішення суду, яке набрало законної сили. У зв`язку із вище викладеним, позовні вимоги щодо визнання права власності на спадкове майно, суд вважає\~\~передчасними, оскільки позивач не позбавлений права звернутись до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява [PERSON] законна, обґрунтована, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, тому підлягає частковому задоволенню. На підставі вище викладеного і

Outcome: partial