Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-27 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» (далі - ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ») звернулося до Криворізького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовною заявою, вказавши, що 15.01.2020 між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова допомога» (далі по тексту - ТОВ «Манівео Швидка Фінансова допомога») було укладено Договір №356828704. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (далі - ТОВ «Таліон Плюс») було укладено Договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео Швидка Фінансова допомога» передає ТОВ «Таліон Плюс» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» приймає належні ТОВ «Манівео Швидка Фінансова допомога» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги. 28.11.2019 Додатковою угодою №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020. При цьому інші умови договору залишилися без змін. 31.12.2020 укладено додаткову угоду №26 від 31.12.2020, згідно з якої строк дії договору продовжено до 31.12.2021. 31.12.2021 - додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2022. 31.12.2022 - додаткову угоду №31, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2023. 31.12.2023 - додаткову угоду №32, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2024. Відповідно до Реєстру боржників №95 від 25.08.2020 до Договору факторингу №28/1118-01, укладеного між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Договором №356828704 від 15.01.2020. 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (далі - ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс») укладено Договір факторингу №05/0820-01, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» передає ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги. У подальшому ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали ряд додаткових угод, а саме: №2 від 03.08.2021 та №3 від 30.12.2022, якими продовжено строк дії Договору факторингу до 30.12.2024 включно, всі інші умови залишились без змін. Відповідно до Реєстру прав вимоги №9 від 30.05.2023 до Договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» набув права грошової вимоги до відповідача за Договором №356828704 від 15.01.2020. 04.09.2024 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» укладено Договір факторингу №0409/24, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» передає ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» приймає належні ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах боржників. Відповідно до Реєстру Боржників за Договором факторингу №0409/24 від 04.09.2024, ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» набув права грошової вимоги до відповідача за Договором №356828704 від 15.01.2020 у сумі 32\~893,15 грн., з яких: 21\~753,95 грн. - заборгованість за кредитом, 11\~139,20 грн. - заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом. У зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача на свою користь загальну суму заборгованості, а також вирішити питання щодо розподілу судових витрат. Ухвалою судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 29.10.2024 позовну заяву передано за підсудністю до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. Справа надійшла до суду 03.12.2024. Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями від 03.12.2024 справу розподілено судді Ніколенко Д.М. Ухвалою суду\~від 03.12.2024\~прийнято до\~розгляду позовну\~заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 13.01.2025 представником відповідача адвокатом Мартиновою Н.Ю. через систему «Електронний суд» скеровано відзив на позовну заяву. Як вбачається з відзиву представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позову ТОВ «Юніт Капітал» у повному обсязі. Так як відповідач категорично не погоджується із вимогами, викладеними у позовній заяві, вважає їх необґрунтованими, безпідставними та відповідно такими, що не підлягають задоволенню. Оскільки Позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження того, що Відповідач отримала кредитні кошти, в подальшому порушила обов`язок із їх повернення, тобто не виконувала, або неналежним чином виконувала умови Договору №356828704 від 15.01.2020. З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження виконання обов`язку кредитора щодо переказу кредитних коштів Відповідачу, Позивачем надано довідку АТ КБ «Приват Банк» №08/2024, підписану представником банку 13.08.2024, яка адресована ТОВ «МАНІВЕО», а також платіжне доручення від 15.01.2020, відповідно до якого ТОВ «МАНІВЕО» нібито здійснило переказ коштів згідно Договору №356828704 від 15.01.2020 для зарахування на платіжну картку № [NUMBER] грошових коштів у розмірі 28\~700,00 грн. Вважаємо, що вказані докази є неналежними та недопустимими, оскільки в довідці АТ КБ «Приват Банк» відсутній повний номер карткового рахунку Відповідача, дата і час прийняття до виконання платіжного доручення. У матеріалах справи відсутні будь-які первинні бухгалтерські документи на підтвердження того, що Відповідач отримувала кошти в розмірі 28\~700,00 грн. за Кредитним Договором №356828704 від 15.01.2020, який начебто був укладений із ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА». Розрахунок заборгованості ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», розрахунок заборгованості ТОВ «Таліон плюс», розрахунок заборгованості ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ», складені самими кредиторами, а тому не можуть бути належними та допустимими доказами, оскільки інформація у таких доказах повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони - Позивача. Крім того, вказані документи не є первинними бухгалтерськими документами, вони не містять даних щодо власника банківської картки, на яку начебто були перераховані кошти, повного номеру картки, що позбавляє можливості вважати доведеним факт переказу ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» коштів в сумі 28\~700,00 грн. на картковий рахунок, який належить саме [PERSON] . Отже, в матеріалах справи відсутні докази верифікації банківської картки, на яку, начебто, здійснювалося перерахування коштів за кредитним договором. Первинних бухгалтерських документів, які б підтверджували переказ коштів [PERSON] за Договором №356828704 від 15.01.2020 Позивач не надав, що є його процесуальним обов`язком у даній категорії справ. За таких обставин, Позивачем не доведено належними та допустимими доказами виконання обов`язку первинного кредитора ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» щодо переказу кредитних коштів Відповідачу на його рахунок. Також позивач не надав жодних доказів, з яких можна достовірно встановити факт підписання Договору №356828704 від 15.01.2020, факт перерахування кредитних коштів за договором Відповідачу, розмір заборгованості за цим договором, право вимоги Позивача до Відповідача за Договором №356828704 від 15.01.2020. Зважаючи на викладене сторона Відповідача наполягає на відмові в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Представник також просить вирішити питання щодо розподілу судових витрат. У судове засідання сторони не з`явилися. Відповідно до прохальної частини позову представник позивача адвокат Тараненко А.І. просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, своїм правом на подання відзиву на позов скористалась. Враховуючи вимоги частин першої та третьої статті 223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків. За правилами статей 2, 12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст.\~77 ЦПК\~України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Судом встановлено, що 15.01.2020 між [PERSON] та ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога», в особі директора Андронікової О.О., було укладено Договір №356828704. За умовами договору ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» зобов`язалося надати відповідачу кредит у розмірі 28\~700,00 грн. на умовах строковості, зворотності і платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за його користування. Кредит надається строком на 126 днів. Кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами, які надані споживачем. Вказаний договір було підписано відповідачем шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором: A7CNT479, ідентифікатор введено 15.01.2020 о 01:12:39 (а.с. 14, 22-26). Крім того, відповідачем було підписані Паспорт споживчого кредиту та Графік платежів, які є невід`ємною частиною Договору №356828704 від 15.01.2020 (а.с. 24). Також 14.03.2020 між [PERSON] та ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога», в особі директора Андронікової О.О., було укладено Додаткову угоду про зміну умов Договору №356828704 від 15.01.2020, згідно умов якої подовжено строк кредитування на 14 днів, узгоджені питання щодо нарахування та сплати відсотків. Підписавши Договір №356828704 від 15.01.2020 та Додаткову угоду від 14.03.2020 про зміну умов Договору №356828704 від 15.01.2020, відповідач погодилася з умовами договору та угоди, правилами надання споживчих кредитів від ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога». Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 09.09.2020 у справі №732/670/19 (провадження №61-7203св20). Зазначені договори є чинними та підлягають виконанню сторонами. Встановленим судом фактам та обставинам відповідають правовідносини, які регулюються нормами ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За змістом ст. 626, ст. 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.\~638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно із ч. 1 ст.\~633\~ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до ст.\~1046\~ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч. 1, ч. 2 ст. 1047 ЦК України). Механізм укладення електронного договору, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законами України\~«Про електронну\~комерцію» та «Про електронний цифровий підпис». Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3, ч. 4, ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону). Статтею 12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Враховуючи наведене, кредитний договір між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та відповідачем укладений сторонами правочину в електронній формі шляхом підписання його умов кредитодавцем електронним підписом та позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогам ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до ч. 1 ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відзиві на позовну заяву представник відповідача, як на підставу у відмові задоволення позовних вимог позивача, посилається на те, що матеріали справи не містять належного доказу, що відповідач отримувала кредитні кошти. Однак, матеріали справи містять Платіжне доручення №0a03a6bb-5961-4e93-9a23-32aa999e6b9e від 15.01.2020, яке свідчить про перерахування ТОВ «Манівео\~Швидка Фінансова\~Допомога» на\~картковий рахунок\~ [PERSON] \~(РНОКПП\~ [NUMBER] )\~№ 5168-74XX-XXXX-9042 грошових коштів у сумі 28\~700,00 грн. (а.с. 26). Також у матеріалах справи наявна Довідка №08/2024, відповідно до змісту якої представник банку підтверджує перерахування 15.01.2020 на картковий рахунок № [NUMBER] грошових коштів у сумі 28\~700,00 грн. (а.с. 12). Вказані докази суд вважає належними та допустимими, оскільки довідка надана АТ КБ «ПриватБанк», підписана працівником АТ КБ «ПриватБанк» за допомогою КЕП 13.08.2024 16:06. А сторона відповідача, на яких також покладено обовязок доказування, не надала суду доказ того, що відповідач не є клієнтом АТ КБ «ПриватБанк». Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором, позичальник свої зобов`язання у погоджені сторонами строки виконувала, сплативши 29.01.2020, 12.02.2020, 26.02.2020 узгоджену сторонами суму 5\~027,15 грн., 14.03.2020 2\~223,20 грн. (а.с. 19). Дані факти стороною відповідача не спростовані. Згідно із наданим ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» розрахунком, загальна сума заборгованості відповідача за період з 15.01.2020 по 03.06.2020 за Договором №356828704 від 15.01.2020 становить 35\~093,15 грн., з яких: 21\~753,95 грн. - заборгованість за кредитом, 13\~339,20 грн. - заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео Швидка Фінансова допомога» передає ТОВ «Таліон Плюс» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» приймає належні ТОВ «Манівео Швидка Фінансова допомога» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги. 28.11.2019 Додатковою угодою №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020. При цьому інші умови договору залишилися без змін. 31.12.2020 укладено додаткову угоду №26 від 31.12.2020 згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2021. 31.12.2021 - додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2022. 31.12.2022 - додаткову угоду №31, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2023. 31.12.2023 - додаткову угоду №32, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2024. Відповідно до Реєстру боржників №95 від 25.08.2020 до Договору факторингу №28/1118-01, укладеного між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Договором №356828704 від 15.01.2020 (а.с. 12-15). Згідно з наданим ТОВ «Таліон Плюс» розрахунком, загальна сума заборгованості відповідача станом на 30.05.2023 за Договором №356828704 від 15.01.2020 зменшилась так як відповідачем сплачено 27.01.2021, 11.02.2021, 08.04.2021, 11.05.2021, 27.05.2021 200,00 грн., 05.03.2021 400,00 грн., та становила 32\~893,15 грн., з яких: 21\~753,95 грн. - заборгованість за кредитом, 11\~139,20 грн. - заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом (а.с. 19 зв.). 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу №05/0820-01, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» передає ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги. У подальшому ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали ряд додаткових угод, а саме: №2 від 03.08.2021 та №3 від 30.12.2022, якими продовжено строк дії Договору факторингу до 30.12.2024 включно, всі інші умови залишились без змін. Відповідно до Реєстру прав вимоги №9 від 30.05.2023 до Договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» набув права грошової вимоги до відповідача за Договором №356828704 від 15.01.2020 (а.с. 15 зв.-17). 04.09.2024 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» укладено Договір факторингу №0409/24, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» передає ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» приймає належні ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах боржників. Відповідно до Реєстру Боржників за Договором факторингу №0409/24 від 04.09.2024, ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» набув права грошової вимоги до відповідача за Договором №356828704 від 15.01.2020 у сумі 32\~893,15 грн., з яких: 21\~753,95 грн. - заборгованість за кредитом, 11\~139,20 грн. - заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом (а.с. 17 зв. -18, 21). Згідно із ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Як передбачено ч. 1 ст.\~1081\~ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу. Клієнт не відповідає за невиконання або неналежне виконання боржником грошової вимоги, право якої відступається і яка пред`явлена до виконання фактором, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до ст. 514, ст. 516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, судом встановлено, що у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛО» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до [PERSON] за Договором №356828704 від 15.01.2020. При цьому суд відхиляє заперечення представника відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, вважаючи їх необґрунтованими. Враховуючи фактичні обставини справи та зважаючи на те, що відповідач отримала кредитні кошти та користувалась ними, здійснювала протягом певного часу оплату кредиту та відсотків не тільки первісному кредиторові, але й фактору ТОВ «Таліон Плюс», але зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків як первісному кредитору, так і факторам повністю не здійснила, та на момент розгляду справи судом наявна заборгованість за Договором №356828704 від 15.01.2020, право вимоги за яким, на підставі Договору факторингу №0409/24 від 04.09.2024, перейшло до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ», суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача та стягнення з відповідача на користь позивача загальної суми заборгованості в сумі 32\~893,15 грн. Щодо вимоги про стягнення правової допомоги. Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких за частиною 3 статі 133 ЦПК належать витрати на професійну правову допомогу, які за змістом статті 137 ЦПК несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Приписами статті 141 ЦПК України визначено: розмір витрат, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Суд звертає увагу, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини 4 статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, тому обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, а суд при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу повинен надати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких відповідач має заперечення. Частиною 3 статті 141 ЦПК України закріплено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи. ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц. Як вбачається з матеріалів справи, понесені позивачем витрати на правничу допомогу в розмірі 6\~000,00 грн., що підтверджується Договором №09/09/24-02 про надання правничої допомоги від 09.09.2024 з додатком (а.с. 20 зв., 21); Додатковою Угодою №7 від 09.09.2024 (а.с. 19 зв.); Актом прийому-передачі наданих послуг від 09.09.2024 (а.с. 20). Отже, з огляду на зазначені норми права, правову позицію Великої Палати Верховного Суду та встановлені обставин справи, оскільки позивачем були дотримані критерії розумності їх вартості, суд дійшов переконання, що вимоги про відшкодування витрат позивача на правничу допомогу підлягають задоволенню. Тому з відповідача на користь позивача має бути стягнута правнича (правова) допомога у розмірі 6\~000,00 грн. Витрати на правову допомогу відповідача віднести за рахунок відповідача. Щодо вимоги про стягнення судового збору. Згідно з ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 2\~422,40 грн. (а.с. 10), сплачений ним при подачі позову, тому, оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, суд з врахуванням положень ст. 141 ЦПК України вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати, стягнувши їх з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved