Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-20 00:00:00

29 травня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ЮНІВЕС» про захист прав споживачів, в якій просить суд стягнути з відповідача ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ЮНІВЕС» на користь [PERSON] 5366,02 грн. пені за прострочення з двадцять восьмого травня 2019 року по двадцять восьме травня 2020 року виплати страхового відшкодування за страховим випадком від 26 грудня 2017 року за полісом АМ/2094271 за пошкодження автомобіля OPEL TIGRA номерний знак [NUMBER] з вини [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована відповідачем ПрАТ СК «ЮНІВЕС», який керував забезпеченим ПрАТ СК «ЮНІВЕС» транспортним засобом ГАЗ 33021 номерний знак [NUMBER] . В обґрунтування позову вказувала, що 26 грудня 2017 року пошкодженням належного позивачу автомобіля OPEL TIGRA номерний знак [NUMBER] , позивачу було заподіяно майнову шкоду внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася о 08:45 по вулиці Зіньківській у місті Полтава за участю та з вини водія [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована відповідачем ПрАТ «СК «ЮНІВЕС», який керував забезпеченим ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» транспортним засобом ГАЗ 33021 номерний знак [NUMBER] . (Постанова Київського районного суду міста Полтава від 18.01.2018 року у справі №552/65/18; поліс AM/2094271). Вартість відновлювального ремонту автомобіля OPEL TIGRA номерний знак [NUMBER] внаслідок пошкоджень, заподіяних при вказаній ДТП з урахуванням фізичного зносу: 46195,72 грн. За таких обставин, з урахуванням того, що позивачем ще не надано відповідачу, як страховику, документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту, страховик мав прийняти рішення і сплатити страхове відшкодування, зменшивши його на суму ПІДВ, тобто у розмірі 38496,43 грн. Заяву про виплату страхового відшкодування відповідачем було отримано 31.01.2018 року. До дня подачі цього позову, позивачу відповідач не сплатив ні недоплачену частину страхового відшкодування, ні пеню. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтава від 01.06.2020 року відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 06 липня 2020 року від\~представника позивача\~надійшло клопотання\~про зупинення\~провадження по\~справі до винесення рішення по іншій справі Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтава від 17.08.2020 провадження у справі за зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі № 554/11375/19 за позовом [PERSON] до ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ЮНІВЕС» про скасування рішення приватного акціонерного товариства страхова компанія «ЮНІВЕС» від 10 травня 2018 року в частині визначення розміру страхового відшкодування по страховому випадку від 26 грудня 2017 року за страховим полісом № АМ/2094271 у розмірі 10344,48 грн. і зобов`язання внесення змін до страхового акту № ГО - 10843/ХВ від 10 травня 2018 року в частині визначення розміру страхового відшкодування. 16 серпня 2022 року представник позивача адвокат Тимофеєва Ю.А. звернулася до суду із заявою про поновлення провадження у справі, оскільки 04.08.2021 рішенням Октябрського районного суду м. Полтави позов [PERSON] у цивільній справі № 554/11375/19 задоволено. Постановою Полтавського апеляційного суду від 06.12.2021 рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 06.12.2021 року залишено без змін. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтава від 16.08.2022 провадження у справі відновлено. 16 серпня 2022 року представник позивача надала суду клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду Октябрським районним судом м. Полтави цивільної справи № 554/6141/22 за позовом [PERSON] до ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ЮНІВЕС» про поновлення строку, захист прав споживача, стягнення невиплаченої частини страхового відшкодування. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтава від 20.10.2022 провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі № 554/6141/22. Представник позивача адвокат Тимофеєва Ю.А. звернулася до суду із заявою про відновлення провадження у справі, оскільки 09.11.2022 рішенням Октябрського районного суду м. Полтави позов [PERSON] до приВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ЮНІВЕС» про поновлення строку, захист прав споживача, стягнення невиплаченої частини страхового відшкодування у цивільній справі № 554/6141/22, розглянуто та задоволено. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтава від 07.02.2023 провадження у справі відновлено. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтава від 25.11.2024 закрити підготовче провадження по цивільній справі за позовом\~\~ [PERSON] до ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ЮНІВЕС» про захист прав споживачів, призначено справу до судового розгляду по суті на 21.01.2025. ПрАТ СК «ЮНІВЕС» направлено письмові пояснення по справі, зі змісту якого вбачається, що відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог. В обґрунтування заперечень відповідач посилається на те, що предметом позовних вимог у справі є стягнення пені за прострочення сплати суми страхового відшкодування, а саме за період з двадцять восьмого травня 2019 року по двадцять восьме травня 2020 року, разом з тим враховуючи те, що в зазначений період прострочення ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» не існувало (що встановлено постановою Полтавського апеляційного суду від 31.10.2023 у справі № 554/5242/21) позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові заяви по суті справи, докази наявні в матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як було встановлено судом, 26 грудня 2017 року о 08.45 по вул. Зіньківська в м.Полтаві сталася ДТП за участю автомобіля ГАЗ 33021, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобілем OPEL TIGRA, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Згідно постанови Київського районного суду м.Полтави від 18.01.2018 у справі №552/65/18, [PERSON] порушив п.31.1 ПДР, а тому визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП . Власником автомобіля OPEL TIGRA, д.н.з. [NUMBER] , є [PERSON] , що слідує із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . Згідно Полісу № AM/2094271 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, строком дії з 02.12.2017 по 01.12.2018, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля ГАЗ 33021, д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] застрахована у ПрАТ «СК «ЮНІВЕС», страхова сума за шкоду заподіяну майну 100 000 грн. Двадцять шостого грудня 2017 року ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» отримано повідомлення від [PERSON] про вказане ДТП. 31 січня 2018 року [PERSON] подано до ПрАТ СК «ЮНІВЕС» заяву про виплату страхового відшкодування Відповідачем ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» 10 травня 2018 року прийнято рішення про виплату страхового відшкодування у сумі 10 344 грн. 48 коп., про що складений страховий акт № ГО-10843/ХВ від 10 травня 2018 року. Згідно платіжного доручення №26320 від 11 травня 2018 року [PERSON] було виплачено страхове відшкодування у сумі 10 344, 48 грн. Не погоджуючись з розміром виплаченого страхового відшкодування, [PERSON] подано позов до Октябрького районного суду міста Полтави, в якому [PERSON] просила скасувати частково рішення ПрАТ «СК«ЮНІВЕС», як страховика, яке прийнято 10 травня 2018 року у формі страхового акту № ГО-10843/ХВ, - в частині визначення розміру належного їй страхового відшкодування по страховому випадку від 26 грудня 2017 року за страховим полісом №AM/2094271 у розмірі 10344,48 грн.; зобов?язати ПрАТ «СК«ЮНІВЕС», як страховика, внести зміни до страхового акту № ГО-10843/ХВ від 10 травня 2018 року в частині визначенні розміру належного їй страхового відшкодування по страховому випадку від 26 грудня 2017 року за страховим полісом №AM/2094271, визначивши його у розмірі 30102 грн. 14 коп. замість раніше визначеного - 10344,48 грн. Рішенням Октябрського районного суду міста Полтави від 04 серпня 2021 року у справі № 554/11375/19 позовні вимоги [PERSON] задоволено, скасовано частково рішення ПрАТ «СК «ЮНІВЕС», як страховика, яке прийнято 10 травня 2018 року у формі страхового акту № ГО-10843/ХВ, - в частині визначення розміру належного [PERSON] страхового відшкодування по страховому випадку від 26 грудня 2017 року за страховим полісом №AM/2094271 у розмірі 10344,48 грн. Зобов`язано відповідача ПрАТ «СК«ЮНІВЕС», як страховика, внести зміни до страхового акту №ГО - 10843/ХВ від 10 травня 2018 року в частині визначенні розміру належного [PERSON] страхового відшкодування по страховому випадку від 26 грудня 2017 року за страховим полісом №AM/2094271, визначивши його у розмірі 30102 грн. 14 коп. замість раніше визначеного 10344,48 грн. Постановою Полтавського апеляційного суду від 06.12.2021 рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 04.08.2021 залишено без змін. Отже рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 04 серпня 2021 року у справі №554/11375/19 набрало чинності 06.12.2021. На виконання рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 06.12.2021 ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» внесено зміни до страхового акту №ГО-10843/ХВ від 10 травня 2018 року в частині визначенні розміру належного [PERSON] страхового відшкодування по страховому випадку від 26 грудня 2017 року за страховим полісом №AM/2094271, визначивши його у розмірі 30102 грн. 14 коп., 18.11.2022 ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» перераховано позивачу недоплачену частину страхового відшкодування в розмірі 19757,66 грн., а також здійснено виплату пені за період прострочення ПрАТ «СК ЮНІВЕС» в частині виплати недоплаченої частини страхового відшкодування за період з 07.12.2021 по 17.11.2022.Таким чином, рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 04 серпня 2021року у справі №554/11375/19 виконано. В провадженні Октябрського районного суду міста Полтави перебувала справа №554/5242/21 за позовом [PERSON] до ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» про стягнення пені у розмірі 2926 грн. 01 коп. за прострочення виплати страхового відшкодування за страховим випадком від 26 грудня 2017 року за полісом АМ/2094271 за період з 01 червня 2020 року до 31 травня 2021 року. Рішенням Октябрського районного суду міста Полтави від 28.03.2023 позов [PERSON] до ПрАТ «СК`ЮНІВЕС» про стягнення пені за прострочення страхового відшкодування за страховим випадком задоволено, стягнуто з ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» на користь [PERSON] пеню у розмірі 2926 грн. 01 коп. за прострочення виплати страхового відшкодування за страховим випадком від 26 грудня 2017 року за полісом АМ/2094271 з 01 червня 2020 року до 31 травня 2021 року, стягнуто з ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» на користь держави судовий збір у сумі 908 грн. Постановою Полтавського апеляційного суду від 31.10.2023 апеляційну скаргу ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» на рішення Октябрського районного суду міста Полтави від 28.03.2023 у справі №554/5242/21 задоволено частково, оскаржуване рішення змінено. Стягнуто з ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» на користь [PERSON] пеню у розмірі 2926,01 грн. за прострочення виплати страхового відшкодування за страховим випадком від 26 грудня 2017 року за полісом АМ/2094271 у період часу з 07 грудня 2021 року до 17 листопада 2022 року. Постанова Полтавського апеляційного суду від 31.10.2023 набрала чинності в день її проголошення. Так, в мотивувальній частині постанови Полтавський апеляційний суд зазначив: «Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, суд першої інстанції визнав, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути пеню за прострочення виплати страхового відшкодування за період з 01 червня 2020 року по 31травня 2021 року у розмірі 2\~926,01 грн. Проте, погодитися з висновками суду першої інстанції не можна, оскільки обов?язок відповідача «ЮНІВЕС» зробити перерахунок страхового відшкодування та здійснити відповідну оплату у розмірі 19 757,66 грн. виник з наступного дня після набрання рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 04 серпня 2021 року законної сили, тобто з 07 грудня 2021 року.». Таким чином Полтавський апеляційний суд у постанові від 31.10.2023 встановив, що прострочення ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» зі сплати недоплаченої частини страхового відшкодування виникло з 07.12.2021. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовано Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до пункту 36.5. статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Враховуючи те, що позивач просить стягнути з відповідача пеню за період з двадцять восьмого травня 2019 року по двадцять восьме травня 2020 року, тобто за період в який прострочення відповідача було відсутнє, що встановлено Полтавським апеляційним судом у постанові від 31.10.2023 в справі № 554/5242/21 та підтверджується матеріалами справи, обов`язок відповідача з виплати пені у вказаний період відсутній, а тому позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Відповідно до ст. 549 ЦПК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом с неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного бо неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки с грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом. Виходячи із змісту ч. 2 ст. 55ЦК України, тільки договірна неустойка може визначатися як у вигляді грошової суми, так і у виді іншої майнової цінності. Так відповідно до ч. 9 ст. 12 Закону України «Про захист прав споживачів» якщо всупереч вимогам цієї статті протягом установлених строків, а саме (У разі реалізації продукції поза торговельними або офісними приміщеннями продавець (виконавець) повинен повернути сплачені гроші без затримки не пізніше тридцяти днів з моменту повідомлення споживачем про розірвання договору. Споживач має право не повертати продукцію або результати роботи чи послуги до моменту повернення йому сплаченої ним суми грошей). Продавець (виконавець) не здійснює повернення сплаченої суми грошей за продукцію у разі розірвання договору, споживачеві виплачується неустойка в розмірі одного відсотка вартості продукції за кожний день затримки повернення грошей. Крім того нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання договірного зобов`язання припиняється через 6 місяців з дня, коли боржник повинен був виконати зобов`язання, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 6 ст. 232 ГК). Тобто за законом неустойка може бути нарахована тільки за 6 місяців, навіть якщо боржник і затримує виконання зобов`язань на 12 місяців і довше. Також розмір пені для суб`єктів господарювання не може перевищувати подвійну облікову ставку Національного банку України. Отже, якщо відповідальність страховика за невиконання грошового зобов`язання (сплати страхової виплати/страхового відшкодування) у договорі страхування не визначена, тоді слід керуватися приписами частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів». Згідно із цією нормою, коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) надання послуги згідно із договором, за кожний день прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості послуги, якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість послуги не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення». Відповідно до п. 5 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів», у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує позивачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року). Виходячи з аналізу зазначених норм, а також оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання щодо судових витрат, згідно статті 141 ЦПК України, суд враховує, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, тому за рахунок відповідача не відшкодовуються.

Outcome: dismissed