Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «НОВОБУДОВА» звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 4 047, 13 грн. з [PERSON] ; 1 073, 41 грн. з [PERSON] ; 1 073, 41 грн. з [PERSON] ; судовий збір у розмірі 1 978, 50 грн. з [PERSON] ; судовий збір у розмірі 524, 75 грн. з [PERSON] ; судовий збір у розмірі 524, 75 грн. з [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] , а тому як власники зобов`язані утримувати майно, що їм належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Також приймаючи до уваги положення Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» [PERSON], [PERSON] , [PERSON] як співвласники багатоквартирного будинку зобов`язані вчасно та у повному обсязі сплачувати щомісячні та разові внески та платежі. Натомість, в добровільному порядку заборгованість не погашена, через що Товариство з обмеженою відповідальністю «НОВОБУДОВА» звернулося до суду із вказаним позовом. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 08 серпня 2024 року позовну заяву Товариство з обмеженою відповідальністю «НОВОБУДОВА» було залишено без руху. 03 жовтня 2024 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВОБУДОВА» про зменшення розміру позовних вимог. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 02 грудня 2024 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 15 січня 2025 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВОБУДОВА» про розгляд справи за його відсутності. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 223 ЦПК України). Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що ніщо не перешкоджає особі добровільно відмовитись від гарантій справедливого судового розгляду у однозначний або у мовчазний спосіб. Проте для того, щоб стати чинною з точки зору Конвенції, відмова від права брати участь у судовому засіданні повинна бути зроблена у однозначний спосіб і має супроводжуватись необхідним мінімальним рівнем гарантій, що відповідають серйозності такої відмови. До того ж, вона не повинна суперечити жодному важливому громадському інтересу рішення ЄСПЛ (Hermi проти Італії, § 73; Sejdovic проти Італії § 86). Окрім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини- в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (Рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України»). За таких підстав судом визнано за можливе розглядати справу на підставі доказів, наявних у матеріалах справі, та за погодженням сторін, третіх осіб й згідно поданих ними заяв. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору суд по суті встановив. За змістом ч.ч.1, 2, 3,4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений статтею 16 ЦК України. Дослідивши матеріали справи, судом було встановлено наступне. Судом встановлено, що є Товариство з обмеженою відповідальністю «НОВОБУДОВА» є юридичною особою, предметом діяльності якої відповідно до Статуту є надання житлово-комунальних послуг мешканцям будинків та іншим юридичним та фізичним особам, експлуатація та обслуговування житлового фонду, внутрішньобудинкових інженерних мереж, систем та обладнання об?єктів соціально-побутового призначення, в тому числі технічне обслуговування, реконструкція, капітальний і поточний ремонти та ін. Відповідно до рішення правління АТ ХК «Київміськбуд» №172 від 05.09.2005 року житловий багатоквартирний будинок за адресою: [ADDRESS] був переданий ТОВ «НОВОБУДОВА» в експлуатацію та обслуговування. Згідно Авізо №303 від 26.07.2006 р. АТ ХК «Київміськбуд» передало ТОВ «НОВОБУДОВА» на баланс для зарахування в основні фонди житловий багатоквартирний будинок за адресою: [ADDRESS] . Згідно з даними реєстрових книг комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» квартира [ADDRESS] на праві власності зареєстрована: -52/100 частини за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (в рівних долях) на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 10.07.2009 року № [NUMBER] . - 48/100 частини за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, укладеного з [PERSON] і посвідченим [INFO] . З огляду на вищезазначене: - [PERSON] є власником спірної квартири у розмірі 65,34/100 частки власності на квартиру; - [PERSON] є власницею спірної квартири у розмірі 17,33/100 частки власності на квартиру; - [PERSON] є власницею спірної квартири у розмірі 17,33/100 частки власності на квартиру; Рішенням зборів співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] проведених 12.03.2020 року, оформленого протоколом зборів співвласників Будинку від 27.03.2020 року, ТОВ «Новобудова» визначено управителем вказаного багатоквартирного будинку, затверджено умови договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, обрано уповноважених осіб співвласників під час укладання, внесення змін та розірвання договору на управління багатоквартирним будинком, та уповноважено Товариство на укладення з підрядною організацією договору про надання послуги з вивезення твердих побутових відходів на умовах погоджених сторонами та здійснювати розрахунки зі співвласниками за спожиті послуги. Протокол зборів співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] від 27.03.2020 року, на яких ТОВ «Новобудова» визначено управителем багатоквартирного будинку [ADDRESS] , затверджено умови договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, обрано уповноважених осіб співвласників під час укладання, внесення змін та розірвання договору з управителем, та уповноважено ТОВ «НОВОБУДОВА» на укладення з підрядною організацією договору про надання послуги з вивезення твердих побутових відходів на умовах погоджених сторонами та здійснювати розрахунки зі співвласниками за спожиті послуги передано ТОВ «Новобудова» за дорученням співвласників Будинку на зберігання до органу місцевого самоврядування (до Департаменту житлово-комунальної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА). 30 квітня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «НОВОБУДОВА» та уповноваженими зборами співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] особами, які діють на підставі Протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку від 27.03.2020 року - підписаний Договір №4-6 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком. Згідно укладеного Договору №4-6 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 30.04.2020 р. ціна послуги з управління (крім квартир та нежитлових приміщень першого поверху) становить :7,79 гривень (в тому числі податок на додану вартість) на місяць за 1 кв. метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення у будинку та включає: витрати на утримання будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна будинку в розмірі 6.71 гривень відповідно до кошторису витрат на утримання будинку та прибудинкової території, що міститься у додатку 5 до договору: винагороду управителю в розмірі 1.08 гривень на місяць. Таким чином, враховуючи площу квартири [ADDRESS] , а саме 136 кв. м., загальна вартість послуги з управління багатоквартирним будинком становить в період з 01.08.2021р. по 01.01.2024р. - 1 059 грн. 44 коп. в місяць. Крім того, рішенням зборів співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] , проведених 12 березня 2020 року, оформленого протоколом зборів співвласників від 27 березня 2020 року, ТОВ «НОВОБУДОВА» уповноважено на укладення з підрядною організацією договору про надання послуги з вивезення твердих побутових відходів на умовах погоджених сторонами та здійснювати розрахунки зі співвласниками за спожиті послуги. Послуги з вивезення твердих побутових відходів надаються спеціалізованою організацією ДІЇ «Фірма Альтфатер Київ» на договірних умовах з Товариством з обмеженою відповідальністю «НОВОБУДОВА». Нарахування оплати за вивезення побутових відходів здійснюється згідно Закону №2189-VIII, Розпоряджень виконавчого органу Київської міської ради про затвердження норм та тарифів на відповідні послуги. Згідно з п.1 додатку до Розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 04.04.2018 року №551 «Про затвердження норм надання послуг з вивезення побутових відходів у м. Києві на 2018-2022 роки», та Київської міської військової адміністрації від 31.01.2023 року №59 «Про затвердження норм надання послуг з вивезення побутових відходів у м. Києві на 2023-2027 роки» для об?єкта утворення «Житлові будинки багатоквартирні упорядковані» розрахунковою одиницею є людина (мешканець). Вартість послуг з вивезення твердих побутових відходів для Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВОБУДОВА» становить: - в період з 01.08.2021 р. по 01.01.2022 р. - 114 грн. 55 коп. за 1 куб.м. в місяць; - в період з 01.01.2022 р. по 01.01.2023 р. - 126 грн. 00 коп. за 1 куб.м. в місяць; - в період з 01.01.2023 р. по 01.01.2024 р. - 151 грн. 96 коп. за 1 куб.м. в місяць. Виходячи з норм надання послуг з вивезення твердих побутових відходів у м. Києві вартість вказаної послуги на 1 особу в місяць у багатоквартирному будинку [ADDRESS] , в тому числі квартирі №282 становить: - в період з 01.08.2021 р. по 01.01.2022 р. - 20 грн. 52 коп.; - в період з 01.01.2022 р. по 01.01.2023 р. - 22 грн. 68 коп.; - в період з 01.01.2023 р. по 01.01.2024 р. - 27 грн. 35 коп. З 01.01.2024 року перейшов в управління до ОСББ. У багатоквартирному будинку [ADDRESS] , Товариством з обмеженою відповідальністю «НОВОБУДОВА» безперебійно надавались житлово-комунальні послуги. Однак, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не сплачують за спожиті житлово-комунальні послуги. В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва. перебуває цивільна справа №761/33144/21 за позовом ТОВ «НОВОБУДОВА» до [PERSON] , [PERSON] [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги за адресою: [ADDRESS] за період з 01.11.2016 р. по 01.08.2021 р. в розмірі 9 506 грн. 80 коп.. Розрахунок заборгованості являє собою звід даних, отриманих в результаті опрацювання інформації (нормативної та фінансової) про сплату споживачами плати за отримані житлово-комунальні послуги. В розрахунку заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, що надається разом із позовною заявою міститься посилання на вхідне сальдо на 01.08.2021р. в сумі 9 506 грн. 80 коп. та графа «Сплата», в якій відображено оплати в сумі 28 077 грн. 10 коп. Загальна сума заборгованості згідно розрахунку заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 14 657 грн. 26 коп. включає в себе вхідне сальдо на 01.08.2021р. в розмірі 9 506 грн. 80 коп. (заборгованість [PERSON] , [PERSON] [PERSON] що перебуває на розгляді в рамках цивільної справи №761/33144/21) та нарахування за період з 01.08.2021р. по 01.01.2024р., що відображається у графі «Всього нарахування» у розмірі 33 227 грн. 56 коп., з урахуванням оплат Відповідача, що відображається в графі «Сплата» у розмірі 28 077 грн. 10 коп. З огляду на те, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] порушили грошове зобов?язання, а саме цивільно-правовий обов`язок з оплати наданих житлово-комунальних послуг, - у Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВОБУДОВА» виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до 4.2 ст.625 ЦК України. До вимог про стягнення суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних , передбачених статтею 625 ЦК України, застосовується загальна позовна давність (стаття 257 ЦК України). Відповідно до пп. 4 п. З розділу ІІ "Прикінцеві положення" Закону №530-1X зазначено, що на час дії карантину або обмежувальних заходів, пов?язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги. У постанові Верховного Суду України від 06.06.2012 у справі №6-49цс12, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі №373/2054/16-ц наголошено на тому, що встановлене ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер. Отже, положення пи. 4 п. З Прикінцевих положень Закону №530-IX не застосовуються під час нарахування та стягнення 3% річних й інфляційних втрат. З 24 лютого 2022 року відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено режим воєнного стану. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 5 березня 2022 р. №206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх несплати або оплати не в повному обсязі. Крім того, Кабінет Міністрів України своєю Постановою №1405 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати житлово-комунальних послуг» від 29.12.2023р. скасував заборону на нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість. утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Враховуючи вищевикладене, загальний розмір заборгованості [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] за спожиті ними житлово-комунальні послуги за період з 01.08.2021 року по 01.01.2024 року становить 6 193 гривні 95 коп., з них: - основний борг за період з 01.08.2021 року по 01.01.2024 року: 5 150 грн. 46 коп. - 3 % річних від простроченої суми за період з 01.08.2021 року по 01.02.2022 року та з 01.01.2024 року по 01.07.2024 року: 269 грн. 00 коп. - інфляційні нарахування за період з 01.08.2021 року по 01.02.2022 року та з 01.01.2024 року по 01.07.2024 року: 774 грн. 49 коп. Загальний розмір заборгованості [PERSON] за спожиті ним житлово-комунальні послуги з урахуванням 65,34/100 частки власності на квартиру складає 4 047 грн. 13 коп., з них: - основний борг: 3 365 грн. 32 коп.(5 150,46/100% х 65,34%); - 3 % річних від простроченої суми: 175 грн. 76 коп. (351,62/100% х 65,34%); - інфляційні нарахування: 506 грн. 05 коп. (1 021,67/100% х 65,34%). Загальний розмір заборгованості [PERSON] за спожиті нею житлово-комунальні послуги з урахуванням 17,33/100 частки власності на квартиру складає 1 073 грн. 41 коп., з них: - основний борг: 892 грн. 57 коп. (5 150,46/100% х 17,33%); - 3 % річних від простроченої суми: 46 грн. 62 коп. (351,62/100% х 17,33%); - інфляційні нарахування: 134 грн. 22 коп. (1021,67/100% х 17,33%). Загальний розмір заборгованості [PERSON] за спожиті нею житлово-комунальні послуги з урахуванням 17,33/100 частки власності на квартиру складає 1 073 грн. 41 коп., з них: - основний борг: 892 грн. 57 коп. (5 150,46/100% х 17,33%); - 3 % річних від простроченої суми: 46 грн. 62 коп. (351,62/100% х 17,33%); - інфляційні нарахування: 134 грн. 22 коп. (1021,67/100% х 17,33%) Щодо позовних вимог, суд дійшов наступних висновків. За змістом статті 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» до виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься: питання про використання спільного майна; затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. У статті 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» зазначено, що об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання, зокрема: встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів. Стаття 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачає, що співвласник зобов`язаний виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Згідно із статтею 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право, зокрема: вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, утому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів. Частиною першою статті 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», передбачено, що частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Статтею 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів. Частиною другою статті 21 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»). Встановлено, що порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, встановлюються загальними зборами об`єднання відповідно до законодавства та статуту об`єднання. Відповідно до ч. 1 ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка є власником приміщення у житловому комплексі, в якому створено ОСББ зобов`язана здійснювати платежі та внески на утримання і ремонт спільного майна незалежно від членства в об`єднанні, а тому за наявності підтверджень виплат на управління, утримання та збереження будинку така сума підлягає стягненню. Вказані обставини викладені у постанові Верховного суду України від 27.01.2016 за N 3-1028гс15, яка у відповідності до вимог ст. 263 ЦПК України може бути застосована судом. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зміст положення частини четвертої статті 319 ЦК України про те, що власність зобов`язує, яке має більш загальний характер, фактично розкривається через закріплений у наступній частині цієї статті принцип, що забороняє власникові використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Статтею 322 ЦК України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 1 ст. 151 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Судом враховано, що за умовами ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 12 ЦПК України, встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. При цьому сторона самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і у ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов, суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами за допомогою належних, достовірних, достатніх та допустимих доказів. Сторони самостійно визначають обсяг, зміст та достатність доказів, що надають до суду. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі "Ващенко проти України" (Заява N 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, суд позбавлений повноваження на вихід за межі принципу диспозитивної і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Враховуючи вищевикладене, позивачем належними та допустимими доказами доведено обставини, викладені у позовній заяві, котрі відповідачем в ході розгляду справи не спростовано. Виходячи із принципу диспозитивної цивільного судочинства, визначеного ст. 13 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає справу лише в межах заявлених сторонами вимог і лише на підставі поданих ними доказів, а також, враховуючи норми ст. 81 ЦПК України, якою встановлено обов`язок кожної сторони довести ті, обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість по оплаті за спожиті житлові послуг за період з серпня 2021 року по січень 2024 року на суму у розмірі 6 193,95 грн. Щодо розподілу судових витрат, суд дійшов наступних висновків. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.1 ст. 141 ЦПК України). Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.2 ст. 141 ЦПК України). Оскільки позовні вимоги задоволені у повному обсязі, суд відповідно до ст.88 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення ст. 141 ЦПК України й судові витрати (судовий збір) у сумі 3 028 гривень 00 копійок стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, а також з урахуванням Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», Житлового кодексу України, ст. 319, 322, 509, 525, 526 ЦК України, та

Outcome: approved