Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-27 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмільницьке" про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності на майно. Позов мотивований тим, що згідно договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 06.04.2021 позивач придбав у ТОВ "Хмільницьке" будинок механізатора площею 209, 1 кв.м., який знаходиться по [ADDRESS] . На виконання вказаної угоди позивач одразу сплатив на користь ТОВ "Хмільницьке" 18300 грн. Відповідач зобов`язувався в термін 24 місяці, тобто не пізніше 06.04.2023 посвідчити договір купівлі-продажу нотаріально, однак відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення, в зв`язку з чим позивач просить визнати дійсним вказаний договір купівлі- продажу та визнати за ним право власності на вищезазначене майно. Ухвалою суду від 21.11.2024 у справі відкрито загальне позовне провадження, відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Відзив до суду не надходив. Ухвалою суду від 23.12.2024 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. В судове засідання сторони не з`явилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач позовні вимоги підтримав, представник відповідача позовні вимоги визнав та не заперечив щодо їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (копія на а.с. 34) ТОВ "Хмільницьке" є власником будинку механізатора площею 209, 1 кв.м., який знаходиться по [ADDRESS] . 06.10.2021 між ТОВ "Хмільницьке" та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу будинку механізатора площею 209, 1 кв.м., який знаходиться по [ADDRESS] (копія на а.с. 4-5). Згідно п. 1.3 договору сторони зобов`язались нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу на протязі 24 місяців з моменту його підписання. Вартість відчужуваних нежитлових приміщень 18300 грн. (п. 1.2 договору) . Згідно акту прийому-передачі від 06.04.2021 (копія на а.с. 6) будинок механізатора площею 209, 1 кв.м., який знаходиться по [ADDRESS] передане покупцю. Відповідно до рішення 42 сесії 8 скликання Війтівецької сільської ради № 592 від 21.04.2023 в с. Лісогірка Хмільницького району Вінницької області вулицю Жовтнева перейменовано на вулицю Квітнева (копія на а.с. 19). Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України). Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 02 липня 2019 року у справі № 48/340, від 22 жовтня 2019 року у справі № 923/876/16. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (стаття 317 ЦК України). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України). Відповідно до частин першої та другої статті 209 ЦК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, Правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Власник нерухомого майна має право встановити (скасувати) вимогу нотаріального посвідчення договору (внесення змін до договору), предметом якого є таке майно чи його частина, крім випадків, якщо відповідно до закону такий договір підлягає нотаріальному посвідченню. Встановлення (скасування) вимоги є одностороннім правочином, що підлягає нотаріальному посвідченню. Така вимога є обтяженням речових прав на нерухоме майно та підлягає державній реєстрації в порядку, визначеному законом. Частино ю 1 ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Відповідно до частини першої статті 220 ЦК України уразі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Згідно з частиною другою статті 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Як встановлено в ході розгляду справи та не оспорюється сторонами, позивач виконав умови спірного договору щодо сплати вартості нерухомого майна та на даний час ним користується. 29.10.2024 позивачем на адресу ТОВ "Хмільницьке" було направлено лист, в якому він просить 05.11.2024 о 12:25 год. прибути уповноваженого представника до приватного нотаріуса Демянюк Л. А. для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу (копія на а.с. 25). Копію вказаного лист відповідач отримав 02.11.2024. Згідно свідоцтва приватного нотаріуса Дем`янюк Л. А. (а.с. 27) нею посвідчено, що [PERSON] 05.11.2024 о 12:25 знаходився у приміщенні за адресою робочого місця, приватного нотаріуса Хмільницького районного нотаріального округу Вінницької області Дем`янюк Л. А., однак договір сторонами не посвідчений, право власності на нерухоме майно за позивачем не зареєстровано. Однією з умов застосування частини другої статті 220 ЦК України та визнання правочину дійсним у судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата другою стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин. Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Таким чином, в ході судового розгляду позивачем доведено, що відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі продажу укладеного між сторонами 06.04.2021, хоча позивачем на виконання умов договору сплачена повна вартість майна та воно згідно акту прийому-передачі передано йому. Ухилення відповідача від посвідчення договору перешкоджає реалізації прав позивача як власника вказаного майна. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved