Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-22 00:00:00

До суду надійшла заява Виконавчого комітету Хмелівської сільської ради як органу опіки і піклування, в якій він просить суд визнати недієздатним [PERSON] , [INFO] , призначити опікуном над ним його троюрідного брата [PERSON] , 2000 р.н., який проживає за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що в КУСОР Хмелівському психоневрологічному інтернаті з 11 вересня 2023 року знаходиться на повному державному утриманні [PERSON] , який має хронічне психічне захворювання за діагнозом: Шизофренія інший тип (профшизофренія) параноїдна форма, безперервний тип перебігу. У наслідок психічного захворювання підопічний нездатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Встановлення психічного стану підопічного можливе лише шляхом призначення судово-психіатричної експертизи. У разі визнання [PERSON] недієздатним, просять призначити його опікуном ним його троюрідного брата [PERSON] , про що додають подання Виконавчого комітету Хмелівської сільської ради про можливість призначення [PERSON] опікуном [PERSON] . Ухвалою судді від 20 грудня 2024 року по справі відкрито провадження, з призначенням судового засідання. Представник Виконавчого комітету Хмелівської сільської ради в клопотанні до суду підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив призначити судово-психіатричну експертизу для визначення психічного стану Бурмаки Л.Ю. Представник КУСОР Хмелівського психоневрологічного інтернату в заяві до суду просив справу розглядати без його участі, вимоги заяви підтримав, просив призначити судово-психіатричну експертизу для визначення психічного стану [PERSON] [PERSON] також в заяві до суду просив справу розглядати без його участі, вимоги заяви підтримав, просив їх задовольнити. Захисник в заяві до суду не заперечував щодо призначення експертизи, просив проводити судове засідання без його участі. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з положеннями ст.ст. 295-296 ЦПК України заява про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, у тому числі неповнолітньої особи, чи визнання фізичної особи недієздатною подається до суду за місцем проживання цієї особи, а якщо вона перебуває на лікуванні у закладіз наданняпсихіатричної допомоги-за місцезнаходженнямцього закладу. Заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги. Відповідно до ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка (ч. 1 ст. 41 ЦК України). Частиною 1 статті 60 ЦК України визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , перебуває на повному державному утриманні та проживає в КУСОР Хмелівському психоневрологічному інтернаті з 11 вересня 2023 року і по теперішній час, що підтверджується довідкою № 3/1357 від 16.12.2024 р. Згідно медичної картки КНП «Краснопільська лікарня» №01-1517/484 від 04.09.2023 р. [PERSON] , [INFO] , має хронічне психічне захворювання за діагнозом: «Шизофренія інший тип (прифшизофренія) параноїдна форма, безперервний тип перебігу. Може перебувати в психоневрологічному інтернаті, потребує постійного стороннього догляду. Відповідно до довідки № 3/1356 від 16.12.2024 [PERSON] постійно відвідує в даному закладі свого троюрідного брата [PERSON] , забезпечує його засобами особистої гігієни, солодощами, одягом та взуттям. Згідно з витягу з реєстру територіальної громади від 13.11.2024 р. [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . За місцем\~реєстрації [PERSON] - [ADDRESS] , створені належні умови для проживання та догляду, опікуном може бути, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов від 29.11.2024 р. Відповідно до довідки ТОВ «ВАШ ЛІКАР В.А.М.» № 690 від 26.11.2024 [PERSON] , [INFO] , за станом здоров`я може надавати соціальні послуги. Як вбачається з характеристики голови Сумської обласної ради [PERSON] працює на посаді помічника заступника голови ради відділу забезпечення діяльності керівництва обласної ради (патронатна служба) виконавчого апарату Сумської обласної ради з 22 листопада 2022 року, є відповідальним, сумлінним, кваліфікованим, ініціативним та творчим працівником, який користується повагою в колективі. Хмелівська сільська рада Роменського району в поданні до суду просить призначити судово-психіатричну експертизу для визначення психічного стану [PERSON] , [INFO] , визнати його недієздатним та призначити опікуном над ним - його троюрідного брата [PERSON] , 2000 р.н., який проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 298 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Заявник подав до суду письмове клопотання про призначення судово-психіатричної експертизи [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 23.01.2025 року відмовлено у задоволенні клопотання про призначення судово-психіатричної експертизи [PERSON] , [INFO] , оскільки виходячи з буквального тлумачення вказаної вище норми права, суд не повинен призначати судово-психіатричну експертизу у кожній справі про визнання особи недієздатною чи обмежено дієздатною. Призначення такої експертизи обумовлено наявністю достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи, які повинні бути підтверджені вивченими судом доказами у справі. Зважаючи на встановлені у судовому засіданні фактичні обставини, на підставі вивчених доказів, суд вважає, що у цій справі відсутні достатні дані, які б свідчили про хронічний психічний розлад здоров`я у [PERSON] , а тому відсутні підстави для задоволення клопотання заявника про призначення у справі судово-психіатричної експертизи. У відповідності достатті 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Частиною першою статті 39 ЦК України визначено, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (частина перша статті 40 ЦК України). Тлумачення зазначених норм права дає підстави стверджувати, що недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння. У пункті 1 частини другої статті 293 ЦПК України зазначено, що обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи суд розглядає в окремому провадженні. Відповідно до частини третьої статті 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги. Згідно з частиною третьою статті 297 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу /частина перша статті 298 ЦПК України/. У постанові Верховного Суду від 17 травня 2021 року у справі № 636/398/19 (провадження № 61-5685св20) зазначено, що за положеннями частини першої статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Зміст цієї норми слід тлумачити таким чином, що суд має право, але не зобов`язаний визнати фізичну особу недієздатною. Частиною другою статті 39 ЦК України передбачено, що порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється ЦПК України. Відповідно достатті 239 ЦПК Українисуд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Метою проведення судово-психіатричної експертизи є з`ясування наявності чи відсутності психічного розладу, здатного вплинути на усвідомлення особою своїх дій та керування ними. Стаття 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначає презумпцію психічного здоров`я. Кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Відповідно до положень частини першої статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. Згідно зістаттею 105 ЦПК України призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити, зокрема психічний стан особи. Порядок проведення судово-психіатричної експертизи затверджено Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 травня 2018 року №865, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14 червня 2018 року за № 719/32171. Предметом судово-психіатричної експертизи є психічний стан особи у певні юридично значимі проміжки часу. Психічний стан особи у певні юридично значимі проміжки часу визначається з метою надання відповіді на запитання, поставлені особою або органом, яка (який) залучила(в) експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи. Об`єктами експертизи є: матеріали цивільної справи, медична документація, аудіовізуальні матеріали та інша інформація про психічний стан особи, відповідно якої проводиться експертиза. Статтею 110 ЦПК України встановлено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. Відповідно достатті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання [PERSON] недієздатним, оскільки належними та допустимими доказами не підтверджено наявності в останнього хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. За змістом статті 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів, зокрема повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Як проголошує частина перша статті 60 Цивільного кодексу України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Розглядаючи обставини цієї справи в контексті вказаних норм права чинне законодавство дозволяє призначати одного або кількох опікунів тільки недієздатній фізичній особі, яка не може самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. У данному випадку ніщо не вказує на те, що [PERSON] не може самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки і потребує опіки. Визначальним у даній справі є сааме питання дотримання прав останнього, який\~вважається таким, який не має стійкого хронічного психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає, що у задоволенні заяви про визнання особи недієздатною і призначення опікуна слід відмовити.

Outcome: dismissed