Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-16 00:00:00

Представник Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради звернулася до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON] , [INFO] , до психіатричного закладу для надання психіатричної допомоги в примусовому порядку. Свої вимоги представник заявника обґрунтувала тим, що\~ [PERSON] було госпіталізовано 14.01.2025 року до психіатричного стаціонару для лікування у зв`язку з наявністю у неї тяжкого психічного розладу Шизофренія, параноїдна форма, безперервний перебіг, галюцінаторно-параноїдний синдром, виражений змішаний тип дефекту, поточний процес, який обумовлює її небезпеку для себе та оточуючих. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є Е-направлення на госпіталізацію, видане 13.01.2025 року лікарем [PERSON] та заява родички [PERSON] . [PERSON] . На думку заявника, хвора потребує госпіталізації до психіатричного закладу. У судовому засіданні представник заявника лікар-психіатр Суходолов Є.П. просив задовольнити заяву та госпіталізувати [PERSON] , пояснивши, що [PERSON] має ознаки тяжкого психічного розладу, у зв`язку з чим: Збуджена. Агресивна. Контакту недоступна. Мова не по суті. Не дає себе оглянути, кричить. Критика до свого стану відсутня, діагноз: Шизофренія, параноїдна форма, безперервний перебіг, галюцинаторно-параноїдний синдром, виражений змішаний тип дефекту, поточний процес та підтвердив обгрунтованість рішення про госпіталізацію у примусовому порядку. Також лікар-психіатр [PERSON] повідомив, що [PERSON] лікувалася 44 рази в стаціонарі Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги». Після виписки з лікарні стан покращується, але не надовго, оскільки самостійно лікуватись відмовляється, проживає вдома сама, становить небезпеку для себе та оточуючих, затопила квартиру сусідів, не здатна самостійно про себе піклуватись. [PERSON] в судовому засіданні говорила невиразно та не змістовно, згоди на лікування висловила.\~\~ Прокурор в судовому засіданні просила задовольнити заяву. Захисник-адвокат Зінченко О.В. в судовому засіданні заперечував проти лікування. Розглянувши матеріали справи, вислухавши думки та пояснення учасників процесу, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 16 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, підлягає обов`язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів психіатричного закладу для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадку, коли госпіталізація визнається недоцільною і особа не висловлює бажання залишитися в психіатричному закладі, ця особа підлягає негайній виписці. У випадках, коли госпіталізація особи до психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. В силу ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] було госпіталізовано до Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради за Е-направленням лікаря [PERSON] . При огляді хворої лікарем-психіатром приймального відділення [PERSON] було встановлено, що хвора [PERSON] , виявляє ознаки тяжкого психічного захворювання, у зв`язку з чим: Збуджена. Агресивна. Контакту недоступна. Мова не по суті. Не дає себе оглянути, кричить, Критика до свого стану відсутня. Діагноз: Шизофренія, параноїдна форма, безперервний перебіг, галюцінаторно-параноїдний синдром, виражений змішаний тип дефекту, поточний процес. Висновок потребує госпіталізації до психіатричного закладу. Згідно ч. ч. 2, 5 ст. 27 Закону України «Про психіатричну допомогу» виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного захворювання, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов`язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку. При наданні психіатричної допомоги лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів незалежні у своїх рішеннях і керуються лише медичними показаннями, своїми професійними знаннями, медичною етикою та законом. Лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів несуть відповідальність за прийняті ними рішення відповідно до закону. Рішення, прийняте лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів при наданні психіатричної допомоги, викладається у письмовій формі та підписується лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів. При обстеженні психічного стану в КП «ДБКЛПД» ДОР» комісія лікарів виявила, що хвора [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного захворювання, у зв`язку з чим: Збуджена. Агресивна. Контакту недоступна. Мова не по суті. Не дає себе оглянути, кричить. Критика до свого стану відсутня. Хворій встановлено діагноз: Шизофренія, параноїдна форма, безперервний перебіг, галюцінаторно-параноїдний синдром, виражений змішаний тип дефекту, поточний процес. Висновок потребує госпіталізації до психіатричного закладу. Лікар-психіатр підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, про необхідність проходження курсу лікування у стаціонарних умовах. Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016 року №2-рп/2016 судовий контроль за госпіталізацією недієздатної особи до психіатричного закладу в порядку, передбаченому статтею 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», є необхідною гарантією захисту її прав і свобод, закріплених, зокрема, статтями 29, 55 Основного Закону України. Суд після незалежного і неупередженого розгляду питання щодо госпіталізації недієздатної особи до психіатричного закладу має ухвалити рішення стосовно правомірності обмеження конституційного права такої особи на свободу та особисту недоторканність. Враховуючи, що [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного розладу, суд вважає за необхідне госпіталізувати її в психіатричний заклад в примусовому порядку, оскільки існують підстави, передбачені ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» для її госпіталізації до психіатричного закладу без його усвідомленої згоди. Стаття 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод захищає одне з найголовніших прав людини-право на свободу, однак п. "е" цієї статті передбачає законне затримання психічнохворих, зокрема для надання необхідної їм допомоги.

Outcome: approved