Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-27 00:00:00

Короткий зміст позовним вимог У жовтні 2024 року позивач ТОВ «Коллект Центр» звернувся до суду з позовом, в якому просить: стягнути з [PERSON] заборгованість за Договором № 77476557 від 29 вересня 2021 року в розмірі 32 101,07 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тіло кредиту) - 10050,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 22049,42 грн., нараховані 3% річних за користування грошовими коштами - 1,65 грн.; витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. та понесені витрати на правову допомогу в розмірі 9 000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог вказували, що між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] 29 вересня 2021 року укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 77476557, відповідно до умов якого відповідачу були надані грошові кошти в сумі 10050,00 грн., строком на 30 днів, фіксована процентна ставка становить 1,99% в день. Відповідно до умов договору позичальник до моменту підписання договору вивчив договір та правила надання грошових коштів у позику, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення договору, а також зазначена в правилах процедура і наслідки оформлення позичальником подовження строку користування позикою або застосування авто пролонгації, йому зрозумілі. Цей договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформіційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію». 22 лютого 2022 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 22/02/2022, відповідно до умов якого первісний кредитор відступив право вимоги до боржників, в тому числі за договором № 77476557 стосовно [PERSON] ТОВ «Вердикт капітал» відступило право вимоги ТОВ «Коллект Центр» на підставі договору про відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10 січня 2023 року. В порушення умов договору відповідач належним чином не виконав своїх зобов`язань, у зв`язку з чим має заборгованість в сумі 32 101,07 грн., з яких: заборгованість по основній сумі кредиту - 10050,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 22049,42 грн., нараховані 3% річних за користування грошовими коштами - 1,65 грн. Покликаючись на право правонаступника вимагати стягнення заборгованості, ТОВ «Коллект Центр» просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за договором позики. Рух справи Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 листопада 2024 року головуючим суддею визначено суддю Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 05 листопада 2024 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду на 05 грудня 2024 року. 04 грудня 2024 року представник позивача ТОВ «Коллект Центр» - Ткаченко М.М. за допомогою документа, сформованого в системі «Електронний суд», звернулася до суду з клопотанням про витребування доказів. 05 грудня 2024 року судове засідання по розгляду справи знято з розгляду в зв`язку з перебуванням судді на міжнародній науково-практичній конференції. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 06 грудня 2024 року витребувано у АТ КБ «ПриватБанк»: інформацію, що видавалася [PERSON] , [INFO] , кредитна картка № [NUMBER] ; докази зарахування на картку № [NUMBER] кредитних коштів у сумі 10 050,00 грн., які 29 вересня 2021 року були на неї перераховані, а саме витребувано виписки по [PERSON] за номером картки № [NUMBER] за період із 29 вересня 2021 року по 20 жовтня 2021 року; ідентифікувати дані власника картки та повний номер картки № [NUMBER] , в тому числі, але не виключно прізвище, ім`я, по-батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, серію та номер паспорта, адресу місця проживання, контактні дані (номер телефону, адреса електронної пошти, тощо), та інші відомості про власника вказаної картки; інформацію щодо номеру телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № [NUMBER] за період з 29 вересня 2021 року по 20 жовтня 2021 року; інформацію чи знаходиться номер телефону [NUMBER] в анкетних даних [PERSON] . Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. 27 січня 2025 року представник позивача ТОВ «Коллект Центр» - Ткаченко М.М. за допомогою документа, сформованого в системі «Електронний суд», звернулася до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи та доповнення електронної справи в підсистемі «Електронний суд»всіма наявними матеріалами по справі. В задовоелнні клопотання відмовлено, за відсутності технічної можливості. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся судом належним чином. Судова повістка, копія позовної заяви з додатками та копія ухвали про відкриття провадження надсилалася відповідачу за адресою зареєстрованого місця реєстрації: [ADDRESS] . Судова кореспонденція повернулася на адресу суду без вручення з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Крім того, відповідач повідомлений про дату та час розгляду справи через доставку повідомлення у додатку «Viber». Клопотання про відкладення розгляду справи до суду відповідач не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, відзив та інші заяви з процесуальних питань від нього до суду не надходили. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Враховуючи те, що сторони сповіщені належним чином про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку, що позов ТОВ «Коллект Центр» підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 29 вересня 2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 77476557. За умовами п.1 договору позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (надати «Позику») на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (Проценти) від суми позики. Відповідно до п. 2 договору, відповідачу були надані грошові кошти в сумі 10 050,00 грн. строком на 30 днів, фіксована процентна ставка становить 1,99% в день Договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформіційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» (а.с.16). Згідно довідки АТ «Таскомбанк» № 29854/47.1. від 20 вересня 2024 року, 29 вересня 2021 року АТ «Таскомбанк» здійснено переказ грошових коштів на картку [NUMBER] на суму 10 050,00 грн., відправник: ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (а.с.22). Згідно довідки АТ "КБ "ПриватБанк", виданої на виконанння ухвали суду повідомлено, що на [PERSON] емітовано карту [NUMBER] , на яку в період з 29 вересня 2021 року по 20 жовтня 2021 року зараховано гошові кошти на суму 10500 грн. Відповідно до договору факторингу № 22/02/2022 від 22 лютого 2022 року, ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до боржників (а.с.27-29). Відповідно до Акту приймання-передачі Реєстру Боржників за договором факторингу № 22/02/2022, до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшли права вимоги заборгованості від боржників, що підтверджується платіжним дорученням №333740001 від 23 лютого 2022 року (а.с.29, 30). Відповідно до Реєстру боржників №1 до договору факторингу № 22/02/2022 від 22 лютого 2022 року, наданого позивачем, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за договором позики № 77476557 на загальну суму 32 099,42 грн., з яких: 10 050,00 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 22 049,42 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.33). Згідно договору про відступлення (купівлю продаж) права вимоги № 10-01/2023 від 10 січня 2023 року, ТОВ «Коллект Центр» набуло право вимоги до боржників ТОВ «Вердикт капітал» (а.с.35-37). Відповідно до Реєстру боржників до договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю продаж) права вимоги від 10 січня 2023 року, наданого позивачем, ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за договором позики № 77476557 на загальну суму 32 099,42 грн., з яких: 10 050,00 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 22 049,42 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.39-40). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 77476557 від 29 вересня 2021 року, наданого позивачем, станом на 03 жовтня 2024 року залишок заборгованості [PERSON] складає 32 101,07 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тіло кредиту) - 10 050,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 22 049,42 грн., нараховані 3% річних - 1,65 грн. (а.с. 26). Між сторонами виник спір стосовно належного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. В порушення вимог кредитного договору відповідач належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання, що призвело до утворення заборгованості. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У ст. 530 ЦК України зазначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім цього, ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За нормою ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. За приписами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Саме на позивача покладено процесуальний обов`язок довести заявлені позовні вимоги. Судом досліджений наданий позивачем розрахунок заборгованості, згідно якого заборгованість [PERSON] складає 32 101,07 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тіло кредиту) - 10 050,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 22 049,42 грн., нараховані 3% річних - 1,65 грн. (а.с.26) На підставі досліджених доказів, суд приходить до висновку, що обсяг заборгованості знайшов своє документальне підтвердження, тому підлягає стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «Коллект Центр» в загальному обсязі 32 101,07 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Як передбачено ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. При зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн., які підлягають стягненню з відповідача на підставі ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до положення ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомогу. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», заява № 19336/04). Вищевказане відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в додатковій постанові від 24.01.2019 у справі № 922/15944/17, яка на підставі положення ч. 4 ст. 263 ЦПК України має ураховуватися судом при застосуванні відповідних норм. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» № 5076-VI від 05 липня 2012 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частини друга-четверта статті 137 ЦПК України). На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу представником позивача надано: договір про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01 липня 2024 року; заявка на надання юридичної допомоги № 309 від 14 серпня 2024 року; витяг з акту № 1 про надання юридичної допомоги від 02 жовтня 2024 року, що складається з надання усної консультації в розмірі 3000,00 грн. та складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду в розмірі 6000,00 грн. (а.с.10-14). Верховний Суд дотримується позиції (постанови КГС ВС від 07.08.2018 у справі № 916/1283/17, від 30.07.2019 у справі № 902/519/18), що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених вимогами процесуального законодавства. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Верховний Суд у своїх рішеннях зазначив, що для визначення суми відшкодування необхідно керуватися критеріями реальності адвокатських витрат(установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (постанови КГС ВС від 10.10.2018 у справі № 910/21570/17, від 14.11.2018 у справі № 921/2/18, додаткова постанова КГС ВС від 11.12.2018 у справі № 910/2170/18, від 10.10.2019 у справі № 909/116/19, від 18.03.2021 у справі № 910/15621/19, постанова ВП ВС від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц). Враховуючи категорію справи, а також обсяг фактичних витрат, понесених стороною позивача, обсяг наданих адвокатом послуг, їх необхідність та доцільність,

Outcome: approved