Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-26 00:00:00

29 жовтня 2024 року за підсудністю з Ківерцівського районного суду Волинської області надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 30 травня 2021 року відповідач [PERSON] уклав з Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» кредитний договір №720321911. 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28-1118-01, у відповідності до умов якого, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передає (відступає) ТОВ «Таліон Плюс» за плату, а ТОВ «Таліон Плюс» приймає належні ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» права грошової вимоги до Боржників за Кредитними Договорами вказаними у Реєстрі Боржників. 31 грудня 2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Додаткову угоду №26 до Договору факторингу №28/1118-01 згідно з якою вищевказаний Договір факторингу викладено в новій редакції. 20 жовтня 2022 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №20102022, у відповідності до умов якого, ТОВ «Таліон Плюс» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права грошової вимоги до Боржників за Кредитними Договорами вказаними у Реєстрах прав вимоги. Так, відповідно до Реєстру прав вимоги №1 від 21 жовтня 2022 року до Договору факторингу №20102022 від 20 жовтня 2022 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 30229,50 гривень, з яких 8500 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу, 21729,50 гривень - сума заборгованості за відсотками. З огляду на наведене, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за Кредитним договором №720321911 в розмірі 30229,50 гривень, а також понесені судові витрати. Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 04 листопада 2024 року справу прийнято до розгляду, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання цієї ухвали. 11 грудня 2024 року від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву в якій остання зазначила, що сторона відповідача не погоджується із позовними вимогами, так як вважає їх безпідставними та недоведеними. Зокрема, представник відповідача зазначає, що стороною позивача не надано суду жодних доказів на підтвердження обставини виплати відповідачу грошових коштів на суму в розмірі 8500,00 гривень, яка заявлена як основна суму боргу у даній справі. Також вказує, що договір факторингу №28/1118-01 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» був укладений 28 листопада 2018 року. Тобто, ще до укладення 30 травня 2021 року договору кредитної лінії №720321911 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем [PERSON] . Крім того, зазначає, що позивачем не надано суду витягу з реєстру прав вимоги на підтвердження обставини переходу права вимоги від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», а витяг з Реєстру прав вимоги №1 від 21 жовтня 2022 року до Договору факторингу №20102022 від 20 жовтня 2022 року, копія якого засвідчена представником позивача, не підписаний жодним із його сторін - ані директором ТОВ «Таліон Плюс» Патіюком В.В., як представником клієнта, ані генеральним директором ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Ревуновим Р.О., як представником фактора. Також даний реєстр не містить відбитків печаток даних юридичних осіб. З огляду на наведене, посилаючись на судову практику, представник відповідача просила в задоволенні позову відмовити повністю. В судове засідання представник позивача Грибанов Д.В. не з`явився, в матеріалах позову міститься заява, в якій він просить розгляд справи проводити без його участі. Не заперечуючи проти заочного розгляду справи, просить позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача Степанюк М.Я. в судове засідання не з`явилася, однак у поданій письмовій заяві просила розгляд справи проводити у її відсутність. Також просила відмовити у задоволенні позову. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 30 травня 2021 року відповідач [PERSON] уклав з Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» Договір кредитної лінії №720321911 відповідно до п. 1.1. якого кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 8500,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога». Згідно з п. 1.7. Договору кредитна лінія надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником. У випадку надання першого траншу не в день укладення договору, строк дії кредитної лінії автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання першого траншу за договором. Згідно з п. 1.9. Договору за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом, які нараховуються в наступному порядку: 1.9.1. виключно на період строку визначеного в п. 1.7. договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 620,50% річних, що становить 1,70% від суми кредиту за кожний день користування ним; 1.9.2. за умови продовження строку дисконтного періоду, на умовах п. 1.8. договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п. 1.7. договору строку, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за індивідуальною процентною ставкою в розмірі 620,50% річних, що становить 1,70% в день від суми кредиту за кожний день користування ним. Кредитодавець за своїм вибором може надавати позичальнику знижки на розмір індивідуальної процентної ставки, про що останній інформується в особистому кабінеті; 1.9.3. у випадку користування кредитом з боку позичальника після закінчення дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п. 1.8. договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною та індивідуальною процентною ставкою за весь строк дисконтного періоду скасовуються з дати надання кредиту і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою в розмірі 620,50% річних, що становить 1,70% в день від суми кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за дисконтною та індивідуальною процентними ставками за весь строк користування кредитом протягом дисконтного періоду. З огляду на вищезазначене та у порядку ст. 212 ЦК України сторони домовились, що відкладальною обставиною за даним договором, щодо виникнення у позичальника зобов`язань по сплаті процентів за базовою процентною ставкою від дати отримання кредиту по дату закінчення дисконтного періоду є факт продовження користування кредитом понад строк дисконтного періоду, з врахуванням всіх продовжень строку дисконтного періоду на умовах п. 1.8. цього договору. Базова процентна ставка за користування кредитом не застосовується протягом строку дисконтного періоду, виключно за умови якщо розмір базової процентної ставки більший ніж 1,70% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. В усіх інших випадках нарахування процентів за базовою процентною ставкою здійснюється відповідно до умов цього пункту договору. Згідно з п. 4.2. строк дії цього договору обчислюється з моменту його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором та до закінчення строку надання кредиту визначеного в п. 1.2. договору. Відповідно до п. 4.15. цей договір є електронним документом створеним і збереженим в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця та перетвореним електронними засобами у візуальну форму. 31 грудня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено Додаткову угоду №26 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року у відповідності до умов якого, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передає (відступає) ТОВ «Таліон Плюс» за плату, а ТОВ «Таліон Плюс» приймає належні ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» права грошової вимоги до Боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами вказаними, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Відповідно до п. 4.1. Договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року (в редакції згідно з Додатковою угодою №26 від 31 грудня 2020 року) наявне право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимоги, по формі, встановленій у відповідному Додатку. Право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги до Боржника та додаткового оформлення не потребує. Підписанням Реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним Реєстром права вимоги. В подальшому, 20 жовтня 2022 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №20102022, у відповідності до умов якого, ТОВ «Таліон Плюс» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права грошової вимоги до Боржників за Кредитними Договорами вказаними у Реєстрах прав вимог, укладеними між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і Боржниками. Так, відповідно до Витягу з Реєстру прав вимоги №1 від 21 жовтня 2022 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 30229,50 гривень, з яких: 8500,00 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; 21729,50 гривень - сума заборгованості за відсотками. Вказана сума заборгованості також відображена у розрахунку заборгованості за Кредитним договором №720321911 від 30 травня 2021 року за період з 21 жовтня 2022 року по 31 серпня 2024 року. За твердженням сторони позивача, відповідач [PERSON] належним чином зобов`язання по поверненню коштів не виконав. Надаючи оцінку фактичним обставинам справи, суд виходить з таких норм права. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Нормою ст. 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах. Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони ( клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Однак, суд враховує, що представником позивача не було доведено переходу права вимоги боргу відповідача [PERSON] відповідно до договорів факторингу. З матеріалів справи судом встановлено, що кредитний договір між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем [PERSON] був укладений 30 травня 2021 року, тобто після укладення 31 грудня 2020 року додаткової угоди №26 до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», за умовами якого клієнт ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передав фактору ТОВ «Таліон Плюс» права майбутньої вимоги, зазначені у відповідному Реєстрі прав вимоги. Передача права вимоги згідно з умовами договору засвідчується підписанням Реєстру прав вимоги. Однак, стороною позивача суду не надано відповідного Реєстру прав вимоги, згідно з яким ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передало фактору ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором №720321911 від 30 травня 2021 року. Отже, позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами переходу права майбутньої вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором №720321911 від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс». Відповідно до норм діючого законодавства позивач повинен надати належні та допустимі докази на підтвердження, що він набув право вимоги по виконанню відповідачем боргових зобов`язань за кредитним договором №720321911 від 30 травня 2021 року між [PERSON] та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», який був укладений після укладення договору факторингу. В подальшому, 20 жовтня 2022 року на підставі договору факторингу ТОВ «Таліон Плюс» передало фактору ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги, зазначених у відповідному Реєстрі прав вимоги. Позивачем надано на підтвердження права вимоги щодо боргу [PERSON] витяг з Реєстру прав вимоги №1 до договору факторингу №20102022 від 20 жовтня 2022 року. Однак, на думку суду, копія даного витягу, надана позивачем, не є належним та допустимим доказом і не підтверджує зазначених обставин, оскільки вказаний витяг не містить підписів уповноважених осіб та печаток клієнта та фактора, а сформований і підписаний лише представником однієї сторони договору - директором ТОВ «ФК ЄАПБ» (а. с. 14). Відповідно до норм ЦПК України, саме на сторону лягає обов`язок довести ті обставини на які вона посилається. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України). Згідно з положеннями ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Частиною першою статті 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості слід відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з матеріалів справи, за подання даного позову ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» сплатило судовий збір у розмірі 3028,00 гривень, а тому такий судовий збір суд покладає на позивача.

Outcome: dismissed