Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-26 00:00:00

У липні 2024 року [PERSON] , в інтересах якого діє представник Годованець Л.Ю., через систему «Електронний суд» звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] \~ суму боргу у розмірі 46 000,00 грн., пеню у розмірі 12 030,00 грн., три відсотки річних у розмірі - 98,61 грн. та суму судового збору в розмірі - 968,96 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у квітні 2024 року, перебуваючи у дружніх стосунках, [PERSON] звернувся до позивача\~ з проханням про надання у борг грошових коштів у розмірі 46 000,00 грн. 02.04.2024 року згідно до укладеного договору позики, позивач передав відповідачу гроші в сумі 46 000,00 грн., про що було складено відповідну розписку про отримання ним коштів. Згідно з п. 2.3. договору позики, граничний термін для повернення відповідачем суми боргу встановлено 04.07.2024 року. Відповідач добровільно не повернув суму боргу, посилаючись на складнощі, що виникли в його житті та відсутність коштів у нього та його родичів. З метою досудового врегулювання спору, позивач телефонував та писав відповідачу повідомлення на месенджер Viber щодо повернення боргу, однак вимоги залишились без задоволення. Стороною позивача також нараховано, відповідно до п. 3.3. договору позики, пеню з розрахунку 1 відсоток від вчасно неповернених сум позики за кожний день прострочення за період з 21.06.2024 по 23.07.2027 у\~ розмірі 12 030,00 грн. А також здійснено нарахування трьох відсотків річних, на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України,\~ за період з 21.06.2024 по 23.07.2027 у\~ розмірі 98,61 грн. Процесуальні дії та рішення у справі. Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 05.08.2024 вказану цивільну справу передано за підсудністю до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області (а.с. 34-35). Згідно протоколу автоматизованого розподілу від 14.10.2024 справу передано для розгляду судді Ярмолі О.Я. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області своєю ухвалою від 16.10.2024 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного провадження та призначив до розгляду Ухвалою судді від 12.11.2024 задоволено клопотання представника позивача [PERSON] адвоката Годованець Любові Юріївни про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (а.с. 65-66). 26.11.2024 представник позивача Годованець Л.Ю. через систему «Електронний суд» сформувала додаткові пояснення у справі, в яких повідомила про інші судові справи, в яких відповідачем є [PERSON] , що вказує на те, що поведінка відповідача є недобросовісною та такою, що свідчить про систематичні спроби ухилення від виконання своїх грошових зобов`язань (а.с. 72-75). 12.12.2024 представник позивача Годованець Л.Ю. через систему «Електронний суд» подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечила щодо заочного розгляду справи (а.с. 76-78). Ухвалою суду від 12.12.2024 витребувано від [PERSON] оригінал договору позики (між фізичними особами, безпроцентної), укладеного 02.04.2024 між [PERSON] та [PERSON] та оригінал розписки відповідача [PERSON] від 02.04.2024 (а.с. 80-81). 14.01.2025 на адресу суду надійшла заява [PERSON] про надання оригіналу договору позики та розписки (а.с. 87-92). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги. В судове засідання відповідач повторно не з`явився, про день та час судового засідання був повідомлений належним чином, жодних клопотань, відзиву чи заперечень до суду не подав. Матеріали справи містять підтвердження про направлення відповідачу рекомендованого повідомлення про вручення поштою повістки в судові засідання. Також, відповідач був повідомлений про час і місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України та відповідно до положень ст.128,130 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлений\~ належно про розгляд справи. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що 02 квітня 2024 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики (між фізичними особами, безпроцентної), згідно умов якого позикодавець передає позичальникові безвідсоткову позику в сумі 46 000,00 грн готівкою, а позичальник зобов`язується повернути отриману суму в строки і у порядку, зазначеному в даному договорі (а.с. 88-90). 02.04.2024 [PERSON] склав розписку про отримання від [PERSON] грошових коштів у розмірі 46 000,00 грн (а.с. 91). Відповідно до п. 2.3. договору позики, повернення отриманих сум здійснюється позичальником частками згідно з графіком погашення боргу: 20.06.2024 16 000,00 грн; 27.06.2024 15 000,00 грн, 04.07.2024 15 000,00 грн. Позиція суду та оцінка аргументів сторін. Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. На підставі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір в силу приписів ст. 638 ЦК України, є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона /позикодавець/ передає у власність другій стороні /позичальникові/ грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до вимог ч.1 ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. За частиною 2 цієї статті на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона /боржник/ зобов`язана вчинити на користь другої сторони /кредитора/ певну дію /передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо/ або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. В ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання /неналежне виконання/. Так, за ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику /грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем/ у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1ст. 1048 ЦК України передбачено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Отже, між сторонами було досягнуто згоди стосовно всіх істотних умов договору позики й розписка свідчить про його укладення відповідно до вимог ст.1046 ЦК України. Встановленим є порушення відповідачем зобов`язання щодо повернення боргу. А також, відсутня будь-яка інформація щодо оскарження позичальником договору позики, чи окремих його умов. Відповідачем не спростовано розміру заборгованості, не надано доказів погашення боргу, часткового погашення заборгованості. Отже, заборгованість виникла з вини відповідача. Суду не надано доказів зворотного, тоді як за ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Також, стороною позивача здійснено нарахування за прострочення виконання грошового зобов`язання 3% річних за період з 21.06.2024 по 23.07.2027\~ в сумі 98,61 грн. та відповідно до п.3.3. договору позики позивач нарахував пеню з розрахунку 1 відсоток від вчасно неповернених сум позики за кожний день прострочення за період з 21.06.2024 по 23.07.2024 у\~ розмірі 12 030,00 грн. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Однак, суд не може погодитись з такими нарахуваннями, оскільки позивачем нараховано пеню та три відсотки річних за період з 21.06.2024 по 23.07.2024, однак згідно п. 18 Прикінцевих та Перехідних Положень Цивільного Кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні`у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. В подальшому Указами Президента України строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався, який діє і на час розгляду справи. З огляду наведеного, суд дійшов висновку, що не підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача пені та трьох відостків річних. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог, а тому оскільки позов задоволено на 79,13 % (46000,00 х 100 : 58128,61), судовий збір слід стягнути з відповідача на користь позивача в розмірі 766 грн. 73 коп. (46000,00 х 79,13 % : 100). Враховуючи наведене та

Outcome: partial