Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором №103049898 в сумі 47 892 грн, за кредитним договором №5606375 в сумі 11 171 грн 20 коп., за кредитним договором №08889-05/2023 в сумі 13 160 грн та за кредитним договором №03956-05/2023 в сумі 8 579 грн. Всього заборгованість в сумі 80 802 грн 20 коп. та понесені судові витрати. Заявлені вимоги мотивовані тим, що 21.04.2023 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено кредитний договір №103049898. Між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 28.09.2023 укладено договір факторингу №28092023, у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «ФК«ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК«ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Між ТОВ «МАНІФОЮ» та [PERSON] 19.05.2023 укладено договір позики №5606375. Між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «ФК«ЄАПБ» 18.10.2023 укладено договір факторингу № 18-10/2023, у відповідності до умов якого ТОВ «МАНІФОЮ» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МАНІФОЮ» права вимоги до боржників. Також 06.05.2023 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] укладено кредитний договір № 08889-05/2023. У свою чергу 03.07.2021 між ТОВ «ФК«ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» укладено договір факторингу № 3072023, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК«ІНВЕСТРУМ» передає ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» приймає належні ТОВ «ФК«ІНВЕСТРУМ» права вимоги до боржників. Далі, 27.12.2023 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФК«ЄАПБ» укладено договір факторингу № 27122023-2, у відповідності до умов якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» права вимоги до боржників. Між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] 07.05.2023 укладено кредитний договір № 03956-05/2023. У свою чергу 21.06.2023 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ІНВЕСТРУМ ГРУП» укладено договір факторингу № 21062023, у відповідності до умов якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передає ТОВ «ІНВЕСТРУМ ГРУП» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ІНВЕСТРУМ ГРУП» приймає належні ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» права вимоги до боржників. Далі, 27.12.2023 між ТОВ «ІНВЕСТРУМ ГРУП» та ТОВ «ФК«ЄАПБ» укладено договір факторингу № 27122023-1, у відповідності до умов якого ТОВ «ІНВЕСТРУМ ГРУП» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ІНВЕСТРУМ ГРУП» права вимоги до боржників. У порушення взятих на себе зобов`язань [PERSON] умови договорів не виконала, внаслідок чого утворилася загальна заборгованість за вищевказаними договорами в сумі 80 802 грн 20 коп. Ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 19.06.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Сторони належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, проте у судове засідання не з`явились. Представник позивача звернувся до суду з клопотанням, в якому просить розгляд справи провести у їх відсутність, а також просить позовні вимоги задовольнити повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] , будучи повідомленою у встановленому законом порядку, до суду не з`явилася, доказів поважності причин неявки в судове засідання не надала, клопотань про розгляд справи за її відсутності та відзиву на позов не надходило. У зв`язку з ненаданням відзиву відповідачем, суд вирішує справу за наявними матеріалами справи, що відповідає положенню ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Статтями 43, 211\~Цивільного процесуального\~кодексу України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до вимог ч.1 ст.281 ЦПК України, 20.01.2025 судом постановлена ухвала про проведення заочного розгляду даної справи. Статтями 43, 211\~Цивільного процесуального\~кодексу України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі письмових доказів, дійшов наступних висновків. Так, позивачем надано копію договору, згідно якого 21.04.2023 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено кредитний договір №103049898 у сумі 15 000 грн строком на 105 днів з 21.04.2023. У позовній заяві зазначено, що кредитний договір підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором та був надісланий на номер телефона відповідача згідно п.2.1 кредитного договору. Підписанням цього договору [PERSON] підтверджує, що вона ознайомлена, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись правил надання грошових коштів, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «МІЛОАН», котрі є невід`ємною частиною договору. Сума надання кредиту: 15 000 грн., строк дії кредиту становить 105 днів, стандартна процентна ставка фіксована 3,00 % в день (а.с.10-15). Проте, договір не містить електронних підписів сторін. Крім того, не надано доказів виконання кредитором обов`язку з надання грошових коштів відповідачу згідно з умовами договору. Тому суд не бере зазначений доказ до уваги та вважає, що позивачем не доведено факт укладення [PERSON] зазначеного вище договору.. Далі, виходячи з доданих документів, 28.09.2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №28092023, у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрах боржників. Зазначений реєстр боржників є частиною договору. Проте на підтвердження переходу права вимоги до боржника [PERSON] позивачем надано витяг з реєстру боржників, виготовлений в односторонньому порядку та не підписаний учасниками правочину (а.с.21). Також між ТОВ «МАНІФОЮ» та [PERSON] 19.05.2023 укладено договір позики №5606375 у сумі 4 000 грн на строк до 30.07.2023 (72 дні). Кредитний договір підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором та був надісланий на номер телефона відповідача згідно п.9 договору позики. Підписанням цього договору [PERSON] підтверджує, що вона ознайомлена, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись правил надання грошових коштів, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «МАНІФОЮ», котрі є невід`ємною частиною договору. Сума надання кредиту: 4 000 грн., строк дії кредиту становить 72 днів, основна процентна ставка фіксована 2,49000 % в день (а.с.29-33). Далі, 18.10.2023 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №10-08/2023, у відповідності до умов якого ТОВ «МАНІФОЮ» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «МАНІФОЮ» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрах боржників, який суду надано не було. Між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] 06.05.2023 було укладено кредитний договір\~№ 08889-05/2023 у сумі 2 800 грн на строк 360 днів. Кредитний договір підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, шляхом введення коду з смс-повідомлення або прийнявши вхідний дзвінок згідно умов кредитного договору. Підписанням цього договору [PERSON] підтверджує, що вона ознайомлена, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись правил надання грошових коштів, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ», котрі є невід`ємною частиною договору. Сума надання кредиту: 2 800 грн., строк дії кредиту становить 360 днів, процентна ставка 2,5 % в день (а.с.49-51). У свою чергу, 03.07.2023 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» укладено договір факторингу №3072023, згідно умов якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» передає ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» за плату належні йому права вимоги до боржників згідно реєстру боржників, який також суду не надано. Натомість надо витяг з реєстру боржників, оцінку якому суд дає нижче. Далі 27.12.2023 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №27122023-2, згідно умов якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» передає ТОВ ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників згідно реєстру боржників, який до позову не додано (а.с.58-61). Відповідно до реєстру боржників від 27.12.2023 до договору факторингу №27122023-2 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до боржників відповідно до реєстру (а.с.61). Крім того, 07.05.2023 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] укладено кредитний договір № 03956-05/2023 у сумі 5 000 грн строком на 15 днів. Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, з використанням одноразового ідентифікатора, позичальник підтвердив свою згоду, ТОВ повідомило клієнта шляхом направлення смс-повідомлення та із зазначенням інформації про отримання кредиту в особистий кабінет. Сума надання кредиту: 5 000 грн., строк дії кредиту 15 днів тобто до 21.05.2023, річна процентна ставка 36,5 % (а.с.66-70). 21.06.2023 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» укладено договір факторингу №21062023, у відповідності до умов якого, ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» приймає належні ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників (а.с.73-75). 27.12.2023 між ТОВ «ІНВЕСТРУМ ГРУП» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №27122023-1, у відповідності до умов якого, ТОВ «ІНВЕСТРУМ» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ІНВЕСТРУМ» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників (а.с.76-77). Суд наголошує, що договір факторингу укладений саме з ТОВ "ІНВЕСТРУМ ГРУП", а не з ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ». Матеріали справи не містять інформації про зміну організаційно-правової форми юридичної особи ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» або її перейменування. Враховуючи, що позивачем не додано належних та допустимих доказів переходу прав вимоги до боржника [PERSON] та відсутність належного підтвердження сторони договору факторингу, суд взагалі не приймає докази, що стосуються договору факторингу, укладеному 27.12.2023 між ТОВ «ІНВЕСТРУМ ГРУП» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» №27122023-1. З матеріалів справи вбачається, що кредитні договори укладені в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Згідно з ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З урахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Суд звертає увагу, що позивачем на підтвердження укладення договору про споживчий кредит № 103049898 від 21.04.2023 додано копію цього договору, яка не містить ні електронних підписів сторін, ні власноручних. Крім того, розрахунками заборгованості відповідно до кредитних договорів №103049898 від 21.04.2023, №5606375 від 19.05.2023, № 08889-05/2023 від 06.05.2023, № 03956-05/2023 від 07.05.2023 не підтверджується, що відповідачу були перераховані грошові кошти на його банківський рахунок або позивачем виконано обов`язок з надання кредиту в інший спосіб. На підтвердження суми заборгованості відповідача [PERSON] за кредитним договором №103049898 від 21.04.2023 позивачем надано розрахунок заборгованості за період з 28.09.2023 по 29.02.2024 (а.с.22), з якого вбачається, що станом на 29.02.2024 заборгованість відповідача становить 47\~892 грн, з яких: 11 400 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 34 992 грн сума заборгованості за відсотками, 1\~500 грн сума заборгованості за комісією. За кредитним договором №5606375 від 19.05.2023 позивачем надано розрахунок заборгованості за період з 18.10.2023 по 29.02.2024 (а.с.44), з якого вбачається, що заборгованість відповідача становить 11\~171 грн 20 коп., з яких: 4 000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 7 171 грн 20 коп. заборгованості за процентами за користування позикою. За кредитним договором №08889-05/2023 від 06.05.2023 позивачем надано розрахунок заборгованості за період з 27.12.2023 по 29.02.2024 (а.с.62), з якого вбачається, що станом на 29.02.2024 заборгованість відповідача становить 13 160 грн, з яких: 2 800 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 10360 грн сума заборгованості за відсотками. За кредитним договором №03956-05/2023 від 07.05.2023 позивачем надано розрахунок заборгованості за період з 26.09.2023 по 29.02.2024 (а.с.80), з якого вбачається, що станом на 29.02.2024 заборгованість відповідача становить 8 579 грн, з яких: 5 000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 3579 грн сума заборгованості за відсотками. Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 278/2177/15-ц, провадження № 61-22158св19 підтвердив раніше висловлену правову позицію стосовно належних доказів, які підтверджують факт видачі кредитних коштів. Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України з урахуванням положень статей 526, 527, 530 ЦК України, кредитор має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором (що узгоджується з позицією, викладеною в Постанові Верховного Суду від 30.01.2018 по справі№161/16891/15-ц). Суд звертає увагу, що належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. У той же час розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони. Такий висновок щодо оцінки односторонніх документів фінансової установи відповідає висновку Великої Палати Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17 та Верховного Суду України в постанові від 11.03.2015 р.№ 6-16цс15. Пункт 50 Розділу 3 Положення про організацію бухгалтерського обліку бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України №75 від 04 липня 2018 року встановлює, що первинні документи складаються на бланках форм, затверджених відповідно до законодавства України. Документування операцій може здійснюватися з використанням бланків, виготовлених банком самостійно, які повинні містити обов`язкові реквізити чи реквізити форм, затверджених відповідно до законодавства України. Первинні та зведені облікові документи в паперовій/електронній формі повинні мати такі обов`язкові реквізити: 1) назву документа (форми); 2) дату складання; 3) найменування банку, від імені якого складений документ; 4) зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру; 5) посади осіб, відповідальних за здійснення операції та правильність її оформлення; 6) особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні операції. Банк має право самостійно визначати інші додаткові реквізити первинних документів у паперовій/електронній формі (п. 51 Розділу 3 Положення). Також пункт 52 Положення вказує, що первинні документи, які не містять обов`язкових реквізитів, є недійсними і не можуть бути підставою для бухгалтерського обліку, а унесення виправлень до первинних документів не допускається (п. 53). Разом з тим, відповідно до пункту 62 Положення, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Таким чином, виписки по рахункам або касовий документ, заява про видачу готівки можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором, в разі якщо останні відповідають вимогам первинних документів. Позивачем не надано суду належних, допустимих і достовірних доказів того, що відповідачу після укладення кредитних договорів №103049898 від 21.04.2023, №5606375 від 19.05.2023, № 08889-05/2023 від 06.05.2023, № 03956-05/2023 від 07.05.2023 було видано кредит, позику саме в сумах, заявлених у позові. Визначення даних сум в кредитних договорах не свідчить про отримання саме в цьому розмірі кредиту відповідачем і виконання кредитодавцями своїх зобов`язань по договору. Розрахунки заборгованості, на які посилається позивач, не є первинними документами, які підтверджують отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані позивачем в позовній заяві, а отже не є належними доказами існування боргу. Наявність роздрукованих розрахунків заборгованості за договорами №103049898 від 21.04.2023, №5606375 від 19.05.2023, № 08889-05/2023 від 06.05.2023, № 03956-05/2023 від 07.05.2023 не є достатнім для задоволення позовних вимог, оскільки сам розрахунок, умови кредитування тощо, є внутрішніми документами фінансової установи та не містять відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи видавалися кредитні кошти відповідачу, на який строк, правильність нарахування відсотків позивачем, а також, за відсутності належних та допустимих доказів, зробити висновок, що ця заборгованість виникла саме внаслідок порушення відповідачем умов відповідного кредитного договору, та неможливо встановити, які саме умови спірних договорів порушені відповідачем. Як зазначалось вище та на чому суд хочу акцентувати особливу увагу, на підтвердження переходу права грошової вимоги до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» позивач надав акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №28092023 від 28.09.2023, який належним чином підтверджений сторонами договору №103049898 від 21.04.2023 та ТОВ «МІЛОАН». Натомість суду наданий лише витяг з реєстру боржників до договору факторингу №28092023 від 28.09.2023, який не містить підпису посадової особи і відтиску печатки ТОВ "МІЛОАН", що суперечить умовам договору факторингу та є недопустимим доказом, оскільки його зміст може бути змінено в односторонньому порядку та викладено в зручній для позивача формі, що не відповідає оригіналу. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позивач не довів належними та допустимими доказами в цьому випадку перехід права вимоги. На підтвердження переходу права грошової вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» надало акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 18-10/2023 від 18.10.2023, який належним чином підтверджений сторонами договору\~№5606375 від 19.05.2023 та\~ТОВ «МАНІФОЮ». Однак, суду наданий витяг з реєстру боржників до договору факторингу №18-10/2023 від 18.10.2023, який також не містить підпису посадової особи і відтиску печатки ТОВ "МАНІФОЮ", що суперечить умовам договору факторингу та є недопустимим доказом, оскільки його зміст може бути змінено в односторонньому порядку та викладено в зручній для позивача формі, що не відповідає оригіналу. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позивач не довів належними та допустимими доказами перехід права вимоги за цим договором. Також на підтвердження переходу права грошової вимоги\~ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» надало акт приймання-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 3072023 від 03.07.2023, який належним чином підтверджений сторонами договору\~№08889-05/2023 від 06.05.2023 та\~ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП». Також на підтвердження переходу права грошової вимоги\~ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» надало акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 27122023-2 від 27.12.2023, який належним чином підтверджений сторонами договору\~№08889-05/2023 від 06.05.2023 та\~ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП». Натомість суду наданий витяг з реєстру боржників до договору факторингу №27122023-2 від 27.12.2023, який не містить підпису посадової особи і відтиску печатки\~ТОВ "СТАР ФАЙНЕНС ГРУП", що суперечить умовам договору факторингу та є недопустимим доказом, оскільки його зміст може бути змінено в односторонньому порядку та викладено в зручній для позивача формі, що не відповідає оригіналу. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позивач не довів належними та допустимими доказами перехід права вимоги у тому числі і за останнім договором. За загальним правилом тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову покладається на позивача. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2ст. 78 ЦПК України). Відтак, з огляду на вищевикладене, суд приходить до переконання, що позивачем не доведено належними та достатніми доказами факт отримання відповідачем кредитних коштів та наявності у нього заборгованості, яка виникла внаслідок порушення ним умов кредитних договорів №103049898 від 21.04.2023, №5606375 від 19.05.2023, № 08889-05/2023 від 06.05.2023, № 03956-05/2023 від 07.05.2023, а також правильність розрахунку її розміру, та право вимоги за вказаними договорами до відповідача отже вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити у зв`язку з їх необґрунтованістю.

Outcome: dismissed