Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-26 00:00:00

У липні2024 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Територіальної громади міста Сєвєродонецька в особі Северодонецької міської військової адміністрації Луганської областів якому просила визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] , яка має загальну площу квартири 50,0 кв.м., житлову площу 27,5 кв.м. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 05.09.1997 року нею, на підставі розпорядження Управління житлово-комунального господарства Сєвєродонецької міської ради №1273 ,виданого на ім`я [PERSON] , приватизовано квартиру [ADDRESS] . Після введення воєнного стану позивачка вимушено переїхала до міста Хмельницького, де проживає на теперішній час, стала на облік як внутрішньо переміщена особа та отримала відповідну Довідку від 04.07.2022 року № 6825-5001828031. Позивачка запевняє, що під час евакуації втратила правовстановлюючі документи на житло, а саме на вищевказану квартиру. Копій не залишилось. На звернення позивачки від 16.02.2024 № К-186 до Сєвєродонецької міської військової адміністрації отримала письмову відповідь від 22.02.2024р. № 160ВС/3Г, якою підтверджено факт приватизації квартири. Також роз`яснено про неможливість надання дублікатів втрачених документів через знаходження архівів на тимчасово окупованій території в місті Сєвєродонецьку Луганської області. Також неможливість надати копії правовстановлюючих документів на об`єкт нерухомості повідомлено у відповіді КП «Житлосервіс «Світанок» від 14.02.2024р. № 21, відповіді КП «Сєвєродонецьктеплокомуненерго» від 14.02.2024р. № 24. В зв`язку зі знищенням житла у позивачки є необхідність подати заяву на отримання компенсації до Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 травня 2023 року № 600 «Про затвердження Порядку надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна». Відповідно до п.2-1 Порядку, необхідною умовою подання власником житла заяви на отримання компенсації за знищений об`єкт нерухомості є внесення такого майна до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Позивачка 18.04.2024р. звернулася до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Хмельницької міської ради із заявою про реєстрацію права власності на квартиру. 24.04.2024р. державним реєстратором було призупинено розгляд заяви через відсутність інформації про зареєстровані речові права на даний об`єкт нерухомості до 2013 року та подано запит. Після отримання відповіді державним реєстратором прийнято Рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій від 07.06.2024р. № 73535185 з тієї причини, що не усунені обставини, які були підставою призупинення розгляду заяви. Позивачка вважає, що єдиним прийнятним способом захисту її прав є звернення до суду з позовом про визнання права власності на квартиру та в подальшому реєстрація цього права в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що дасть можливість відновити втрачений правовстановлюючий документ на житло та в подальшому отримати компенсацію за зруйноване майно від держави. Ухвалою суду від 26 липня 2024 року відкрито загальне позовне провадження у справі (а.с. 25). Позивачка у призначене судове засідання не з`явилась, представник позивача звернувся до суду із заявою про розгляд справи без участі позивача та представника позивача, заявлені позов підтримав у повному обсязі та просивйого задовольнити (а.с.26). Представник відповідача - Територіальної громади міста Сєвєродонецька в особі Сєвєродонецької міської військової адміністрації Луганської області відзив на позовну заяву не подав, в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про місце, дату і час розгляду справи, а тому у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд з погодження позивача, провів заочний розгляд справи, за наявними у справі доказами. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши подані докази, з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку. Згідно зі\~ст.15\~ЦК України\~кожна особа\~має право\~на захист\~свого цивільного\~права у\~разі його\~порушення,\~невизнання або\~оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. На підставі ч. 1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Листом Сєвєродонецької міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області від 22.02.2024 № 160ВС/3Г підтверджено той факт, що квартира за адресою: [ADDRESS] приватизована на підставі розпорядження Управління житлово-комунального господарства Сєвєродонецької міської ради від 05.09.1997 року №1273 виданого на ім`я [PERSON] . Загальна площа квартири 50,0 кв.м., житлова 27,5 кв.м. (а.с. 20). Позивачка стверджує, що після введення воєнного стану вимушено переїхала до міста Хмельницького, де проживає на теперішній час. А також запевняє, що під час евакуації втратила правовстановлюючі документи на житло, а саме на вищевказану квартиру. Копій не залишилось. Суд переконався, що [PERSON] , [INFO] є внутрішньо переміщеною особою, даний факт підтверджений Довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 04.07.2022 року № 6825-5001828031,де зазначено зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , а фактичне місце проживання/перебування: [ADDRESS] (а.с. 10). До матеріалів справи позивачкою долучено копію паспорта громадянина України [PERSON] , [INFO] з відміткою про реєстрацію за адресою: [ADDRESS] . Також в паспорті є відмітка що право на безоплатну приватизацію житла використано у розмірі в 50,0 кв.м. за норми 31,0 кв.м. загальної площі (а.с. 13-15). Листом Сєвєродонецької міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області позивачці було повідомлено що, у відповідності до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309 Сєвєродонецька територіальна громада з 25.06.2022 року є тимчасово окупованою Російською Федерацією територія України. А також роз`яснено, що у зв`язку з проведенням військових дій в Україні Орган приватизації Сєвєродонецької міської військової адміністрації не має можливості видавати дублікати свідоцтв про право власності на житло. Також на звернення [PERSON] , про неможливість надати копії правовстановлюючих документів на об`єкт нерухомості, повідомлено у відповіді КП «Житлосервіс «Світанок» від 14.02.2024р. № 21 (а.с.19), відповіді КП «Сєвєродонецьктеплокомуненерго» від 14.02.2024р. № 24 (а.с.9). В зв`язку зі знищенням житла у позивачки виникла необхідність подати заяву на отримання компенсації до Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 травня 2023 року № 600 «Про затвердження Порядку надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна».Відповідно до п.2-1 Порядку, необхідною умовою подання власником житла заяви на отримання компенсації за знищений об`єкт нерухомості є внесення такого майна до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. В зв`язку з цим [PERSON] 18.04.2024р. звернулася до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Воротної О.І. Хмельницької міської ради із заявою про реєстрацію права власності на квартиру. 24.04.2024р. державним реєстратором Рішенням № 72769534 було зупинено розгляд заяви у зв`язку із неподанням заявником чи неотриманням державним реєстратором відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем в електронній формі чи документів із паперових носіїв інформації, що містять відомості про зареєстровані речові права до 01 січня 2013 року та подано запит (а.с.21). 07.06.2024 державним реєстратором прийнято Рішення № 73535185 про відмову в проведенні реєстраційних дій з тієї причини, що не усунені обставини, які були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав (а.с.22). Правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані наступними нормами закону. Статтею 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначено що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Згідно зі ст. 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним. Згідно з ч. 1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1ст. 317 ЦК України). Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2, 6 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону, а держава не втручається у здійснення власником права власності. Відповідно до ч. 1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. У відповідності із ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Частинами 3, 4 ст.334 ЦК України передбачено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2014 року № 5 «про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснено, що якщо права на нерухоме майно підлягають державній реєстрації, право власності у набувача виникає з дня такої реєстрації, відповідно до Закону та з урахуванням положення про дію закону в часі на момент виникнення спірних правовідносин. Право власності позивача на квартиру набуте до 01 січня 2004 року, тому до таких правовідносин суд вважає за необхідне застосувати норми Цивільного кодексу УРСР,1963 року, Закону України від 07.02.1991 року «Про власність». В свою чергу, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї із таких умов 1) Реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення 2) На момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації. Між тим, державна реєстрація таких прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядком державної реєстрації речових прав на їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, одним з яких є документ, яких підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно (оригінал та копія), в якості якого є укладений у встановленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно, чи його дублікат. Як встановлено судом позивачка набула право власності на квартиру шляхом приватизації 05.09.1997 року. Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України № 2482-ХІІ «Про приватизацію державного житлового фонду» в редакції від 20.02.1997 року передача квартир (будинків) у власність громадян з доплатою, безоплатно чи з компенсацією відповідно до статті 5 цього Закону оформляється свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок), яке реєструється в органах приватизації і не потребує нотаріального посвідчення. Органи приватизації, що здійснюють приватизацію державного житлового фонду мають право на діяльність по оформленню та реєстрації документів про право власності на квартиру (будинок) відповідно до ч. 7 ст. 8 зазначеного Закону. Відповідно до п. 4.1. Правил державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995р. № 56 Оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна проводиться з видачею свідоцтва про право власності за зразком, наведеним в додатку № 12: б)державними органами приватизації: наймачам квартир в державному житловому фонді, які приватизували їх відповідно до Закону України «Про приватизацію державного фонду житлового майна». Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Враховуючи обставини справи, а також те, що позивач на теперішній час позбавлена можливості отримати документ, що підтверджує державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved