Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-16 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшла вищезазначена позовна заява. З позовної заяви вбачається, що сторони перебували у шлюбі та мають спільного сина [PERSON] , якому вже виповнилося 18 років. Позивач зазначає, що повнолітній син є студентом денної форми навчання 2 курсу Навчально-наукового інституту інформаційних технологій Харківського національного економічного університету імені Семена Кузнеця. До виповнення сину повноліття [INFO] відповідач сплачував на її користь аліменти на підставі рішення суду. На даний час син потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням. Зазначає, що син ніде не працює, навчання платне, а у неї на утриманні є ще двоє дітей. З огляду на викладене позивач просить стягнути з відповідача на користь [PERSON] аліменти як на повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Ухвалою суду від 30.10.2024 відкрито провадження у справі, сторони повідомлено, що розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, та роз`яснено їм права, передбачені ст.ст. 178-180, 191, 193, ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Відповідач протягом визначеного судом строку відзив на позов не подав, клопотання про розгляд даної справи з повідомленням (викликом) сторін не заявляв. Третя особа, будучи повідомленою про розгляд справи, свою позицію щодо суті позову не висловила. Справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами. Відповідно до вимог ч. 14 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд встановив такі обставини. Відповідно до повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом РАЦС Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції Черкаської області 16.10.2009, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . [PERSON] досяг повноліття [INFO] , з 05.08.2023 є студентом, на даний час 2-го курсу денної форми із застосуваням дистанційних технологій, першого (бакалаврського) рівня вищої освіти Навчально-наукового інституту інформаційних технологій, спеціальність 121 "Інженерія програмного забезпечення" Харківського національного економічного університету імені Семена Кузнеця ( ІV рівень акредитації). Зарахований на навчання за кошти фізичних та/або юридичних осіб. Строк навчання до 30.06.2027. Довідкою, виданою Виконкомом Корсунь-Шевченківської міської ради №3044 від 15.10.2024, підтверджується. що позивач та її син [PERSON] проживають разом за адресою - [ADDRESS] . Відповідно до договору №2023.04.121.010.6.01.028 від 15.08.2023 про навчання в Харківському національному економічному університеті імені Семена Кузнеця, укладеного між указаним університетом та [PERSON] , предметом договору є навчання [PERSON] в університеті, у п.12 зазначено, що фінансування навчання здійснюється за рахунок коштів фізичнихосіб. Згідно з договором № 2023.04.121.010.6.01.028 від 15.08.2023 про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців, укладеним між Харківським національним економічним університетом імені Семена Кузнеця та [PERSON] , загальна вартість освітньої послуги на весь строк навчання для здобувача вищої освіти [PERSON] становить 100 000 ,00 грн, оплата вноситься посеместрово по 12500,00 грн за кожний семестр. Позивач надала суду копії платіжних інструкцій, згідно яких вона оплатила вартість навчання сина у Харківському національному економічному університеті імені Семена Кузнеця за 1-й семестр 1-го курсу - 12500,00 грн, за 2-й семестр 1-го курсу - 12500,00 грн, за 1-й семестр 2-го курсу - 12500,00 грн. При вирішенні спору суд застосовує такі норми законодавства. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дітей регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). Чинне законодавство не вимагає, щоб матеріальна допомога направлялася виключно на витрати, безпосередньо пов`язані з навчанням (оплата за навчання, проживання у гуртожитку, оплата за підручники та канцтовари тощо). [PERSON] продовжує навчання, у зв`язку з чим працевлаштуватися не має можливості і потребує матеріальної допомоги. Необхідність надання такої матеріальної допомоги безпосередньо пов`язана з продовженням повнолітнім сином сторін навчання. Згідно з приписами ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Частиною 1 ст. 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.08.2018 у справі № 748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Отже, для вирішення питання щодо стягнення аліментів суд має з`ясувати три складові: чи повнолітня дитина продовжує навчання, чи потребує вона матеріальної допомоги та чи може надавати таку матеріальну допомогу один з батьків, який не бере участі в утриманні дитини. Судом встановлено, що [PERSON] є повнолітнім і продовжує навчання, у зв`язку з чим не має можливості працювати, а тому очевидно потребує матеріальної допомоги. Крім витрат на навчання [PERSON] очевидно потребує витрат на продукти харчування, одяг, гігієнічні засоби, інші потреби, необхідні для забезпечення життєдіяльності під час навчання. У суді не встановлено, що [PERSON] має будь-які власні джерела доходів. Отже, після досягнення повноліття син сторін не одружений, не працює. Для продовження навчання він потребує матеріальної допомоги, а саме грошових коштів на забезпечення своїх життєвих потреб у харчуванні, одязі. Також необхідні кошти на придбання канцтоварів та необхідного приладдя для навчання, на оплату за телефон та Інтернет. Отже власних коштів для покриття своїх базових потреб повнолітній син сторін не має, тому перебуває на утриманні матері. Згідно із ч. 2 ст. 200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Також суд враховує, що рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 26.12.2024 позов [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів та способу стягнення аліментів задоволено та змінено спосіб стягнення аліментів, що стягуються згідно з рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 23.01.2018 по справі №699/702/17 із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили і до досягнення [PERSON] повноліття. За встановлених обставин суд вважає, що загальний розмір аліментів, які буде сплачувати відповідач на утримання своїх двох синів [PERSON] та [PERSON] має бути у межах 1/3 частини його доходів. Тому щодо розміру частки, то суд вважає, що визначення її у розмірі 1/12 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, узгоджується із вищевикладеними приписами законодавства та встановленими обставинами справи. При цьому суд враховує, що позивач не надала доказів, які б свідчили про спроможність відповідача надавати допомогу на утримання повнолітнього сина у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Згідно з приписами ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивачем даний позов поданий до суду 21.10.2024, тому з вказаної дати суд стягує аліменти. Ураховуючи, що аліменти на повнолітню дитину призначаються на період їх навчання, але до досягнення ними 23 років, тому призначити аліменти слід до припинення навчання, але не більше ніж до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років. З огляду на викладене суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог, а саме стягнення з відповідача на користь повнолітнього сина [PERSON] аліментів у розмірі 1/12 частини заробітку (доходу) відповідача. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір в розмірі 1211,20 грн в дохід держави, так як позивач звільнена від сплати судового збору при поданні позову про стягнення аліментів.

Outcome: partial