Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-27 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог, доводів позивача та заперечень відповідача Позивач [PERSON] звернулась до Харківського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. У позовній\~заяві просить\~суд розірвати\~шлюб,\~зареєстрований 12 грудня 2019\~року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області,\~за актовим\~записом №5672. Стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 5 000,00 гривень щомісячно, які підлягають індексації, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Також просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 10\~000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 12 грудня 2019\~року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області,\~за актовим\~записом №5672. Від шлюбу у позивача та відповідача народилась дитина [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з позивачем по справі. З перших днів подружнє життя не склалось, з часом почуття любові, поваги та розуміння згасли, сторони разом не проживають, шлюбні відносини між ними припинені. Шлюб між сторонами має формальний характер, а тому позивач вважає, що його збереження буде суперечити їх спільним інтересам. Також, у зв`язку з тим, що спільна дитина сторін знаходиться на повному утриманні позивача, одночасно з розірванням шлюбу позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання. Зазначає, що відповідач працездатний і може надавати матеріальну допомогу, однак добровільно цього не робить. 23 березня 2023 року через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача зазначила, що позовні вимоги позивача в частині стягнення аліментів визнає частково у розмірі 1 500,00 грн. Зазначає, що на даний час він є внутрішньо переміщеною особою у зв`язку з окупацією населеного пункту, в якому він проживав. Квартира, у якій він проживав на даний час знищена. Також на його утриманні знаходиться батько, який є інвалідом ІІІ групи. Проти задоволення вимоги щодо розірвання шлюбу не заперечує. Проти задоволення вимоги щодо витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. заперечує в повному обсязі, оскільки вважає її не обґрунтованою. 08 червня 2023 року через систему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача зазначила, що представник позивача [PERSON] адвокат Тарусіна Я.М. подала до суду заяву, де зазначив, що просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, у разі неявки відповідача просить розглянути справу в заочному порядку. Відповідач у судове засідання не з`явився, представник відповідача [PERSON] подала до суду заяву, де зазначила, що просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги визнає частково та просить їх задовольнити, з урахуванням відзиву. Будь-яких клопотань від відповідача не надходило. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Рух справи 27 січня 2023 року до Харківського районного суду Харківської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 січня 2023 року вищевказану цивільну справу передано в провадження судді Карасави І.О. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 09 лютого 2023 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження, справа призначена до судового розгляду. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 04 вересня 2023 року у прийнятті зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Харківському району та місту Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про виключення з актового запису відомостей про батьківство було відмовлено. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 12 січня 2024 року клопотання представника позивача [PERSON] про витребування доказів по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини було задоволено частково. Фактичні обставини справи, встановлені судом, застосовані норми права та мотиви суду Відповідно до частини 1\~статті 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~статті 5 ЦПК України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. З свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданого 12\~грудня 2019\~року Харківським\~міським відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Головного\~територіального управління\~юстиції у\~Харківській області,\~за\~актовим\~записом №5672 вбачається, що сторони перебувають у шлюбі . За змістом положень частини 1\~статті \~24 Сімейного кодексу України (далі -\~СК\~України) та статті 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4\~ статті 56 СК України\~ передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно статті 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно положення частини 2 статті\~36\~та статті\~51 СК України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені\~Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Відповідно до статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Під час судового розгляду судом встановлено, що сторони проживають окремо за взаємною згодою, що не пов`язано з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми чи інших поважних причин. При таких обставинах сім`я фактично розпалась і поновити сімейні відносини неможливо. Також судом достовірно встановлено, що сімейне життя\~позивача та відповідача не склалось у зв`язку з тим, що вони не зійшлися характерами та між ними існують непорозуміння. Протягом тривалого часу не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства. За даних обставин суд дійшов висновку, що сумісне проживання та збереження сім`ї є неможливим. Згідно пункту 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, суд дійшов висновку, що сім`я розпалась остаточно і поновити шлюбні відносини між позивачем та відповідачем неможливо. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до положень частини 1\~статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини, з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, оскільки тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, фактично живуть окремо, тому суд вважає, що формальне існування даного шлюбу суперечить моральним засадам суспільства, тому позов\~\~ [PERSON] до [PERSON] в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню. З позовних вимог [PERSON] вбачається, що окрім розірвання шлюбу позивач звертається до суду також з вимогою про стягнення з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі 5 000,00 грн., які підлягають індексації, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитино повноліття. З свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Височанської селищної ради Харківського району Харківської області 20 червня 2020 року за актовим записом №29 вбачається, що [INFO] народилась [PERSON] , відповідно до якого мати [PERSON] , батько [PERSON] . Згідно частини 1 статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:1)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище\~платника аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1)\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Так, на підтвердження матеріального становище платника аліментів, суд приймає до уваги, що відповідно до відповіді на запит від 23 січня 2024 року, наданої Державною податковою службою України Головним управлінням ДПС у Харківській області від 12.01.2024 вбачається, що сума нарахованого доходу, нарахованого податку та військового збору за період з 1 кварталу 2023 року по 3 квартал 2023 року щодо [PERSON] , інформація відсутня. Також враховує, що згідно довідки переселенця 6333-5001705673 [PERSON] має зареєстроване місце проживання/перебування: [ADDRESS] та фактично проживає/перебуває [ADDRESS] . Квартира, у якій проживав відповідач [PERSON] згідно акту обстеження №347 від 28.12.2022 є непридатною для використання за цільовим призначенням, повністю втратив свою економічну цінність у зв`язку з прямим влученням снаряду в стіну. Згідно договору найма житлового приміщення від 11.01.2022 [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS] , місячна оплата за оренду житлового приміщення складає 4\~500,00 грн. Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі статтею 141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статті 8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статті 12\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України. Статтею 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. За змістом статті 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до вимог частини 1 статті 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як вбачається зі змісту позовної заяви позивач визначила способом стягнення аліментів - їх присудження саме в частині від доходу. Згідно частин 2 статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , окрім вищевказаних обставин, суд також враховує прожитковий мінімум, встановлений\~Законом України\~«Про\~державний\~бюджет\~України\~на\~2023\~рік» для дітей віком до 6 років, який станом на 01 січня 2023 року становить 2 272,00 гривен. Таким чином, мінімальний гарантований розмір аліментів, враховуючи вік неповнолітньої [PERSON] не може бути меншим за 1 136,00 гривень на місяць. Як встановлено судом та не заперечувалося сторонами в ході судового розгляду справи, дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю та знаходяться на її утриманні. Відповідно до відзиву відповідача, який було надано через систему «Електронний суд» вбачається, що відповідач не заперечує щодо позовної вимоги в частині стягнення аліментів у розмірі 1500,00 грн. Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не надано суду доказів на підтвердження того, що на його утриманні є непрацездатні члени сім`ї, зокрема літній батько. Докази, які свідчать про наявність підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати дитину в матеріалах справи відсутні. Таким чином твердження відповідача, що на його утриманні знаходиться його літній батько, судом до уваги не приймається. Враховуючи вищевикладені обставини, а також рівний обов`язок батьків щодо утримання дітей, суд вважає необхідним встановити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, у розмірі 1500 грн. на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі 1500,00 грн., які підлягають індексації, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитино повноліття, з урахуванням матеріального становища батьків. Відповідно до частини 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. На підставі викладеного, суд стягує з відповідача аліменти на користь позивача на утримання дитини у вищевказаному розмірі, починаючи із дня пред`явлення позову до суду, а саме з 27 січня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до частини 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача в дохід держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за вимогу про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1 073 гривень 60 копійок, а також з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за вимогу про розірвання шлюбу у розмірі 1 073 гривень 60 копійок. На підставі викладеного і

Outcome: partial