Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-28 00:00:00

17.10.2024 Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя із позовною заявою в інтересах дитини [PERSON] до відповідачки [PERSON] , в якій просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо вказаної дитини та стягнути з відповідачки на користь особи або установи, яка буде здійснювати опіку над вказаною дитиною аліменти на її утримання. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачкою своїх батьківських обов`язків щодо малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними доказами, доданими до позовної заяви. Також вказує, що відповідачка вже була позбавлена батьківських прав відносно трьох старших дітей, що свідчить про низький рівень її батьківського потенціалу. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.10.2024 справу розподілено та передано для розгляду судді Сиротенко В.К. Ухвалою судді від 23.10.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 18.11.2024. Підготовче судове засідання 18.11.2024 відкладено на 11.12.2024. Ухвалою суду від 11.12.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 13.01.2025. Судове засідання 13.01.2025 відкладено до 29.01.2025. У судові засідання 18.11.2024, 11.12.2024 13.01.2025 та 29.01.2025 відповідача не з`являвся. Про дату, час та місце проведення судового засідання відповідач повідомлявся належним чином відповідно до законодавства. За правилами п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Судові повістки, які направлялися судом за зареєстрованим місцем проживання відповідача повернулися до суду, як неотримані відповідачем із зазначенням у довідці про причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). За висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 10 травня 2023 року у справі №755/17944/18, довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони, зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. В судовому засіданні 29.01.2025 представник позивача вважав за можливе розглянути справи за відсутності відповідача. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Третя особа Комунальний заклад «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» у судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, надала суду заяву про розгляд справи без участі представника. Крім того, 03.01.2025 на адресу суду від третьої особи надійшло повідомлення (лист) від 03.01.2025 за вих. №0005, з якого вбачається, що відповідно до наказу Департаменту охорони здоров`я Запорізької облдержадміністрації від 14.11.2024 №865/вс «Про евакуацію дітей-вихованців Будинку дитини « Сонечко », на підставі наказу КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» ЗОР від 15.11.2024 №91 «Про евакуацію дітей-вихованців КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» ЗОР з метою переміщення», 20.11.2024 малолітню [PERSON] , [INFO] , було евакуйовано для подальшого влаштування до комунального підприємства «Рівненський обласний спеціалізований будинок дитини з центром реабілітації дітей з органічними ураженнями нервової системи з порушенням психіки та паліативної допомоги дітям» РОР. 31.12.2024 малолітня [PERSON] , [INFO] , була відрахована з облікового складу дітей КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко». При цьому суд звертає увагу, що до повідомлення не надано відповідних доказів на підтвердження викладених у повідомленні обставин. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 25.01.2024 Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [INFO] народилася [PERSON] . Батьки: батько - [PERSON] , матір - [PERSON] . При цьому, з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України за №00043268046 від 24.01.2024 вбачається, що відомості про батька дитини - [PERSON] , записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. З листа Запорізького міського центру соціальних служб Запорізької міської ради за вих. №/03-01 від 19.01.2024 вбачається, що 16.01.2024 до відділу соціальної роботи по Вознесенівському району надійшла інформація від КЗ «Обласний перинатальний центр» ЗОР щодо породіллі [PERSON] . Зі слів медперсоналу, жінка має ознаки вживання заборонених речовин. В ході бесіди жінка повідомила, що після виписки планує проживати у своєї подруги, гр. [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . 17.01.2024 спеціалістами центру було здійснено вихід до родини [PERSON] . В ході оцінки потреб стало відомо, що жінка проживає разом з двома дітьми: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] в орендованій квартирі. Помешкання потребує прибирання, на підлозі розкидані ліки в блістері невідомого походження. Під час бесіди з гр. [PERSON] жінка мала сплутаність думок, їй складно було відповідати на питання спеціалістів, постійно повторювалась, смикалась із сторони в сторону. У спеціаліста центру виникло питання, чи не вживає жінка заборонених речовин, що могли викликати такий стан, на що гр. [PERSON] заперечила. На момент оцінки потреб діти спали, старша дитина була відсутня на навчальному процесі. Листом за вих. №157/03-01 від 24.01.2024 Запорізький міський центр соціальних служб Запорізької міської ради звернувся до Служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради з проханням сприяти у влаштуванні громадянки [PERSON] , [INFO] , разом з новонародженою дитиною до комунального закладу «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Затишна домівка» Запорізької міської ради. В листі також зазначено, що зі слів [PERSON] стало відомо, що до пологів вона проживала разом з цивільним чоловіком, який наразі перебуває у місцях позбавлення волі. Підтримки з боку інших родичів вона не має. За адресою реєстрації жінки немає належних умов для проживання з новонародженою дитиною. Гр. [PERSON] планує зробити в квартирі ремонт, проте наразі вона не має такої можливості через відсутність доходів. З повідомлення КЗ «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Затишна домівка» ЗМР за вих. №01-22/33 від 30.01.2024 вбачається, що 29.01.2024 до відділення матерів з дітьми КЗ ЦСПДС «Затишна домівка» ЗМР зараховано [PERSON] , [INFO] , з дитиною [PERSON] , [INFO] , яка опинилась у складних життєвих обставинах, та укладено з нею договір про надання комплексу соціальних послуг №05-24/ВМД від 29.01.2024, терміном на три місяці з 29.01.2024 по 28.04.2024. 12.02.2024 [PERSON] звернулася до голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Возесенівському району та начальника служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради із заявами про тимчасове влаштування дитини [PERSON] , [INFO] , в будинок дитини « Сонечко ». При цьому, в заявах зазначено, що [PERSON] зобов`язується провідувати дитину, створити належні умови для дитини за місцем своєї реєстрації та забрати дитину після створення умов для проживання. Відповідно до наказу КЗ ЦСПДС «Затишна домівка» ЗМР за №15-ро від 12.02.2024 «Про відрахування з КЗ ЦСПДС «Затишна домівка» ЗМР [PERSON] з дитиною», на підставі заяви [PERSON] від 12.02.2024 про тимчасове влаштування малолітньої дитини [PERSON] до Запорізького обласного спеціалізованого будинку дитини «Сонечко» на час вирішення житлового питання, директором центру наказано відрахувати 12.02.2024 з відділення для матерів з дітьми КЗ ЦСПДС «Затишна домівка» ЗМР [PERSON], [INFO] , з дитиною [PERSON] , [INFO] . Відповідно до наказу Служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради №620 від 13.02.2024 «Про взяття на облік [PERSON] , [INFO] », відповідно до постанови КМУ від 01.06.2020 №585 «Про забезпечення соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах», на підставі клопотання відділу по Вознесенівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради від 13.02.2024 №09-25/133, наказано взяти на облік дитину, яка опинилася у складних життєвих обставинах (проживання в сім`ї, у якій батьки або особи, які їх замінюють, ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини), малолітню [PERSON] , [INFO] . Розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району №99р від 16.02.2024 «Про влаштування на цілодобове перебування малолітньої [PERSON] , [INFO] , до закладу, який здійснює інституційний догляд і виховання дітей», влаштовано малолітню [PERSON] , [INFO] , на цілодобове перебування до КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» Запорізької обласної ради на період шість місяців. 20.02.2024 представниками КНП «Міська дитяча лікарня №5» ЗМР передано, а представниками КУ ЗОС БД «Сонечко» прийнято дитину [PERSON] , [INFO] , про що складено Акт про факт передачі дитини в Будинок дитини « Сонечко ». З Акту обстеження умов проживання, складеного 11.07.2024 працівниками Відділу по Вознесенівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради вбачається, що було здійснено вихід за адресою місця реєстрації [PERSON] : [ADDRESS] з метою контролю за станом житла, проте умови проживання не встановлено, оскільки потрапити в кімнату виявилося неможливим, двері ніхто не відчинив. Листом КУ ЗОС БД «Сонечко» за вих. №0559 від 01.08.2024 повідомлено Відділ служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради по Вознесенівському району про те, що [PERSON] , [INFO] , перебуває на вихованні і повному державному забезпеченні у Будинку дитини «Сонечко» з 20.02.2024 і по теперішній час. За час перебування [PERSON] у Будинку дитини « Сонечко », мати дитини [PERSON] двічі дзвонила соціальному педагогу [PERSON] на мобільний телефон, цікавилася здоров`ям і розвитком дитини. [PERSON] жодного разу не відвідувала у Будинку дитини « Сонечко » свою доньку [PERSON] , матеріально не підтримувала, з приводу повернення дитини в сім`ю не зверталася. Аналогічна інформація викладена також в листах КУ ЗОС БД «Сонечко» за вих. №0664 від 12.09.2024 та №0682 від 23.09.2024. Крім того зазначено, що дитину [PERSON] відвідувала лише один раз 16.02.2024. 12.09.2024 працівниками КУ ЗОС БД «Сонечко» в присутності працівника органу внутрішніх справ України інспектора СЮП ВП Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області складено Акт закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я, відповідно до якого виявлена покинута дитина [PERSON] , [INFO] . Відомості про батьків: мати - [PERSON] , [INFO] ; відомості про батька записані за заявою матері згідно з ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , матір [PERSON] не відвідує з 16.02.2024 по теперішній час, станом здоров`я, умовами утримання, потребами дитини не цікавиться. Про подальші наміри щодо подальшої долі дитини мати не повідомляла. Інші родичі , зацікавлені особи дитиною не цікавилися. Строк перебування дитини в Будинку дитини «Сонечко» з 20.02.2024 по теперішній час. Розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району №656р від 25.09.2024 «Про продовження строку перебування малолітньої [PERSON] , [INFO] , в закладі, який здійснює інституційний догляд і виховання дітей», продовжено строк перебування малолітньої [PERSON] , [INFO] , на цілодобовому перебування в КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» Запорізької обласної ради на шість місяців. Окрім того, позивачем до матеріалів справи на підтвердження низького рівня батьківського потенціалу [PERSON] надано копію заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.11.2020 у справі №335/4186/20 (провадження №2/335/1562/2020) за позовом органу опіки і піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Вказаним рішенням позов задоволено та позбавлено [PERSON] . [INFO] , батьківських прав по відношенню до [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Також з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей. Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.11.2020 у справі №335/4186/20 набрало законної сили 24.12.2020. Також позивачем в якості характеризуючих [PERSON] матеріалів надано копії: - постанови Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10.12.2019 у справі №331/5395/19, якою [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 25 неоподаткованих мінімумів, що становить 425,00 грн (дата набрання законної сили 13.12.2019); - вироку Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21.12.2021 у справі №335/12989/21, яким [PERSON] визнано винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено засуджену від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік з покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України (дата набрання законної сили 21.01.2022). З метою захисту прав дитини [PERSON] , [INFO] , позивач звернувся до суду з позовом в якому просить позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав по відношенню до вказаної дитини та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини. Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою статті 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно зі ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно з ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою в розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 164 СК України встановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав. Зокрема, нею передбачено, що мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. У преамбулі до Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточені. Згідно зі статтею 9 Конвенції Держави-учасниці дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили (ч.1 ст.14 Закону України «Про охорону дитинства»). Із роз`яснень, наданих в п.п.15 та 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (зі змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду N 20 від 19.12.2008 року) вбачається, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Суд вважає, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження аргументи позову щодо ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до дитини [PERSON] , [INFO] . Суд вважає неналежним виконання батьківських обов`язків відповідачки. Суд прийшов до висновку про необхідність застосування п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, якою передбачено, що батько, матір можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. Суд прийшов до такого висновку, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що матір дитини - [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, а саме: покинула дитину, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, проживає не відомо де, свідомо нехтувала своїми батьківськими обов`язками. Крім того, судом прийнято до уваги, що [PERSON] також позбавлена батьківських прав по відношенню до трьох старших дітей. Тому, оцінивши зібрані по справі докази, врахувавши встановлені судом обставини, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про застосування крайнього заходу впливу як позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] у відношенні її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , оскільки остання тривалий час не виконує своїх батьківських обов`язків. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Згідно з ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки, як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). З урахуванням встановлених судом обставин, наданих доказів, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь опікуна (піклувальника) чи установи, під опікою яких буде перебувати дитина, на її утримання аліменти у розмірі не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку щомісячно, від дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з ст. 430 ЦПК України, стягнення аліментів за один місяць підлягає зверненню до негайного виконання. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивачем заявлено дві вимоги майнового та немайнового характеру, а саме: стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав. У зв`язку з задоволенням позовних вимог в повному обсязі та тим, що позивач звільнений від сплати судового збору, судовий збір необхідно стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави в розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: approved