Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 18 червня 2005 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Славутського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 105. Від даного шлюбу є спільний син [PERSON] , [INFO] , який уже досяг повноліття. Внаслідок важкого психічного захворювання діабетична енцефалопатія у [PERSON] відбулися когнітивні порушення викликані хворобою та спостерігається розвиток тяжкої деменції (слабоумство). Рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 24.04.2024 у справі № 671/332/24 визнано [PERSON] , [INFO] недієздатним та встановлено над ним опіку, опікуном призначено його батька [PERSON] , [INFO] . Відповідачка та спільний син участі в догляді за хворим не приймали, оскільки проживали в інших населених пунктах. Спочатку відвідували [PERSON] , однак фізично не допомагали батькам хворого. З червня 2022 року повністю припинили спілкування та не цікавилися життям та станом здоров`я [PERSON] . В результаті чого між подружжям виникли неприязні та негативні відносини. При таких обставинах позивач вважає за доцільне розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача подав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, не заперечують проти винесення заочного рішення суду. Відповідач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала, просила не надавати строк на примирення. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до положень ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 18 червня 2005 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] уклали шлюб, який зареєстровано Славутським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 105. Після державної реєстрації шлюбу відповідач змінила прізвище на [PERSON] . Рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 24.04.2024 у справі № 671/332/24 [PERSON] , [INFO] визнано недієздатним та призначено опікуном його батька [PERSON] , [INFO] . Відносини між подружжям не склалися за відсутністю взаєморозуміння між ними. Можливість припинення шлюбу на підставі волевиявлення одного з подружжя є проявом принципу свободи шлюбу та рівності подружжя, закріпленого ст. 51 Конституції України. Так як укладення шлюбу здійснюється вільно та добровільно, то ніхто не може бути примушений до збереження подружніх відносин, якщо їх основа втрачена. Шлюбні стосунки між сторонами припинені, шлюб існує формально. Оцінивши надані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки, відповідач заявила клопотання залишити їй прізвище теперішнє « [PERSON] », суд вважає належним дане клопотання задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, а відповідачем визнано позовні вимоги, з неї на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved