Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~13.12.2024 року заявниця, від імені та в інтересах якоє діє адвокат В.А. Петрук, звернулася в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, мотивуючи свою заяву тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка була під її опікою, як недієздатна, з 2009 року. \~ \~ \~ \~Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на майно: дві земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, і заявниця звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . \~ \~ \~ \~Проте, нотаріус постановою від 02.12.2024 року відмовив заявниці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з не встановленням факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~Від встановлення факту проживання заявниці однією сім`єю з [PERSON] не менше як п`ять років до 05.05.2024 року залежить можливість оформлення спадкових прав заявниці. \~ \~ \~ \~Спору щодо спадкового майна не існує. Пережилого подружжя та осіб, які мають право на обов`язкову частку, також немає. \~ \~ \~ \~Факт спільного проживання із спадкодавцем підтверджується письмовими доказами. \~ \~ \~ \~Враховуючи вищенаведене, просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON] . Пеньк проживала разом із спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~Заява з додатками подана через систему «Електронний суд». \~ \~ \~ \~Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.12.2024 року, справа передана на розгляд головуючому судді Н.В. Шептицькій (ас 28). З ДРФОПП встановлено місце реєстрації заявниці (ас 30), оскільки це має значення для вірного визначення територіальної підсудності даної категорії справ, згідно частини 1 статті 316 ЦПК України. Ухвалою головуючого судді від 18.12.2024 року заява С.В. Пеньк прийнята до розгляду, відкрито окреме провадження, витребувані матеріали спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , призначено судове засідання на 16.01.2025 року (ас 32-33), в якому оголошено перерву на 20.01.2025 року. Представник заявниці в судовому засіданні 16.01.2025 року заяву підтримав з підстав, наведених у ній, просив заяву задовольнити. Протокольною ухвалою 16.01.2025 року задоволено клопотання заявниці та її представника про допит в судовому засіданні свідків, явка яких була забезпечена. 16.01.2025 року представник заявниці подав клопотання про долучення додаткових письмових доказів. Суд, розглянувши клопотання, ухвалив: прийняти додаткові докази до розгляду. Учасники справи, які були вчасно і належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду справи, в судове засідання 20.01.2025 року не з`явилися, але 16.01.2025 року заявниця та її представник (ас 75, 76) і 20.01.2025 року представник заінтересованої особи (ас 82-83) подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, заявниця та її представник вимоги підтримують, а представник заінтересованої особи проти заявлених вимог не заперечує. Пояснення на заяву представник заінтересованої особи не подав. Суд ухвалив: розгляд справи в судовому засіданні 20.01.2025 року проводити у відсутності учасників справи, згідно частини 1 статті 223, частини 1 статті 279 ЦПК України. У відповідності до вимог частини 2\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно частин 4, 5 статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Датою прийняття рішення у цій справі є 20.01.2025 року - дата складення повного судового рішення. \~ \~ \~ \~Заслухавши показання свідків, дослідивши письмові докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, суд установив таке. \~ \~ \~ \~ [INFO] померла [PERSON] , яка була визнана рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 19.02.2009 року недієздатною і її опікуном була призначена [PERSON] . \~ \~ \~ \~Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на майно: дві земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, і заявниця звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . \~ \~ \~ \~Нотаріус постановою від 02.12.2024 року відмовив заявниці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з не встановленням факту проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~З показань заявниці [PERSON] , яка була допитана судом за її згодою, як свідок, свідків: [PERSON] , [PERSON] , в судовому засіданні встановлено, що з 2006 року по 05.05.2024 року заявниця та [PERSON] проживали за адресою: [ADDRESS] , однією сім`єю, а саме: спільно проживали,\~вели спільне\~господарство,\~мали спільний\~бюджет,\~проводили спільні\~витрати,\~придбавали майно\~в інтересах\~сім`ї,\~спільно харчувалися,\~спільно відпочивали\~та відзначали\~родинні свята,\~надавали один\~одному допомогу. \~ \~ \~ \~Дані обставини також підтверджуються письмовими доказами: Витягом з ДРРП на нерухоме майно про реєстрацію права власності (ас 9), Витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі (ас 10), Витягом з ДРРП на нерухоме майно про реєстрацію права власності (ас 11), довідкою № 138 від 07.11.2024 року (ас 12), довідкою № 139 від 07.11.2024 року (ас 13, 14), постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.12.2024 року (ас 18), рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 19.02.2009 року у справі № 2-о-8/2009 (ас 19), свідоцтвом про смерть [PERSON] (ас 20), будинковою книгою (ас 22-25), матеріалами спадкової справи № 142/2022 (ас 43-50), фотокартками (ас 78-80). Надаючи правову оцінку встановленим у судовому засіданні фактичним обставинам справи, суд керується такими нормами права. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Статтею 1264 ЦК України встановлено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Встановлено, що спору щодо спадкового майна не існує. Пережилого подружжя та осіб, які мають право на обов`язкову частку, також немає. Враховуючи, що судом не встановлено інших спадкоємців, крім [PERSON] , тому встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю має юридичне значення, оскільки необхідне заявниці, як спадкоємиці за законом четвертої черги, для оформлення спадщини. Відповідно до абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. У п. 21 зазначеної Постанови роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Аналогічна правова позиція міститься в Постанові Верховного суду від 24 вересня 2020 року у справі № 644/5818/18. Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 18 вересня 2023 року у справі № 582/18/21 зазначила, що за загальним правилом дія актів цивільного законодавства в часі має футороспективний характер, тобто спрямована на майбутнє. У зв`язку з чим акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; із загального правила про застосування актів цивільного законодавства до спадкових відносин, що виникають з моменту відкриття спадщини, абзацом 1 пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачається виняток і допускається застосування ЦК України до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання ним чинності. Відповідно, п`ятирічний строк, передбачений статтею 1264 ЦК України, повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю, у тому числі до набрання чинності цим Кодексом. ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності (пункт 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України). Дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності підтверджується, що [PERSON] спільно проживала із спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю з 2006 року У судовому засіданні свідки [PERSON] і [PERSON] показали, кожен зокрема, що знали за життя [PERSON] та те, що вона із [PERSON] та її родиною проживали однією сім`єю та вели спільне господарство, а також [PERSON] доглядала [PERSON] до смерті як рідну бабу, здійснювала поховання та вступила в користування спадковим майном. Враховуючи, що заявниця претендує на право на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, як спадкоємець за законом після смерті [PERSON] , то встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, має юридичне значення, оскільки необхідне їй як спадкоємиці для оформлення спадщини. Враховуючи вищенаведене у сукупності, суд доходить висновку, що заява [PERSON] підлягає до задоволення, як обгрунтована та підставна, оскільки в судовому засіданні надані належні, достатні та допустимі докази на підтвердження, викладених у заяві обставин. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. З огляду на викладене, судові витрати у виді сплаченого заявницею судового збору, відшкодуванню не підлягають.

Outcome: approved