Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-15 00:00:00

Представник Садівниче товариство "КАШТАН" звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовна заява обґрунтована тим, що [PERSON] є членом Садівничого товариства "Каштан" з 2010 року. За 2018-2019 роки сплатила членські внески у значно меншому розмірі ніж встановлений відповідними рішенням загальних зборів, а починаючи з 2020 року взагалі перестала сплачувати членські внески. Загальний розмір заборгованості відповідачки становить 12463,50 грн. Оскільки відповідачка відмовляється сплачувати заборгованість по членським внескам у добровільному порядку Садівниче товариство змушене звертатись до суду з даною позовною завою. Ухвалою суду від 07.05.2024 року відкрито спрощене провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи. Заочним рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 23.08.2024 року, позовні вимоги задоволено. 18.11.2024 року до суду надійшла заява про перегляд заочного рішення від представника відповідача. Ухвалою суду від 09.12.2024 року заочне рішення від 23.08.2024 року скасовано та призначено підготовче засідання по справі. 16.12.2024 року до суду надійшло клопотання представника позивача про долучення письмових доказів. 16.12.2024 року до суду надійшло клопотання представника позивача про виклик свідків. Ухвалою суду від 19.12.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 23.12.2024 року до суду від представника відповідача надійшов відзив, в якому просить відмовити у задоволені в повному обсязі. 23.12.2024 року до суду від представника відповідача надійшла заява про застування строку позовної давності. Представник позивача надав до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглянути справу за її відсутності. \~ \~ \~ \~Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлено належним чином. Представник відповідача до суду надала заяву про відкладення розгляду справи, однак доказів поважності неявки суду надано не було. Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка № [NUMBER] / [NUMBER] в Садівничому товаристві "Каштан", площею 0,0823 га, кадастровий номер:4810136300:10:052:0004, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрації. Права власності №121869638 від 25.04.2018 року. [PERSON] є членом Садівничого товариства "Каштан" з 2010 року. Відповідно до п.1.1 Статусу СТ "Каштан" садівниче товариство "Каштан" є добровільним об`єднанням громадян, які мають земельні ділянки розташовані на території Заводського району м. Миколаєва загальною площею 9,06 га, виділені у постійне користування Садівничому товариству рішенням №809 від 24.12.1997 року з метою задоволення загальних інтересів у вирощуванні фруктів, ягід та овочів, виконанні робіт з покращенням добробуту та інших робіт, а також обробці землі та агротехнічному обслуговуванні. П. 1.4 Статуту, головним завданням садівничого товариства є організація колективного садівництва для вирощування його членами фруктів , ягід, овочів та іншої сільськогосподарської продукції, створення умов для оздоровлення і відпочинку членів Товариства та їх родини, залучення до праці молоді в своїй діяльності садівництво не має на меті отримання прибутку. Відповідно до п. 1.5 діяльність садівничого товариства базується на принципах добровільності, індивідуального та колективного членства, об`єднання особистих колективних і державних інтересів, матеріальної зацікавленості та соціальної справедливості, безпосередньої участі товариства в управління його справами на основі демократії та законності. Всі роботи проводяться особистою працею членів садівничого товариства або членів їх сімей, за винятком робіт, виконання яких вимагає залучення спеціалістів. Благоустрій садових ділянок і території колективного саду проводиться за рахунок коштів товариства. Відповідно до п. 1.8 Статуту, кошти та майно товариства складаються зі вступних, членських та цільових внесків та інших надходжень не заборонених законом. Згідно п. 2.1 Статуту, Садівниче товариство є суб`єктом колективної власності на землю. Земельні ділянки у садівничому товаристві складаються із земель загального користування і земель, що знаходяться у приватній власності чи в користування членів товариства. Відповідно до п. 2 Статуту, індивідуальні внески членів товариства складаються із вступних, членських і цільових внесків. Вступні внески сплачуються членами товариства в період формування товариства, а також при в ступі нових членів товариства. Вони витрачаються при вирішенні організаційних та інших питань товариства. Вступний внесок може змінюватись для урахування інфляції за рішенням зборів, та складає суму не менше суми членського внеску на поточний рік. Членські внески сплачуються членами товариства щорічно у розмірі за кожен 1м2 в строки встановлені Загальними зборами витрачаються у відповідності з прибутково-видатковим кошторисом на адміністративно-господарські потреби. Членські внески включають оплату водопостачання із свердловини, що належить Товариству. Фінансування робіт по будівництву об`єктів загального користування (дорі, водопостачання, електрифікації та інше) здійснюється за рахунок цільових внесків у розмірі, передбаченому кошторисом. У випадку несплати внесків, з членів товариства стягується борг у судовому порядку за клопотання правління. Членські внески вносяться кожним членом товариства незалежно від того користується він послугами товариства чи ні. Якщо член товариства не користується водопостачання із свердловини Товариства, він може податки письмову заяву до Голови правління або Правління для перерахування суми членського внеску та членами правління до своєї ділянки для інспекції для встановлення запобіжних засобів. Отримані Садівничим товариством грошові кошти внески використовуються виключно для фінансування видатків на утримання садівництва, реалізації мети (цілей та завдань) визначених Статутом (п.5.8 Статуту). Відповіднл до п.4.4. Статуту, загальні збори встановлюються розміри вступного, членського та цільового внеску, порядок та терміни їх сплати. Відповідно до п. 3.6 Статуту, член товариства зобов`язаний виконувати вимоги законодавства про колективне садівництво, статут товариства, правила внутрішньо78го розпорядку, рішення правління та зборів товариства, своєчасно сплачувати вступні, членські та цільові внески у розмірах та в строки, установлені зборами членів товариства. Згідно п. 3.7 Статуту, за невиконання статутних вимог, згідно договору чи за рішенням загальних зборів з членів садівничого товариство може стягуватись пеня за несвоєчасну сплату внесків, розмір якої затверджується на загальних зборах. Рішенням загальних зборів членів Садівничого товариства у 2018 році було встановлено членський внесок у розмірі 800 грн., що підтверджується випискою з протоколу №5 від 29.04.2018 року. Рішенням загальних зборів членів Садівничого товариства у 2019 році було встановлено членський внесок у розмірі 800 грн., що підтверджується випискою з протоколу №6 від 12.05.2019 року. Рішенням загальних зборів членів Садівничого товариства у 2020 році було встановлено членський внесок у розмірі 1100 грн., що підтверджується випискою з протоколу №2 від 27.09.2020 року. Рішенням загальних зборів членів Садівничого товариства у 2021 році було встановлено членський внесок у розмірі 1300 грн., що підтверджується випискою з протоколу №5 від 04.07.2021 року. Рішенням загальних зборів членів Садівничого товариства у 2023 році було встановлено членський внесок на 2024 рік у розмірі 1500 грн., а також затверджено розмір пені (0,1% за кожен день несплати внесків поточного рахунку), яка нараховується у разі несвоєчасної сплати членських внесків до 31 грудня фінансового року, що підтверджується випискою з протоколу №11 від 29.10.2023 року. Загальна заборгованість [PERSON] по сплаті членських внесків за період з 2018 року по 2023 року складає 12463,50 грн. Пеня складає 747,79 грн. 12.08.2021 року, 29.06.2023 року, 12.03.2024 року [PERSON] було направлено повідомлення-попередження з вимогою сплатити членські внески. Крім того, згідно акту №27 від 14.08.2021 року, [PERSON] відмовилась отримати повідомлення-попередження про необхідність сплати заборгованості. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За загальним правилом статей 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Конституція України в ст. 36 визначає, що громадяни України мають право на свободу об`єднання у громадські організації для здійснення і захисту своїх прав і свобод та задоволення певних інтересів. Згідно зі статтею 87 ЦК України установчим документом товариства є затверджений учасниками статут. Статтею 97 ЦК України визначено, що органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом. Загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства ( стаття 98 ЦК України). На сьогоднішній день відсутній чіткий правовий механізм, який би регулював діяльність садівничих (садових) товариств, як «окремої одиниці» господарювання. Державний комітет України з питань регуляторної політики та підприємництва в своїх листах, зокрема № 6978 від 11 жовтня 2004 року, № 1339 від 21 лютого 2006 року і № 4899 від 09.06.2008 р. надавав роз`яснення щодо визначення організаційно-правової форми садівничого товариства. Із зазначених листів вбачається, що по своїй суті садівничі товариства відносяться до обслуговуючих кооперативів. Згідно ст. 2 Закону України «Про кооперацію», обслуговуючий кооператив це кооператив, який утворюється шляхом об`єднання фізичних та / або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою здійснення ними господарської діяльності. Також, відповідно до ст. 2 ЗУ «Про кооперацію», встановлено, що членський внесок це грошовий неповоротний внесок, який періодично сплачується членом кооперативного об`єднання для забезпечення поточної діяльності кооперативного об`єднання. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про кооперацію», правовим документом, що регулює діяльність кооперативу є його Статут. Статтею 12 ЗУ «Про кооперацію», передбачено, що основними обов`язками члена кооперативу є: додержання статуту кооперативу; виконання рішень органів управління кооперативу та органів контролю за діяльністю кооперативу; виконання своїх зобов`язань перед кооперативом; сплата визначених статутом кооперативу внесків. Відповідно до п. 3.6. статуту Садівничого товариства «Каштан», член товариства зобов`язаний виконувати вимоги законодавства про колективне садівництво, статут товариства, правила внутрішнього розпорядку, рішення правління та зборів товариства, своєчасно сплачувати вступні, членські та цільові внески у розмірах та в строки, установлені зборами членів товариства. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору, та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежного виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки , встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ст. 551 ЦК України, предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Щодо застосування позовної давності у спірних правовідносинах слід зазначити наступне. Відповідно до положень ст. ст.\~256,\~257 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ч. ч. 1 та 5\~ст. 261 ЦК України\~перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п. 1 ст. 32 Конвенції), наголошує, що «позовна давність\~це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу» (п.51 рішення від 22.10.1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»). Відповідно до ч. ч. 3, 4\~ст. 267 ЦК України\~передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. До спірних правовідносин застосовується загальна позовна давність тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Відповідно до\~Закону України від 30.03.2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)»\~доповнено\~Розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України\~п.12, яким визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), визначені статтями\~ 257,258,362,559,681,728,786,1293\~цього\~Кодексу\~строки продовжуються на строк дії такого карантину. Вказаний Закон набрав чинності 02.04.2020 року, а тому саме з цієї дати строк позовної давності продовжувався у зв`язку із введенням на території України карантину. Строк позовної давності за всіма вимогами, що виникли після 02 квітня 2017 року, та на які поширюється загальна позовна давність у три роки вважаються продовженим на підставі п.12\~Прикінцевих та перехідні положень ЦК України, до закінчення дії карантину, встановленої Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19). Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»\~(із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався. Карантин в Україні було безперервно встановлено з 12.03.2020 року до 30.06.2023 року. Тобто, строк позовної давності пропущено позивачем не було, оскільки просить стягнути заборгованість за період з 2018 по 2023 рік. Ураховуючи докази по справі, які підтверджують доведеність позовних вимог, суд вважає за необхідне, позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за членськими внесками та пенею у розмірі 13211,29 грн. Питання про судові витрати, суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved