Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

31.07.2023 [PERSON] звернулася до Подільського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] та [PERSON] , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору Подільська районна у місті Києві державна адміністрація, про виділ в натурі частини житлового будинку та земельної ділянки. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач, із урахуванням заяви про зміну предмета позову, зазначила наступне. Позивач та відповідачі є співвласниками земельної ділянки площею 0,0604 га, кадастровий номер 8000000000:85:217:0010, наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] . 1/2 частина земельної ділянки належить позивачу на підставі договору купівлі-продажу від 27.11.2006, укладеного між нею та [PERSON] , що був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мисан В.І. та зареєстрований в реєстрі за №3607. Інша 1/2 частина земельної ділянки належить відповідачам. 01.11.2007 Подільський районний суд м. Києва ухвалив рішення у справі № 2-3120/07 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яким затвердив розподіл земельної ділянки кадастровий номер 8000000000:85:217:0010 за фактично існуючим парканом, внесеним до планшетів Головкиївархітектури та, в його межах, визнав право позивача на користування частиною земельної ділянки, позначеною на плані цифрами 10-11-12-13-7-8-9-10. Також суд визнав, що за розподілом земельної ділянки кадастровий номер 8000000000:85:217:0010 за фактично існуючим парканом, внесеним до планшетів Головкиївархітектури, [PERSON] , як власник частини земельної ділянки, має право самостійно користуватися надвірними спорудами і земельними насадженнями, та право зводити на своїй частини земельної ділянки і споруди. За вказаним розподілом позивачу виділено у користування 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0306 га, тоді як площа 1/2 частини земельної ділянки, що залишилася у користуванні інших співвласників, склала 0,0298 га. Позивач бажає виділити у власність в натурі 1/2 частки земельної ділянки. Технічна можливість такого виділу існує. Однак відповідач [PERSON] щодо виділу в натурі 1/2 частини земельної ділянки позивачу не погоджується. 22.12.2023 інженером-геодезистом [PERSON] складено варіант поділу земельної ділянки № 12/28-2-ті, у якому реалізовані наступні принципи поділу: 1) рівність площ новоутворених ділянок; 2) наявність на новоутворених ділянках господарських будівель в користуванні відповідного співвласника; 3) наявність існуючого розділяючого паркану між відокремлюючими володіннями; 4) доступність до мереж, вільний прохід та проїзд. Згідно вказаного варіанту поділу земельної ділянки, лінія поділу земельної ділянки кадастровий номер 8000000000:85:217:0010 утворює дві рівні за площею ділянки: ділянка № [NUMBER] площею 0,0302 га точки 3-4-5-6-7-8-9-10-11-12 в користування позивача; ділянка № [NUMBER] площею 0,0302 га точки 6-7-8-9-10-11-12-13-14-1 в користуванні відповідачів. В результаті поділу площа новоутворених ділянок становить: ділянка [NUMBER] - 0302 га - в користуванні позивача; ділянка № [NUMBER] - 0,0302 га - в користуванні відповідачів. Поділ земельної ділянки відповідає розташуванню господарських будівель, що перебувають в користуванні позивача та відповідачів. Власникам новоутворених ділянок забезпечений належний доступ до мереж та вільний прохід до власного майна та проїзд. Крім того, в обґрунтування позову зазначено, що позивачу належить 1/2 частина житлового будинку за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі продажу від 27.11.2006, укладеного між нею та [PERSON] , який був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мисан В.І. та зареєстрований в реєстрі за № 3604. Інша 1/2 частина вказаного житлового будинку належить відповідачам. На момент придбання позивачем 1/2 частини житлового будинку між [PERSON] та власниками іншої частини житлового будинку, що перебуває у користуванні відповідачів, склався наступний порядок користування будинком: - 1/2 частина житлового будинку, що належала [PERSON] , була відокремлена від іншої 1/2 частини житлового будинку. Кожна з частин житлового будинку мала окремий вхід; - 1/2 частина житлового будинку (квартира [ADDRESS] ), що належала [PERSON] , загальною площею 57,2 кв.м, житловою площею 41,6 кв.м, на праві спільної часткової власності використовувалася родиною [PERSON] - інша 1/2 частина житлового будинку (квартира [ADDRESS] ), загальною площею 76,3 кв.м, житловою площею 43,1 кв.м, використовувалася відповідачами. Такий розподіл часток житлового будинку на квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] відображений в технічному паспорті на вказаний будинок, виготовлений на замовлення власників 23.07.2003 Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на нерухоме майно. Після придбання позивачем 1/2 частини житлового будинку за адресою [ADDRESS] , встановлений раніше порядок користування частками будинку між позивачем та відповідачами зберігся. Однак, оскільки придбана позивачем 1/2 частина будинку знаходилася в аварійному стані та не задовольняла потреби сім`ї позивача у житлі, позивач здійснила її реконструкцію. Для цього [PERSON] звернулася до Подільської районної у м. Києві державної адміністрації із заявою про надання дозволу на проектування та реконструкцію 1/2 частини житлового будинку за [ADDRESS] . Розпорядженням Подільської районної у м. Києві державної адміністрації №70 від 21.01.2008 позивачу надано дозвіл на проектування та реконструкцію 1/2 частини житлового будинку за [ADDRESS] , згідно встановленого у даному дозволі порядку. 02.06.2008 Головним управлінням містобудування, архітектури та дизайну міського середовища КМДА затверджено архітектурно-планувальне завдання (АПЗ) № 08-0194 на проектування реконструкції 1/2 частини житлового будинку, господарських будівель та споруд по [ADDRESS] , що знаходилася у володінні та користуванні позивача. Позивач у повному обсязі не оформила документи, необхідні для проведення реконструкції 1/2 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . В період травня - жовтня 2008 року позивач самовільно виконала реконструкцію 1/2 частини житлового будинку, що знаходилася в її користуванні. Після реконструкції загальна площа 1/2 частини будинку (літ. А), що знаходилася у володінні та користуванні позивача, збільшилася до 178,1 кв.м, житлова площа - до 125,6 кв.м. 17.10.2008 Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на нерухоме майно виготовлено технічний паспорт на 1/2 частини житлового будинку, що знаходиться в користуванні позивача, та встановлено збільшення площі частини будинку до 178,1 кв.м, а житлової площі до 125,6 кв.м. Також 11.11.2010 ТОВ «НВБ Фірма «Добробуд», що діяла відповідно до ліцензії на здійснення господарської діяльності, пов`язаної зі створенням об`єктів архітектури, здійснило технічне обстеження будівельних та інженерних мереж індивідуального житлового будинку та господарської будівлі за адресою: [ADDRESS] . За результатами обстеження встановлено, що будівельні конструкції та інженерні мережі частини житлового будинку (літ.А1-2) та господарської споруди - льоху (погреба) за адресою: [ADDRESS] відповідають державним стандартам, будівельним нормам і правилам, нормативним актам з пожежної безпеки, санітарному законодавству, що діяли на момент закінчення будівництва. Загальний стан частини житлового будинку (літ. А1-2) та господарської споруди - льоху (погреба) охарактеризований як задовільний та придатний для введення в експлуатацію та подальшої експлуатації за призначенням. 07.12.2010 Відділ державного пожежного нагляду з обслуговування Подільського району м. Києва УНПД ГУ МНС України в м. Києві повідомив позивача про погодження звіту ТОВ «НВБ Фірма «Добробуд» щодо проведення технічного обстеження будівельних та інженерних мереж індивідуального житлового будинку та господарської будівлі за адресою: [ADDRESS] . 08.02.2011 Київська міська державна адміністрація погодила прийняття в експлуатацію індивідуального житлового будинку (літ.А) (в тому числі двоповерхової прибудови (літ. А1)) на [ADDRESS] , а Головне управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища КМДА видало позивачу відповідну довідку № 1355/0/08/27-11. Із веденням в дію Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» №3038-VI від 17.02.2011 у власників житлових будинків виникла можливість зареєструвати право власності на них, шляхом реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами. Позивач склала декларацію про готовність об`єкта до експлуатації - прибудови літ. (А1-2) до садибного (індивідуального) житлового будинку (літ. А) за адресою: [ADDRESS] , яку подала для реєстрації до Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві. В реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві позивачу було відмовлено. Не погоджуючись з таким рішенням, у жовтні 2011 року позивач звернулася до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовною заявою до Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві з вимогою зареєструвати декларацію про готовність об`єкта до експлуатації - прибудови літ. (А1-2) до садибного (індивідуального) житлового будинку (літ. А) за адресою: [ADDRESS] . Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.01.2012 позов [PERSON] було задоволено частково, а саме: зобов`язано Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві розглянути заяву [PERSON] про готовність вищевказаного об`єкта до експлуатації. 21.06.2012 постановою Київського апеляційного адміністративного суду постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.01.2012 скасована та ухвалена нова постанова, якою позовні вимоги [PERSON] задоволено та зобов`язано Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві зареєструвати вказану декларацію про готовність об`єкта до експлуатації. 27.12.2012 декларація про готовність об`єкта до експлуатації - прибудови літ. (А1-2) до садибного (індивідуального) житлового будинку (літ. А) за адресою: [ADDRESS] , код об`єкта 1110,3, зареєстрована Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві. Не погоджуючись з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.06.2012, Інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві звернулася із касаційною скаргою на таку постанову до Вищого адміністративного суду України. За результатами розгляду касаційної скарги 26.03.2013 Вищий адміністративний суд України постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.01.2012 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 21.06.2012 скасував. Обґрунтовуючи дане рішення, суд касаційної інстанції зазначив, що звертаючись до Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві із заявою про реєстрацію декларації про готовність до експлуатації самовільно зведеної прибудови до будинку (літ. «А1-2») на [ADDRESS] , позивач не погодила її з іншими співвласниками земельної ділянки. Так, в пункті 3.2 діючого на той час Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства №91 від 24.06.2011, зазначено, що заява про прийняття в експлуатацію об`єкта підписується також співвласниками земельної ділянки та зазначеного об`єкта (у разі їх наявності). У зв`язку із скасуванням Вищим адміністративним судом України постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 21.06.2012, згідно з яким Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві зареєстровано декларацію про готовність об`єкта до експлуатації прибудови літ. (А1-2) до садибного (індивідуального) житлового будинку (літ. А) за адресою: [ADDRESS] , вказана частина житлової будівлі, що перебуває в користуванні позивача, є такою, що не введена в експлуатацію. [INFO] померла відповідач [PERSON] , яка володіла 1/6 частиною житлового будинку та 1/6 частиною земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцями [PERSON] є її доньки [PERSON] та [PERSON] . 29.06.2021 [PERSON] в порядку та строки, визначені ст.ст. 1269, 1270 ЦК України, звернулася до Чотирнадцятої київської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері [PERSON] за заповітом. За заявою [PERSON] заведено спадкову справу №486/2021, номер у спадковому реєстрі 67888485. 22.07.2021 [PERSON] , яка є непрацездатною за віком, в порядку та в строки, визначені ст.ст. 1241, 1269, 1270 ЦК України, звернулася до Чотирнадцятої київської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері [PERSON] за законом, а саме: обов`язкової частки у спадщині. Заява [PERSON] зареєстрована в Книзі обліку та реєстрації спадкових справ. [PERSON] та [PERSON] про відмову від спадщини не заявляли, заяви про прийняття спадщини не відкликали. Таким чином, у відповідності до ч. 5 ст.1268 ЦПК України [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , якою є 1/6 частина будинку та 1/6 частина земельної ділянки, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Однак своє право власності на вказане майно [PERSON] та [PERSON] не оформили. Відповідно до діючого законодавства України декларація про готовність об`єкта до експлуатації повинна бути погоджена з іншими співвласниками земельної ділянки. Оскільки відповідачі не зареєстрували право власності на частки будинку, отримані ними в порядку спадкування після смерті їх матері, а також враховуючи, що [PERSON] заперечує проти позовних вимог та відмовляється погодити декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, виділ позивачу в натурі частини житлового будинку та земельної ділянки можливий лише в судовому порядку. 22.12.2023 експертом ПП «Актив Інвест» [PERSON]. на замовлення позивача проведено технічну інвентаризацію належної позивачу частини будинку на [ADDRESS] , за результатами якої складено технічний паспорт. Згідно технічного паспорту, з урахуванням прибудови, загальна площа 1/2 частини будинку, що знаходиться в користуванні позивача, складає 178,1 кв.м, житлова - 125,6 кв.м, в користуванні інших власників знаходиться решта частини будівлі. Результати технічної інвентаризації внесено до Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, ідентифікатор об`єкта будівництва, реєстраційний номер 01.3044733.5049781.20231225.04.0000.25. Відповідно до витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, реєстраційний номер документу: ТІ01:5800-5343-2126-7778 можлива надійна та безпечна експлуатація будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . 22.12.2023 інженером-геодезистом [PERSON] складено висновок № 12/28-1-ті щодо технічної можливості виділу частки з об`єкта нерухомого майна - житлового будинку на [ADDRESS] . Згідно вказаного висновку, за результатами поділу на основі частин житлового будинку, що знаходяться у фактичному володінні та користуванні їх власників, створюється 2 об`єкти: - об`єкт 1: будинок садибного типу літ. «А 1» загальною площею 178,1 кв.м, житловою площею 125,6 кв.м, за адресою: [ADDRESS] , що знаходиться у володінні та користуванні позивача; - об`єкт 2: будинок садибного типу літ. «А» загальною площею 59,8 кв.м, житловою площею 40,8 кв.м, за адресою: [ADDRESS] , що знаходиться у володінні та користуванні відповідачів. У зв`язку з наведеним позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому, із урахуванням уточнених позовних вимог просить: 1) затвердити розподіл земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:85:217:0010, розташованої за адресою: [ADDRESS] , площею 0,0604 га, згідно варіанту поділу земельної ділянки № 12/28-2-ті від 22.12.2023, виконаного інженером-геодезистом [PERSON] , а саме: - виділити у натурі у власність [PERSON] 1/2 частину земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:85:217:0010, розташованої за адресою: [ADDRESS] , а саме: земельну ділянку площею 0,0302 га (точки 3-4-5-6-7-8-9-10-11-12 кадастрового плану земельної ділянки [PERSON] варіанту поділу земельної ділянки № 12/28-2-ті від 22.12.2023); - решту 1/2 частини земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:85:217:0010, розташованої за адресою: [ADDRESS] , а саме: земельну ділянку площею 0,0302 га (точки 6-7-8-9-10-11-12-13-14-1 кадастрового плану земельної ділянки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] варіанту поділу земельної ділянки № 12/28-2-ті від 22.12.2023) залишити у спільній частковій власності [PERSON] та [PERSON] у долях, що належали їм до даного виділу; 3) визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами з прибудовою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а саме: зазначені на схемі розташування будівель та споруд у технічному паспорті на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 22.12.2023, виготовленому ПП «Актив Інвест» (інвентаризаційна справа 12/28-ті; ідентифікатор об`єкта будівництва: 01.3044733.5049781.20231225.04.0000.25, реєстраційний номер ТІ01: 5800-5343-2126-7778), частину житлового будинку садибного типу загальною площею 178,1 кв.м, житловою площею 125,6 кв.м, позначеного літ. «А1», а також господарські будівлі і споруди, якими є: вбиральня літ. «Г»; огорожа № 3; ворота, хвіртка № 4; вимощення ІІ; 4) виділити у натурі у власність [PERSON] з будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , 1/2 частину цього будинку з господарськими будівлями та спорудами з прибудовою, відповідно до висновку щодо технічної можливості виділу частки з об`єкта нерухомого майна №12/28-1-ті від 22.12.2023, складеного ПП «Актив Інвест», а саме: частину житлового будинку садибного типу, позначеного як «об`єкт 1» (в складі будинку садибного типу літ. «А1») загальною площею 178,1 кв.м, житловою площею 125,6 кв.м, а також господарські будівлі та споруди, якими є: вбиральня літ. «Г»; огорожа № 3; ворота, хвіртка № 4; вимощення ІІ; 5) припинити спільну часткову власність щодо майна, виділеного у натурі у власність [PERSON] . Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.07.2023 головуючим суддею у справі визначено Ковбасюк О.О. Ухвалою суду від 07.08.2023 позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків. 08.09.2023 позивачем подано до суду уточнену позовну заяву. Ухвалою суду від 11.09.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. 12.10.2023 до суду надійшло клопотання від в.о. голови Подільської районної у місті Києві державної адміністрації С. Коваленка, у якому він просить проводити розгляд справи за відсутності представника третьої особи, покладаючись при вирішенні спору на розсуд суду. Ухвалою суду від 15.11.2023 залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, Державну інспекцію архітектури та містобудування України та Головне управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області. 01.12.2023 Головне управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області надало суду пояснення, в якому роз`яснило порядок реєстрації набуття, зміни чи припинення права на земельні ділянки згідно чинних на час виникнення спірних правовідносин, та повідомило, що не порушувало та не оспорює прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду. 11.12.2023 відповідачем [PERSON] подано до суду відзив на позовну заяву, у якому вона просить відмовити у задоволенні позову, вказуючи на його необґрунтованість. Заперечуючи проти позову, відповідач [PERSON] зазначила, що позивач, повідомляючи про неможливість вирішення питання в позасудовому порядку, вводить суд в оману. Так, в постанові Вищого адміністративного суду України від 26.03.2013 К/9991/60560/12 зазначено, що підставою для відмови в реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації - частини будинку, що знаходиться в користуванні позивача, стало те, що дана декларація не була підписана співвласниками земельної ділянки, на якій розташований будинок, що є порушенням пункту 35 Порядку. На думку [PERSON] позивач має надати суду документи, які містять відомості про підставу у відмові в реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації. Також відповідач зазначила, що позивач надала суду технічний паспорт, який не є дійсним, так як термін дії технічного паспорту складає один рік. Крім того, відповідач зазначила, що господарська будівля позивача побудована на частині земельної ділянки, що знаходиться в її користуванні. Відповідач вважає справедливим поділ земельної ділянки, за яким позивач та відповідачі будуть володіти рівними часками земельної ділянки, по 0,0302 га кожна, як це зазначено в рішенні Подільського районного суду м. Києва від 01.11.2007 у справі №2-3120/07. 13.12.2023 Державна інспекція архітектури та містобудування України надала до суду пояснення, в яких роз`яснила порядок проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна згідно норм законодавства, чинних на час виникнення спірних правовідносин та діючих норм законодавства України, а також просила розглядати справу за наявними у справі доказами, без участі представника інспекції. 18.12.2023 позивач подала до суду відповідь на відзив, у якому позовні вимоги підтримала. 20.12.2023 від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі, в якій вона також зазначила, що визнає позовні вимоги. 20.02.2024 позивач подала до суду заяву, у якій виклала свої заперечення щодо доводів відповідача [PERSON] , викладених у відзиві на позовну заяву. 01.04.2024 та 29.04.2024 представником позивача - адвокатом Проценком О.В. подано заяви про зміну предмета позову. Ухвалою суду від 01.05.2024 прийнято заяву представника позивача Проценка О.В. від 24.04.2024 про зміну предмета позову та постановлено здійснювати подальший розгляд справи із урахуванням такої заяви. Ухвалою суду від 07.06.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 17.10.2024 задоволено клопотання представника позивача та витребувано у Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори копії матеріалів спадкової справи №486/2021, заведеної до майна померлої [INFO] [PERSON] 25.11.2024 представником позивача надано до суду письмові пояснення. 03.12.2024 на виконання ухвали суду від 17.10.2024 Чотирнадцятою київською державною нотаріальною конторою надано до суду матеріали витребуваної спадкової справи. Перед початком судового засідання 20.01.2025 представник позивача подав заяву до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. За таких обставин, із урахуванням наявних в матеріалах справи письмових заяв по суті справи, поданих відповідачами та третіми особами, суд ухвалив проводити розгляд справи за відсутності учасників справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи, повно і всебічно дослідивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов наступних висновків. Згідно з ч. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. У відповідності до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. З урахуванням цих норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. У свою чергу суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно із ст. 89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Як встановлено судом, позивач є співвласником земельної ділянки площею 0,0604 га, кадастровий номер 8000000000:85:217:0010, наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] , та володіє 1/2 її частиною. Матеріалами справи підтверджується, що 27.11.2006 позивач придбала у власність у [PERSON] 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0604 га, наданої для обслуговування та будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованої на [ADDRESS] , кадастровий номер 8000000000:85:217:0010, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мисан Віктором Івановичем, зареєстрованого в реєстрі за №3607. Інша 1/2 частина земельної ділянки площею 0,0604 га зареєстрована за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру НВ-800024322013 від 21.06.2013. 23.11.2006 [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] звернулися до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Афіндуліді В.І. із заявою про те, що вони відмовляються від права привілеєвої купівлі 1/2 частини будинку та 1/2 частини земельної ділянки по [ADDRESS] . Заяви зареєстровано в реєстрі за № 7191, 7192, 7193. Встановлено також, що 01.11.2007 Подільським районний судом м. Києва ухвалено заочне рішення у справі № 2-3120/07 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про встановлення меж роздільного користування земельною ділянкою, згідно з яким суд затвердив розподіл земельної ділянки із кадастровим номером 8000000000:85:217:0010 за фактично існуючим парканом, внесеним до планшетів Головкиївархітектури та в його межах визнав право [PERSON] конкретного користування земельною ділянкою, позначеною на плані цифрами 10-11-12-13-7-8-9-10, площею 0,0306 га. Також, суд визнав, що за розподілом земельної ділянки, кадастровий номер 8000000000:85:217:0010, за фактично існуючим парканом, внесеним до планшетів Головкиївархітектури, [PERSON] , як власник має право самостійно користуватися надвірними спорудами та земельними насадженнями, право зводити на своїй частині земельної ділянки будинки та споруди, проводити сплату податків, страхових внесків та інших платежів, проводити відчуження належної їй частини земельної ділянки. Ухвалою Подільського районного суду м. Києві від 24.01.2008 заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення залишено без задоволення. Матеріалами справи підтверджується, що інженером-геодезистом [PERSON] 22.12.2023 складено варіант поділу земельної ділянки № 12/28-2-ті. У варіанті поділу земельної ділянки реалізовані наступні принципи поділу: 1) рівність площ новоутворених ділянок; 2) наявність на новоутворених ділянках господарських будівель в користуванні відповідного співвласника; 3) наявність існуючого розділяючого паркану між відокремлюючими володіннями; 4) доступність до мереж, вільний прохід та проїзд. Згідно такого варіанту поділу земельної ділянки, лінія поділу земельної ділянки, кадастровий номер 8000000000:85:217:0010, утворює дві рівні за площею ділянки: ділянка № [NUMBER] площею 0,0302 га, точки 3-4-5-6-7-8-9-10-11-12 - в користуванні позивача; ділянка № [NUMBER] площею 0,0302 га, точки 6-7-8-9-10-11-12-13-14-1 - в користуванні відповідачів. Кадастровий план ділянки №1 містить опис меж, дирекційні кути та відстані між точками: 1-2: 1,74 м, ; 2-3: 7,03 м, 3-4: 2,27 м, 4-5: 4,52 м, 5-6: 6 м, 6-7: 8,61 м, 7-8: 0,4 м, 8-9: 0,4 м, 9-10: 11,42 м, 10-11: 0,08 м, 11-12: 4,21 м, 12-13: 8,7 м, 13-14: 24,96 м, 14-1: 16,6 м. В результаті поділу площа новоутворених ділянок становитиме: ділянка [NUMBER] - 0302 га - в користуванні позивача; ділянка № [NUMBER] - 0,0302 га - в користуванні відповідачів. Поділ земельної ділянки відповідає розташуванню господарських будівель, що перебувають в користуванні позивача та відповідачів. На ділянці [ADDRESS] розташовані наступні господарські будівлі, що перебувають у користуванні позивача: об`єкт [NUMBER]: будинок садибного типу літ. «А1» в складі приміщень: 1-1 площею 1,1 кв.м, 1-2 площею 13,3 кв.м, 1-3 площею 9,5 кв.м, 1-4 площею 14,3 кв.м, 1-5 площею 33,2, 1-6 площею 18,4 кв.м, 1-7 площею 3,0 кв.м, 1-8 площею 6,2 кв.м, 1-9 площею 24, 1 кв.м, 1-10 площею 28,3 кв.м, 1-11 площею 21,6 кв.м, 1-12 площею 5,1 кв.м, загальною площею 178,1 кв.м., житловою площею 125,6 кв.м, а також господарські будівлі та споруди: вбиральня літ. «Г»; огорожа № 3; ворота, хвіртка № 4; вимощення ІІ за адресою: [ADDRESS] . На ділянці № [NUMBER] розташовані господарської будівлі (об`єкт № 2), що перебувають у користуванні відповідачів. Власникам новоутворених ділянок забезпечений належний доступ до мереж та вільний прохід до власного майна та проїзд. Також судом встановлено, що позивач є власником 1/2 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Так, матеріалами справи підтверджується, що 27.11.2006 позивач придбала 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між нею та [PERSON] , що був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мисан Віктором Івановичем та зареєстрований в реєстрі за №3604. Іншими власниками 1/2 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] значаться [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які набули їх в порядку спадкування після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим державним нотаріусом Першої київської нотаріальної контори 20.05.1997. Відповідно до технічного паспорту на будинок за адресою: [ADDRESS] , виготовленого 23.07.2003 Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на нерухоме майно, будинок складається з двох частин: квартира [ADDRESS] загальною площею 57,2 кв.м, житловою площею - 41,6 кв.м, що згідно позовної заяви знаходилася в користуванні позивача, власником якої станом на дату виготовлення технічного паспорта була [PERSON] , та квартира [ADDRESS] загальною площею 76,3 кв.м, житловою площею 43,1 кв.м. Матеріалами справи також підтверджується, що 21.01.2008 розпорядженням Виконавчого органу Подільської районної у м. Києві ради (Подільської районної у м. Києві державної адміністрації) видано розпорядження №70 про надання позивачу дозволу на проектування та реконструкцію 1/2 частини житлового будинку за [ADDRESS] , яка звернулася за таким дозволом за умови одержання необхідних для проведення реконструкції документів на будівництво. 02.06.2008 Головним управлінням містобудування, архітектури та дизайну міського середовища Київської міської державної адміністрації за зверненням [PERSON] затверджено архітектурно-планувальне завдання (АПЗ) № 08-0194 на проектування реконструкції 1/2 частини житлового будинку, господарських будівель та споруд по [ADDRESS] . Позивач не одержала необхідні для проведення реконструкції документи на будівництво, в зв`язку з чим в період травня - жовтня 2008 року самовільно виконала реконструкцію 1/2 частини житлового будинку, що знаходилася в її користуванні. Після реконструкції загальна площа 1/2 частини будинку (літ. А), що знаходилася у володінні та користуванні позивача, збільшилася до 178,1 кв.м, житлова площа - до 125,6 кв.м. Відповідно до технічного паспорту на будинок за адресою: [ADDRESS] , виготовленого 17.10.2008 Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на нерухоме майно на замовлення позивача (інвентаризаційна справа №29500/39467, реєстраційний номер №27729), загальна площа квартири [ADDRESS] , що знаходиться в користуванні позивача, збільшилася до 178,1 кв.м, житлова площа - до 125,6 кв.м, площа квартири [ADDRESS] , що знаходиться в користуванні відповідачів, не змінилася і становить: загальна площа - 76,3 кв.м, житлова площа - 43,1 кв.м. Встановлено також, що ТОВ «НВБ Фірма «Добробуд», яке має ліцензію на здійснення господарської діяльності, пов`язаної зі створенням об`єктів архітектури АВ №555511 від 21.09.2010, здійснило технічне обстеження будівельних та інженерних мереж індивідуального житлового будинку та господарської будівлі за адресою: [ADDRESS] , за результатами якого 11.11.2010 складено звіт. Так, за результатами обстеження встановлено, що будівельні конструкції та інженерні мережі частини житлового будинку (літ.А1-2) та господарської споруди - льоху (погреба) за адресою: [ADDRESS] відповідають державним стандартам, будівельним нормам і правилам, нормативним актам з пожежної безпеки, санітарному законодавству, що діяли на момент закінчення будівництва. Загальний стан частини житлового будинку (літ. А1-2) та господарської споруди - льоху (погреба) охарактеризовані як задовільний та придатний для введення в експлуатацію та подальшої експлуатації за призначенням. Листом Відділу державного пожежного нагляду з обслуговування Подільського району м. Києва УНПД ГУ МНС України в м. Києві №14/2548 від 07.12.2010 повідомлено про погодження звіту, складеного ТОВ «НВБ Фірма «Добробуд» (ліцензія № 555511), про проведення технічного обстеження будівельних та інженерних мереж індивідуального житлового будинку та господарської будівлі за адресою: [ADDRESS] . 08.02.2011 Головним управлінням містобудування, архітектури та дизайну міського середовища Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) надано довідку №1355/0/08/27-11 про те, що Виконавчий орган Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) погоджує прийняття в експлуатацію індивідуального житлового будинку (літ.А) (в тому числі двоповерхової прибудови (літ. А1)) на [ADDRESS] . Також встановлено, що [PERSON] у 2012 році склала декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, а саме прибудови літ. (А1-2) до садибного (індивідуального) житлового будинку (літ. А) за адресою: [ADDRESS] , яку подала для реєстрації до Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві. В реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві позивачу було відмовлено. У жовтні 2011 року позивач звернулася до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовною заявою до Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві з вимогою про реєстрацію декларації про готовність об`єкта до експлуатації - прибудови літ. (А1-2) до садибного (індивідуального) житлового будинку (літ. А) за адресою: [ADDRESS] . Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.01.2012 позов [PERSON] було задоволено частково, а саме: зобов`язано Інспекцію Державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві розглянути заяву [PERSON] про готовність вищевказаного об`єкта до експлуатації. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.06.2012 постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.01.2012 скасовано та ухвалено нову постанову, якою позовні вимоги [PERSON] задоволено та зобов`язано Інспекцію Державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві зареєструвати вказану декларацію про готовність об`єкта до експлуатації. 27.12.2012 року декларація про готовність об`єкта до експлуатації - прибудови літ. (А1-2) до садибного (індивідуального) житлового будинку (літ. А) за адресою: [ADDRESS] зареєстрована Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві. Не погоджуючись з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.06.2012, Інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві звернулася із касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України. За результатами розгляду такої скарги 26.03.2013 Вищий адміністративний суд України скасував постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.01.2012 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 21.06.2012. Як вбачається зі змісту суду касаційної інстанції, приймаючи вказане рішення, суд виходив із того, що звертаючись до Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві із заявою про реєстрацію декларації про готовність до експлуатації самовільно зведеної прибудови до будинку (літ. «А1-2») на [ADDRESS] , позивач не погодила її з іншими співвласниками земельної ділянки. Так, в пункті 3.2 діючого на той час Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства №91 від 24.06.2011, зазначено, що заява про прийняття в експлуатацію об`єкта підписується також співвласниками земельної ділянки та зазначеного об`єкта (у разі їх наявності). 06.02.2021 [PERSON] , яка володіла 1/6 частиною житлового будинку та 1/6 частиною земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Київським міським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) 07.02.2021 року. Спадкоємцями [PERSON] є її дочки [PERSON] та [PERSON] . 29.06.2021 [PERSON] звернулася до Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері [PERSON] за заповітом. За заявою [PERSON] відкрито спадкову справу № 486/2021, номер у спадковому реєстрі 67888485. 22.07.2021 [PERSON] звернулася до Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері [PERSON] за законом, як непрацездатна за віком особа, що претендує на належну їй обов`язкову частку спадкового майна відповідно до ст. 1241 ЦК України. У подальшому [PERSON] та [PERSON] про відмову від спадщини не заявляли, заяви про прийняття спадщини не відкликали. Таким чином, згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦПК України [PERSON] та [PERSON] вважаються такими, що прийняли спадщину після смерті їхньої матері [PERSON] . Однак, право власності на належні [PERSON] 1/6 частину будинку та 1/6 частину земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] не оформили та відповідні свідоцтва про право на спадщину не отримали. 22.12.2023 експертом ПП «Актив Інвест» [PERSON] , який має кваліфікаційний сертифікат відповідального виконавця окремих видів робіт(послуг), пов`язаних зі створенням об`єктів архітектури, проведено технічну інвентаризацію на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , за результатами якої складено технічний паспорт. Згідно такого технічного паспорту загальна площа прибудови літ. «А1», що знаходиться в користуванні позивача, складає 178,1 кв.м, житлова - 125,6 кв.м, в користуванні інших власників знаходиться решта частини будівлі. Результати технічної інвентаризації внесено до Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, ідентифікатор об`єкта будівництва, реєстраційний номер 01.3044733.5049781.20231225.04.0000.25. Відповідно до витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, реєстраційний номер документу: ТІ01:5800-5343-2126-7778 надійна та безпечна експлуатація будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] можлива. 22.12.2023 інженером-геодезистом [PERSON] складено висновок №12/28-1-ті щодо технічної можливості виділу частки з об`єкта нерухомого майна - житлового будинку на [ADDRESS] . Згідно з таким висновком за результатами поділу на основі частин житлового будинку, що знаходяться у фактичному володінні та користуванні їх власників, створюється 2 об`єкти: -об`єкт 1: будинок садибного типу літ. «А 1» загальною площею 178,1 кв.м, житловою площею 125,6 кв.м, за адресою: [ADDRESS] , що знаходиться у володінні та користуванні позивача; -об`єкт 2: будинок садибного типу літ. «А» загальною площею 59,8 кв.м, житловою площею 40,8 кв.м, за адресою: [ADDRESS] , що знаходиться у володінні та користуванні відповідачів. Будинок садибного типу літ. «А 1» складається з приміщень: 1-1 площею 1,1 кв.м, 1-2 площею 13,3 кв.м, 1-3 площею 9,5 кв.м, 1-4 площею 14,3 кв.м, 1-5 площею 33,2, 1-6 площею 18,4 кв.м, 1-7 площею 3,0 кв.м, 1-8 площею 6,2 кв.м, 1-9 площею 24,1 кв.м, 1-10 площею 28,3 кв.м, 1-11 площею 21,6 кв.м, 1-12 площею 5,1 кв.м, загальною площею 178,1 кв.м, житловою площею 125,6 кв.м, а також господарські будівлі та споруди: вбиральня літ. «Г»; огорожа № 3; ворота, хвіртка № 4; вимощення ІІ за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, судом встановлено, що сторони є співвласниками житлового будинку та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , позивачу та відповідачам належить по 1/2 частини будинку та по 1/2 земельної ділянки. Разом із цим, з`ясовано і те, що між сторонами існує довготривалий спір щодо виділення частин будинку та земельної ділянки, що належить їм на праві спільної часткової власності та встановлення права власності на частину будівлі, що була добудована позивачем. Згідно з частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені частиною другою статті 16 ЦК України. У разі порушення (невизнання, оспорювання) суб`єктивного цивільного права чи інтересу у потерпілої особи виникає право на застосування конкретного способу захисту. Цим правом на застосування певного способу захисту і є права, які існують у рамках захисних правовідносин. Тобто спосіб захисту реалізується через суб`єктивне цивільне право, яке виникає та існує в рамках захисних правовідносин (зобов`язань). Ефективність захисту цивільного права залежить від характеру вимоги, що висувається до порушника та характеру правовідносин, які існують між позивачем та відповідачем. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Під час оцінки обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (п.57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17 (провадження №14-144цс18)). Застосування будь-яких засобів правового захисту матиме сенс лише за умови, що обрані суб`єктом порушеного права способи захисту відповідають вимогам закону та є ефективними. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним. За змістом статей 316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Усі суб`єкти права власності є рівними перед законом. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (частини перша, друга статті 321 ЦК України). Статтею 355 ЦК України визначено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю (частина перша статті 368 ЦК України). Відповідно до статті 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. Частиною першою статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Положеннями статті 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Згідно з частиною третьою статті 319 ЦК України усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до частини 1-3 ст. 78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. Відповідно до ч.1 ст. 79-1 Земельного кодексу України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Відповідно до абз. 3 ч.2 ст. 79-1 Земельного кодексу України формування земельних ділянок здійснюється шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок. Відповідно до ч.3 ст. 79-1 Земельного кодексу України сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Відповідно до ч.4 ст. 79-1 Земельного кодексу України земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Відповідно до ч.5 ст. 79-1 Земельного кодексу України формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Відповідно до ч.6 ст. 79-1 Земельного кодексу України формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок. Поділ, об`єднання земельної ділянки, що перебуває у заставі, здійснюється за згодою землекористувача, заставодержателя. Поділ, об`єднання земельної ділянки, що перебуває у користуванні, здійснюється за згодою землекористувача, заставодержателя. Справжність підпису на такій згоді засвідчується нотаріально. Відповідно до ч.9 ст. 79-1 Земельного кодексу України земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Відповідно до ч.10 ст. 79-1 Земельного кодексу України державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Відповідно до ч.13 ст. 79-1 Земельного кодексу України земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі поділу або об`єднання земельних ділянок. Відповідно до п. ґ ч.1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Частиною першою статті 88 Земельного кодексу України встановлено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Згідно з частинами третьою та четвертою статті 88 Земельного кодексу України учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Відповідно до абз. 3 ч.3 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи. Відповідно до ч.4 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», для державної реєстрації земельної ділянки державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються: заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин; документація із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки, в електронній формі та формі електронного документа. У разі якщо відповідно до закону поділ, об`єднання земельних ділянок здійснюються за погодженням з органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, фізичними чи юридичними особами, до заяви про державну реєстрацію земельної ділянки, сформованої в результаті поділу або об`єднання земельних ділянок, також додаються документи, що належним чином підтверджують таку згоду. Відповідно до ч.8 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», на підтвердження державної реєстрації земельної ділянки заявнику безоплатно видається витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Витяг містить всі відомості про земельну ділянку, внесені до Поземельної книги. Складовою частиною витягу є кадастровий план земельної ділянки. Відповідно до ч.9 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» при здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер. Відповідно до ч.10 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі поділу чи об`єднання земельних ділянок. Відповідно до ч.1ст. 27 Закону України «Про Державний земельний кадастр» у разі поділу або об`єднання земельних ділянок запис про державну реєстрацію земельної ділянки та кадастровий номер земельної ділянки скасовуються, а Поземельна книга на таку земельну ділянку закривається. Відповідно до ч.2 ст. 357 ЦК України якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Відповідно до ч.5 ст. 357 ЦК України поліпшення спільного майна, які можна відокремити, є власністю того з співвласників, який їх зробив, якщо інше не встановлено домовленістю співвласників. Відповідно до ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Відповідно до абз. 1 п. 54 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженою Постановою Кабінету міністрів України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1127 від 25.12.2015 (далі - Порядок) державна реєстрація права власності на майно, утворене у результаті поділу, виділу частки або об`єднання майна, проводиться за наявності в Державному земельному кадастрі чи відповідно в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва відомостей про новосформоване/новостворене майно, утворене у результаті такого поділу, виділу частки або об`єднання та з обов`язковим встановленням належності майна, що поділяється, частка з якого виділяється чи об`єднується, на праві власності особі (особам), що здійснила (здійснили) такий поділ, виділ частки чи об`єднання. Відповідно до абз. 4 п. 54 Порядку для державної реєстрації права власності на майно, утворене у результаті поділу майна чи виділу в натурі частки з майна, що перебуває у спільній власності, та має наслідком припинення права спільної власності для усіх або одного із співвласників, що здійснює виділ у натурі частки, також подається договір про поділ спільного майна чи відповідно договір про виділ у натурі частки із спільного майна або рішення суду. Відповідно до п. 80-1 Порядку у разі коли державна реєстрація права власності проводиться на закінчений будівництвом об`єкт у результаті реконструкції, який до проведення такої реконструкції перебував у спільній власності, державному реєстратору подається письмова згода всіх співвласників закінченого будівництвом об`єкта на проведення його реконструкції. У зв`язку з проведенням реконструкції закінченого будівництвом об`єкта вид спільної власності та розмір часток у праві спільної часткової власності залишаються незмінними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників. На підтвердження такої домовленості співвласників може бути надана письмова заява співвласників про визначення розміру часток, справжність підписів на якій засвідчується відповідно до Закону України «Про нотаріат», або договір, укладений такими співвласниками відповідно до законодавства. Порядок проведення технічного обстеження і прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільськогосподарського призначення, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт, затверджений Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №158 від 03.07.2018, розроблений на виконання вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», встановлює процедуру проведення технічного обстеження та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельних ділянках відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт (далі - об`єкти), а саме: індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 500 квадратних метрів, а також господарських (присадибних) будівель і споруд загальною площею до 500 квадратних метрів, збудованих у період з 05.08.1992 по 09.04.2015 (далі - Порядок проведення технічного обстеження). Згідно з п.5 Розділу ІІ Порядку проведення технічного обстеження, технічне обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 500 квадратних метрів включно, а також господарських (присадибних) будівель і споруд загальною площею до 100 квадратних метрів включно проводиться виконавцем (експертом (інженером) з технічної інвентаризації) під час їх технічної інвентаризації лише за результатами попереднього (візуального) етапу обстеження. Відомості про можливість/неможливість надійної та безпечної експлуатації індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 500 квадратних метрів включно, а також господарських (присадибних) будівель і споруд загальною площею до 100 квадратних метрів за результатами попереднього (візуального) етапу обстеження вносяться виконавцем до Реєстру будівельної діяльності. Згідно з пунктом 2 Розділу ІІІ Порядку проведення технічного обстеження, прийняття в експлуатацію об`єктів здійснюється безоплатно органом державного архітектурно-будівельного контролю протягом 10 робочих днів з дня подання відповідної заяви власниками (користувачами) земельних ділянок, на яких розміщені такі об`єкти, за результатами технічного обстеження цих об`єктів шляхом реєстрації поданої ними декларації про готовність об`єкта до експлуатації (далі - декларація). Замовник (або уповноважена ним особа) подає до органу державного архітектурно-будівельного контролю за місцезнаходженням такого об`єкта через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет шляхом подання засобами програмного забезпечення Єдиного державного веб-порталу електронних послуг «Портал Дія» або заповнює та надсилає рекомендованим листом з описом вкладення до центру надання адміністративних послуг заяву у вигляді заповненої декларації за формою, наведеною в додатку до цього Порядку до якої додаються: копія документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою відповідного цільового призначення, на якій розміщено об`єкт; копія технічного паспорта, складеного до 01.12.2021, відомості про який внесені виконавцем до Реєстру будівельної діяльності. Технічні паспорти, складені до набрання чинності цим Порядком, щодо індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 500 квадратних метрів включно, а також господарських (присадибних) будівель і споруд загальною площею до 100 квадратних метрів включно подаються за умови внесення відомостей про можливість або неможливість надійної та безпечної експлуатації індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 500 квадратних метрів включно, а також господарських (присадибних) будівель і споруд загальною площею до 100 квадратних метрів до Реєстру будівельної діяльності. Декларацію підписують також співвласники земельної ділянки та/або зазначеного об`єкта (у разі їх наявності). Як вбачається зі змісту варіанту поділу земельної ділянки, складеного інженером-геодезистом [PERSON]., в результаті поділу площа новоутворених ділянок є рівною, площа кожної становить 0,0302 га. Поділ земельної ділянки відповідає розташуванню господарських будівель, що перебувають в користуванні позивача та відповідачів. Між відокремлюючими володіннями існує розділяючий паркан. Кожен із власників після поділу матиме доступ до мереж, вільний прохід та проїзд. Відповідно до висновку щодо технічної можливості виділу частки з об`єкта нерухомого майна - житлового будинку на [ADDRESS] , що перебуває в користуванні позивача, складеного інженером-геодезистом [PERSON] , за результатами поділу на основі частин житлового будинку, що знаходяться у фактичному володінні та користуванні їх власників, створюється два об`єкти: один загальною площею 178,1 кв.м, житловою площею 125,6 кв.м, отриманий в результаті вкладень, здійснених позивачем, а інший - загальною площею 59,8 кв.м, житловою площею 40,8 кв.м, що знаходиться в користуванні відповідачів. Враховуючи, що позивачем здійснені поліпшення, в результаті яких площа будинку, що знаходилася й її користуванні, збільшилася: загальна площа - до 178,1 кв.м, житлова площа - до 125,6 кв.м, вказана частина будинку відповідно до зазначених вище вимог законодавства України є власністю позивача. При цьому, враховуючи що [PERSON] , яка була власником 1/6 частини будинку та 1/6 частини земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , померла, а її спадкоємці [PERSON] та [PERSON] хоча й вступили у спадкові права, однак право власності на спадкове майно не оформили, а отже, не можуть надати позивачу погодження на реєстрацію декларації про готовність об`єкта до експлуатації в разі її складання позивачем, та те, що сторони позбавлені можливості добровільно вирішити даний спір шляхом укладання між собою відповідного договору про поділ земельної ділянки та житлового будинку, вирішення цього питання можливе лише в судовому порядку. Підсумовуючи наведене, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку що варіант виділення частини будинку, зазначений у висновку №12/28-1-ті від 22.12.2023 щодо технічної можливості виділу частки з об`єкта нерухомого майна та варіанту поділу земельної ділянки №12/28-2-ті від 22.12.2023 року, складені інженером-геодезистом [PERSON]., є оптимальним для вирішення даного спору, оскільки відповідає інтересам кожного із співвласників, при цьому кожна із сторін отримує у власність земельні ділянки однакової площі, із забезпеченням вільного доступу до мереж, вільного проходу та проїзду до ділянок, житлових будівель та господарських споруд, поділ земельної ділянки відповідає розташуванню господарських будівель, що перебувають в користуванні сторін. Також при цьому враховуються інтереси позивача, який здійснив поліпшення житлового будинку за свій рахунок. Виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, суд вважає, що позовні є вимоги є обґрунтованими та доведеними належними доказами, а тому вони підлягають задоволенню у повному обсязі. При цьому, викладаючи резолютивну частину даного судового рішення, суд враховує правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 15.06.2021 у справі №904/5726/19, згідно з яким у процесуальному законодавстві діє принцип «jura novit curia» («суд знає закони»), який полягає в тому, що: 1) суд знає право; 2) суд самостійно здійснює пошук правових норм щодо спору безвідносно до посилання сторін; 3) суд самостійно застосовує право до фактичних обставин спору (da mihi factum, dabo tibi jus). Активна роль суду в цивільному процесі проявляється, зокрема, у самостійній кваліфікації судом правової природи відносин між позивачем та відповідачем, виборі і застосуванні до спірних правовідносин відповідних норм права, повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, при вирішенні спору суд в межах своїх процесуальних функціональних повноважень та в межах позовних вимог встановлює зміст (правову природу, права та обов`язки ін.) правовідносин сторін, які випливають із встановлених обставин, та визначає правову норму, яка підлягає застосуванню до цих правовідносин. Законодавець указує саме на «норму права», що є значно конкретизованим, аніж закон. Підсумок такої процесуальної діяльності суду знаходять своє відображення в судовому рішенні, зокрема у його мотивувальній й резолютивній частинах. Отже, обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи з фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору, покладено саме на суд, що є складовою класичного принципу jura novit curia. Крім того, судом враховується позиція Великої Палати Верховного Суду, наведена у постанові від 22.09.2020 у справі №910/3009/18, про те, що в кінцевому результаті ефективний спосіб захисту прав повинен забезпечити поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування, тобто такий захист повинен бути повним та забезпечувати таким чином мету здійснення правосуддя та принцип процесуальної економії (забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту). Вирішуючи питання розподілу судових витрат у даній справі, суд враховує, що згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Як вбачається із наявної в матеріалах справи квитанції 32528798800007364271 від 19.07.2023, при зверненні до суду з даним позовом позивач сплатила судовий збір у розмірі 13420,00 грн. Відповідач [PERSON] визнала позов до початку розгляду справи по суті. З огляду на наведене, враховуючи визнання позову відповідачем [PERSON] , а також те, що відповідач [PERSON] позову не визнала, наявні підстави для стягнення з останньої на користь позивача 50 відсотків вказаної суми сплаченого судового збору, що становить 6710,00 грн., та повернення решти 50 відсотків судового збору (у розмірі 6710,00 грн.) позивачу з державного бюджету. На підставі викладеного,

Outcome: approved