Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-28 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором про надання кредиту від 30.10.2023 року в сумі 69 770,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 30.10.2023 року між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] укладено Договір №479232-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 Договору про надання кредиту ТОВ «Бізнес позика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 19000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. ТОВ «Бізнес позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 19 000,00 грн., шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] , яка була вказана позичальником при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті. До теперішнього часу боржник свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, а лише часткового сплатив кошти, розрахунок та розмір яких зазначені у розрахунку заборгованості за Договором №479232-КС-001 позичальника [PERSON] , чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором. Зважаючи на те, що [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у боржника станом на 14.11.2024 року утворилась заборгованість за договором №479232-КС-001 про надання кредиту, в розмірі 69770,00 грн., що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту 19000,00 грн.; суми прострочених платежів по процентах 49814,80 грн. та суми прострочених платежів за комісією 955,20 грн. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою від 10.12.2024 року Звенигородський районний суд Черкаської області прийняв справу до провадження та відкрив провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Також ухвалою задоволено клопотання позивача та витребувано у АТ «Універсал банк» інформацію щодо підтвердження факту належності платіжної картки [PERSON] та інформацію про рух коштів по банківській картці. 14.01.2025 року на адресу суду надійшли від АТ «Універсал банк» відомості, які витребовувалися ухвалою суду. 18.12.2024 року від представника ТОВ «Бізнес позика» Мишевської Н.М. надійшло клопотання, в якому вона просить розглянути справу за відсутності представника позивача та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачу [PERSON] за зареєстрованим місцем проживання було надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та додатками до неї, які він не отримав в зв`язку з відсутністю адресата за зареєстрованим місцем проживання. Днем вручення повістки відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, що зареєстрована у встановленому законом порядку (27.12.2024 та 26.01.2025). Заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження від відповідача до суду не надходило. Правом подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався. Зустрічного позову не пред`явив, заяв та клопотань від його імені про відкладення розгляду справи чи з інших процесуальних питань до суду не надходило. В зв`язку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно з ч.2\~ст. 247 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом 30.10.2023 року між ТзОВ «Бізнес позика» та [PERSON] укладено договір №479232-КС-001 про надання споживчого кредиту в електронній формі (а.с. 19-33). Відповідно до Розділу 2 договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 19000 грн. на строк 24 тижні за стандартною процентною ставкою 2% в день та зниженою процентною ставкою 1,15159869. Строк дії договору до 15.04.2024 року. Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 49 440,00 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка 9211,09 процентів. Розділ 3 договору містить встановлений сторонами на момент укладення договору графік платежів, припускаючи, що позичальник буде його дотримуватись і застосовуватиметься знижена процентна ставка. Договір підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-6011. Паспортом споживчого кредиту передбачено основні умови кредитування з урахуванням побажань позичальника, інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для позичальника, порядок повернення кредиту та інші умови. Паспорт споживчого кредиту підписаний електронним підписом відповідача (а.с 16-18). Представником позивача додано до позовної заяви візуальну форму послідовності дій [PERSON] щодо укладення електронного договору про надання кредиту №479232-КС-001 від 30.10.2023 (а.с. 34). У анкеті клієнта [PERSON] відображена інформація стосовно бажаного кредиту (а.с. 35). ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 19000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника, яка вказана останнім при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті. Інформаційною довідкою від 15.11.2024 підтверджується, що ТзОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» перерахувало кошти [PERSON] в сумі 19000,00 грн. згідно до кредитного договору №479232-КС-001 від 30.10.2023. Із інформації АТ «Універсал банк» наданої на вимогу суду слідує, що платіжна картка [NUMBER] належить [PERSON] . Крім того, зазначено, що на вищезазначену картку надійшли кошти в сумі 19 000 грн. Із розрахунку заборгованості за кредитним договором №479232-КС-001 від 30.10.2023 у [PERSON] станом на 14.11.2024 утворилась загальна заборгованість в розмірі 69 770,00 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 19000,00 грн.; суми прострочених платежів по процентах 49 814,80 грн., суми прострочених платежів за комісією 955,20 грн. Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін У відповідності до\~статті 6 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1\~статті 627 ЦК України). За правилом частини\~статті 205 ЦК України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до частини першої\~статті 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з частиною першою\~статті 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до положень\~статті 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Нормою\~статті 639 ЦК України\~передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частин сьомої та дванадцятої\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. За змістом\~статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. У\~ст. 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1ст.1048\~ЦК України). Частиною 2\~ст.1054 ЦК України, встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої\~ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~ст.625 ЦК України. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 (провадження №61-4202сво22). Таким чином, виходячи з аналізу вимог п.4 ч.1 ст. 1, ч.2 ст.8, ч.1 ст.1, ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», роз`яснень Великої Палати Верховного Суду щодо застосування ст.11 Закону України «Про споживче кредитування», які викладені у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 така форма витрат, як комісія за надання кредиту існує на законодавчому рівні, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами. Отже, спеціальним законодавством України прямо визначені легальні можливості позивача як включати до тексту кредитних договорів із споживачами умови щодо нарахування комісії, так і в подальшому нараховувати її, а також витребувати суму несплаченої вищевказаної комісії від відповідача (в т.ч. і в судовому порядку). Включення до тексту кредитного договору умови про необхідність сплати відповідачем комісії за надання кредиту, а також подальше витребування нарахованої комісії позивачем з відповідача, суд вважає таким, що відповідає вимогам діючого законодавства. Згідно зі\~ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України\~передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч.2\~ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ч.1\~ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч.1\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1\~ст. 81 ЦПК України\~встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.2\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, суд розглянувши справу в межах заявлених вимог позивача і на підставі наданих суду доказів встановив, що станом на 14.11.2024 року у відповідача [PERSON] утворилась загальна заборгованість за кредитним договором в сумі 69770,00 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 19000,00 грн.; суми прострочених платежів по процентах 49 814,80 грн. та суми прострочених платежів за комісією 955,20 грн. Суд вважає, що позивач довів ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, позовні вимоги ТОВ «Бізнес позика» обґрунтовані, відповідають вимогам закону, а тому підлягають до задоволення в повному обсязі. Розподіл судових витрат між сторонами На підставі ст. 141\~ЦПК України в зв`язку з повним задоволенням позовних вимог суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved