Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

[PERSON] \~звернулася до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] , про збільшення розміру аліментів. В позові просить суд змінити розмір аліментів, стягнутих з [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з 1/6 частки на частку заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття та стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що сторони у справі з 10.02.2007 року перебували в шлюбі, який розірвано рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 16.12.2019. У шлюбі у сторін у справі народились діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу діти проживали з позивачем в належній відповідачу квартирі за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17.06.2020 з [PERSON] на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки від його доходів. Щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. З січня 2022 року дитина [PERSON] за власним бажанням проживає з бабусею і дідусем у м. Старокостянтинів, Хмельницька обасті. Вказане стало підставою для звернення відповідача до суду з позовом про припинення стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] та стягнення з позивача на його користь аліментів на утримання дитини. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17.05.2024, яке залишене в силі постановою Вінницького апеляційного суду, припинено стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON] , [INFO] та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , урозмірі частки від доходів позивача. Відповідач офіційно працює в АТ «Укрпошта» та отримує дохід. Аліменти, які стягуються з нього на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частки від його доходу є недостатніми для утримання неповнолітньої дитини. Діти не повинні бути звужені в правах, а батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів на одну дитину за рахунок збільшення утримання іншої. Вказане стало підставою для звернення до суду. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02.12.2024 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. (а.с. 20) Представник відповідача [PERSON] адвокат Чорна О.М. подала відзив на позовну заяву, в якому заперечувала проти задоволення позовних вимог з підстав їх недоведеності та необгрунтованості. Позивачка жодного разу не сплатила аліменти на утримання старшого сина. Водночас, відповідач свій обов`язок по сплаті аліментів на користь позивача виконує, заборгованість по сплаті аліментів відсутні. Отже, відсутні підстави для задоволення позову. (а.с.28-29) Представник позивача [PERSON] адвокат Самородова О.П. подала відповідь на відзив, в якому зеперечувала проти тверджень відповідача, викладених у відзиві. З доданого відповідачем акту обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] вбачається, що дитина [PERSON] , на утримання якої з позивача стягуються аліменти, проживає в будинку разом з батьком, бабою та дідом. Їх доходи в сукуаності становлять приблизно 52\~000 грн. на місяць. Водночас, з позивача на утримання дитини [PERSON] стягуються аліменти у розмірі її доходу, що значно погіршило її матеріальний стан. Вона самостійно утримує та виховує сина [PERSON] , оскільки батько та його рідні усунулись від його утримання та виховання, вважаючи своїм онуком [PERSON] , та повністю ігноруючи [PERSON] . Також [PERSON] з народження є дитиною з затримкою в розвитку і потребує додаткових занять з логопедом і психологом. (а.с.63-64) Представник позивача [PERSON] адвокат Самородова О.П. в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Чорна О.М. в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві. [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що відповідно до специфіки його роботи він проживає у Вінниці, та приїздить до своїх батьків і сина [PERSON] лише на вихідні, а син в цей час перебуває з дідом і бабою. Дитина живе в будинку, який належить його діду і бабі. Вони допомагають відповідачу утримувати сина [PERSON] і відповідач вважає природнім таке ставлення до онука та допомогу у його утриманні з боку своїх батьків. Сину [PERSON] окрім аліментів він ніякої матеріальної допомого не надає, оскільки матеріально неспроможний на більше. Його батьки теж не опікуються нуком [PERSON] , матеріально не допомагають утримувати. Вважає, що розмір аліментів у розмірі 1/6 частки його доходів є достатнім та справедливим для утримання дитини [PERSON] . Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.3) Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17.06.2020 у справі №127/6050/20 задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Стягнуто з\~\~ [PERSON] на користь [PERSON] \~\~аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви, а саме з 12.03.2020 року до досягнення старшою дитиною повноліття. (а.с.4-5) Постановою Вінницького апеляційного суду від 07.10.2024 у справі №127/33894/23 рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27 травня 2024 року залишено без змін. Вказаним рішенням припинено стягнення аліментів з\~\~ [PERSON] на користь\~\~ [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Стягнено з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина -\~ [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з 01.11.2023 до досягнення дитиною повноліття. (а.с.9-13 на звороті) Відповідно до копії довідки №19 від 22.01.2024, виданої директором КЗ «Вінницький міський палац дітей та юнацтва імені Лялі Ратушної», [PERSON] , [INFO] , дійсно відвідує гурток ансамблю спортивного бального танцю «Грація» з 01.09.2019 по теперішній час. (а.с.7) Згідно з копією довідки №8, виданої 12.01.2024 Вінницькою дитячою школою мистецтв, [PERSON] , [INFO] , навчається на 3 році елементарного підрівня відділення образотворчого мистецтва закладу «Вінницька дитяча школа мистецтв». Щомісячна оплата становить 660 грн. (а.с.8) Відповідно до копії договору оренди житла від 20.09.2024 [PERSON] орендує у [PERSON] двокімнатну квартиру, орендна плата за місяць становить 9\~000 грн. (а.с.66) Згідно з копією довідки про середню заробітну плату №7 від 28.11.2024, черговий пульта ПЦО Турчановська Д.М. працює у ТОВ «Безпека-Гарант» та за період з 01.10.2023 по 31.10.2024 отримала заробітну плату (після відрахування ПДФО та військового збору) у розмірі 107\~216,08 грн. З вказаної довідки вбачається, що середній розмір місячного доходу позивача становить 8\~247,39 грн. (після відрахування ПДФО та військового збору). (а.с.65 на звороті) З копії акту обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] від 09.10.2023, складеного начальником відділу захисту прав дітей служби у справах дітей виконавчого комітету Староконстянтинівської міської ради Сторожук О.О. та головним спеціалістом, юрисконсультом служби у справах дітей виконавчого комітету міської ради Павліченко Н.А. вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , проживають [PERSON] , син [PERSON] , дід [PERSON] , баба [PERSON] . З вказаного акту вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є працюючими пенсіонерами та отримують дохід: дід - 22\~000 грн., баба - 20\~000 грн. Сім`я проживає в приватному будинку з усіма комунальними зручностями, біля будинку наявна земельна ділянка, яку використовують під сад та город. За місцем проживання батька для дитини [PERSON] створено всі необхідні умови, свої батьківські обов`язки щодо дитини він виконує належним чином. (а.с.50) Відповідно до копії довідки №11122024/4 від 12.12.2024, виданої начальником центру сервісного обслуговування персоналу (Хаб) Східного регіону АТ «Укрпошта», [PERSON] працює в АТ «Укрпошта» з 01.02.2019 по теперішній час та станом на сьогодні обіймає посаду охоронник першого класу. (а.с.30) З копії довідки про доходи №11122024/12 від 11.12.2024, виданої АТ «Укрпошта», [PERSON] отримує заробітну плату, з якої відраховуються аліменти. Середній розмір заробітної плати [PERSON] (після утримання податків, військового збору та аліментів) за період з січня 2024 року по листопад 2024 року становить 9\~125,04 грн. в місяць. (а.с.31) 18.11.2024 [PERSON] звернувся до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з заявою про відкриття виконавчого провадження, в якій просив прийняти на виконання виконавчий лист по справі №127/33894/23, виданий Вінницьким міським судом Вінницької області 14.11.2024 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина в розмірі частки заробітку (доходу). (а.с.32) 26.11.2024 головним державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Макушинським В.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №76595075 з виконання вказаного вище виконавчого листа. (а.с.79) З наявних у справі копій рахунків на сплату, розрахункової книжки та квитанцій вбачається, що [PERSON] здійснює оплату комунальних послуг за квартиру, які надаються за адресою: [ADDRESS] . (а.с.33-47) Відповідно до копії довідки від 27.10.2023 ФОП [PERSON] , [PERSON] дійсно відвідує курси англійської мови з 01.09.2022 і до сьогодні. [PERSON] щомісячно вносить оплату за навчання сина. Заборгованість по сплаті відсутня. (а.с.52) Факт оплати також підтверджується копією платіжної інструкції від 20.12.2024 на суму 1\~200 грн. (а.с.54) Згідно з копією довідки, виданої 01.11.2023, [PERSON] дійсно проходить навчання з курсу «Python» в міжнародній школі програмування «Logika» з вересня 2022 року. Станом на 28.10.2023 заборгованості за навчання немає. (а.с.53) Факт оплати також підтверджується копією платіжної інструкції від 20.12.2024 на суму 1\~400 грн. (а.с.55) З копії виписки по картці юніора [PERSON] вбачається, що [PERSON] перерахував [PERSON] 1\~000 грн. (а.с.57), що також підтверджується копією платіжного доручення від 23.12.2024. (а.с.56) Відповідно до копії розрахунку заборгованості по сплаті аліментів за період з листопада 2023 року по грудень 2024 року, виконаного Другим відділом державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні №76595075 про стягнення з [PERSON] \~\~\~\~ на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, з 01.11.2023 і до досягнення повноліття, станом на 31.12.2024 заборгованість по сплаті аліментів становить 32\~106,69 грн. (а.с.79 на звороті) Статтею 8 ЗУ «Про охорону дитинства»\~передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7 та 8\~ст. 7 СК України\~при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Згідно з ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 ХІІ(78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до\~ст. 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою\~статті 157 цього Кодексу. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Положеннями статті 27 Конвенції ООН про права дитини визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права. Згідно з ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз`яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року N 3 відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 та у постанові Верховного Суду від 09 вересня 2021 року у справі № 554/3355/20 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Наведене вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав. Згідно висновку, викладеного в Постанові Верховного Суду від 16.09.2020 року у справі №565/2071/19, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншими. Судом встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17.06.2020 у справі №127/6050/20 стягнуто з\~\~ [PERSON] на користь [PERSON] \~\~аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 27.05.2024 у справі №127/33894/23, залишеним без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 07.10.2024, припинено стягнення аліментів з\~\~ [PERSON] на користь\~\~ [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] . Відповідно до\~положень ч.2,3\~ст.183\~СК України,\~якщо стягуються\~аліменти на\~двох і\~більше дітей,\~суд визначає\~єдину частку\~від заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька на\~їх утримання,\~яка буде\~стягуватися до\~досягнення найстаршою\~дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Отже, після припинення стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] , аліменти на утримання дитини [PERSON] , становлять 1/6 частки доходу [PERSON] (1/3 мінус рівна частка, яка припадала на [PERSON] ) Водночас, вказаним рішенням від 27.05.2024 стягнено з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина \~ [PERSON] , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.11.2023 до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, частка, яка підлягає стягненню на утримання [PERSON] є більшою, ніж та, яка підлягає стягненню на утримання [PERSON] , що свідчить про звуження права останнього у порівнянні зі своїм старшим братом. Суд також бере до уваги, що середній щомісячний дохід позивача та відповідача є майже рівним, проте позивач сплачує аліменти на одного із спільних дітей у більшому розмірі ніж відповідач. Також судом встановлено, що дитина [PERSON] проживає у належному батьками відповідача будинку, батьки відповідача допомагають йому утримувати старшого сина, тобто свого онука. Сам відповідач більшу частину часу проживає у місті Вінниці у належній його батькам квартирі і сплачує тільки за комунальні послуги і не несе витрат на оренду житла. Водночас, позивач самостійно, без сторонньої допомоги, утримує та виховує дитину [PERSON] , а також витрачає значні кошти на оренду житла для себе та дитини. Доказів зворотного відповідач не надав. Вказане свідчить про явну нерівність у забезпеченні рівні життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку спільних дітей сторін у справі, що є недопустимим. Також суд бере до уваги, що у зв`язку зі стягненням з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі 1/4 від її заробітку її матеріальний стан погіршився, а матеріальний стан відповідача покращився. Твердження відповідача про те, що [PERSON] не сплачує аліменти, а тому матеріальний стан відповідача не покращився, суд сприймає критично, оскільки з наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що державним виконавцем здійснюється нарахування заборгованості по сплаті [PERSON] аліментів, і дана заборгованість підлягає стягненню з позивача відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження». З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивачем доведено належними засобами доказування наявність обставин, які є підставою для збільшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача на її користь. Отже, виходячи з закріплених частиною 9 статті 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, розмір аліментів в розмірі 1/6 частки від доходу, не сприяє гармонійному фізичному та духовному розвитку дитини [PERSON] , [INFO] , а відповідач, враховуючи встановлені судом обставини, має можливість сплачувати аліменти на дитину у розмірі частки від його доходу. Суд також звертає увагу на те, що аліменти у розмірі частки від доходу відповідача є помірною сумою, незавищеною у сьогоднішніх умовах з урахуванням віку та потреб дитини, на користь якої вони стягуються, а також не будуть створювати відповідачу додаткові труднощі матеріального характеру та не позбавлять позивача та дитину [PERSON] , [INFO] , належного матеріального забезпечення. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць. Позивач на момент звернення до суду був звільнений від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Згідно із ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. (ч. 6\~ст. 141 ЦПК України). Отже, враховуючи те, що позивач на час звернення до суду була звільнена від сплати судового збору, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1\~211,20 гривень. Щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу, яку необхідно стягнути з відповідача на користь позивача, суд дійшов наступного висновку. Частинами першою та другою\~статті 30 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Отже,\~гонорар\~може\~встановлюватися\~у\~формі: фіксованого розміру; погодинної оплати. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв. Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою\~статті 30 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~як "форма винагороди адвоката", але в розумінні\~ЦК України\~становить ціну такого договору. Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку. Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами\~статті 30 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу. Зазначене відповідає правовому висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 28 грудня 2020 року у справі\~№ 640/18402/19\~. В постанові Великої Палати Верховного Суду від у справі №910/12876/19, суд зауважив, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. На підтвердження понесених витрат та їх розміру представником позивача надано наступні докази: витяг з договору про надання правничої допомоги від 01.11.2024, укладеного між адвокатом Самородовою О.П. та [PERSON] (а.с.73); попередній розрахунок вартості та витрачений час на надання правничої допомоги по справі №127/37606/24 (а.с. 74); квитанцію №б/н від 01.11.2024 (а.с.72). З витягу з договору про надання правничої допомоги від 01.11.2024 вбачається, що сторони узгодили, що вартість роботи адвоката становить 10\~000 грн. Таким чином, вартість правничої допомоги визначена у фіксованому розмірі. Факт сплати позивачем гонорара адвоката в повному обсязі підтверджується квитанцією №б/н від 01.11.2024. Водночас, суд звертає увагу на наступне. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 22 травня 2024 року у справі №\~754/8750/19 зазначає, що у разі недотримання вимог частини четвертої\~статті 137 ЦПК України\~суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. Натомість під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи,

Outcome: approved