Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-23 00:00:00

[PERSON] , звернулася в суд із заявою в якій просить встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , який загинув [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] , із внесенням до актового запису №17 від 11 березня 2015 року в Книзі реєстрацій народжень, складеного Івано-Франківською селищною радою Яворівського району Львівської області в графі "Відомості про дитину" щодо запису прізвища дитини з " [PERSON] " на " [PERSON] ", в графі "Відомості про батька" щодо запису прізвища, імені, по батькові батька з " [PERSON] " на " [PERSON] , [INFO] , уродженець с.Зелів Яворівського району Львівської області, громадянин України, дата смерті [INFO] " та видати нове Свідоцтво про народження. В обґрунтування заяви посилається на те, що в період з березня 2014 року вона працювала прибиральницею ковбасного цеху ФОП « [PERSON] », де працював [PERSON] , [INFO] , житель села Зелів Яворівського району Львівської області. Після знайомства з [PERSON] , який в шлюбі не перебував, вони стали зустрічатись та мали статеві стосунки в результаті чого вона завагітніла, про що повідомила [PERSON] , який віднісся до вагітності позитивно та з початку листопада 2014 року вони почали проживати разом в житловому будинку за її місцем проживання, де вели спільне господарство, мали спільний бюджет, взаємні права та обов`язки як дружини та чоловіка. А цей час в будинку проживала її мати, [PERSON] , [INFO] , з якою у [PERSON] не склались взаємини та після чергових безпідставних звинувачень, [PERSON] забрав свої речі та одяг і повернувся проживати до своєї матері. [INFO] вона народила доньку [PERSON] . Під час перебування в пологовому будинку до неї телефонував [PERSON] та цікавився її здоров`ям та здоров`ям доньки. На її прохання після виписки організував автомобіль, який відвіз її з донькою додому. За взаємною згодою вони назвали спільну доньку [PERSON] . Оскільки на час народження дитини вона в шлюбі з [PERSON] не перебувала та останній відмовився добровільно визнавати своє батьківство, тому реєстрація народження дитини і запис про батька було проведено за її заявою в порядку ст.135 СК України, за її прізвищем, ім`я та по батькові батька було надано [PERSON] , так як звати [PERSON] 19 квітня 2015 року вони разом організували обряд хрещення доньки. З часу народження доньки і до своєї смерті [PERSON] визнавав та вважав себе батьком [PERSON] , [INFO] . В подальшому [PERSON] неодноразово приходив до доньки, купляв їй одяг, іграшки. На день народження в 2021 році подарував Софії велосипед. Весною 2023 року [PERSON] був призваний на військову службу за мобілізацією. За час перебування [PERSON] на фронті вона з ним підтримувала зв`язок по телефону, останній цікавився донькою, просив надіслати фото доньки на її день народження та пообіцяв для доньки подарунок, який надіслав 18.04.2024 у вигляді грошового переказу в 5000,00 грн. Останній раз вона спілкувалась з [PERSON] в перших числах 2024 року, а через два тижні їй стало відомо, що [PERSON] загинув. З приводу встановлення батьківства [PERSON] щодо доньки [PERSON] вона звернулась до його матері [PERSON] , яка повідомила, що бажає провести молекулярно-генетичне дослідження ступеня спорідненості між нею, як матір`ю батька та дитиною [PERSON] . Відповідно до результату експертизи від 29.10.2024, ймовірність родинної спорідненості 2-го ступеня становить 98,98290%. Встановлення факту батьківства їй необхідно для реалізації прав малолітньої дитини [PERSON] після загибелі батька [PERSON] . З наведених підстав, просить заяву задовольнити. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 20.11.2024 прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. В судове засідання заявник [PERSON] не з`явилась, однак її представник, адвокат Варениця В.С., подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без участі сторони заявника, вимоги заяви підтримує та просить їх задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином повідомлялась про час та місце розгляду справи. В судовому засіданні, яке відбулось 19.12.2024, вимоги заяви визнала та пояснила, що дійсно її син [PERSON] зустрічався з [PERSON] в результаті чого в них народилась донька [PERSON] . [PERSON] визнавав своє батьківство над дитиною та завжди її називав дочкою. Однак з невідомих їй причин вони перестали проживати разом, однак син допомагав заявниці у вихованні спільної доньки та надавав фінансову допомогу, регулярно навідував доньку та дарував їй подарунки. Ще за життя син мав намір зробити тест ДНК та хотів одружитись, однак заявниця була проти. Просить заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Яворівського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, однак 24.12.2024 та 20.01.2025 скерував до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без їх участі, щодо прийняття рішення покладається на розсуд суду. Частинами 4, 5 статті 268 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 23.01.2025, є дата складення повного судового рішення - 24.01.2025. Зважаючи на викладене вище, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності учасників справи. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи. З`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані в справі докази, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями 125,130 Сімейного кодексу України. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою. Відповідно до ч.1 ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до змісту ч.1, ч. 2 ст.121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Відповідно до ст.130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у ч. 3 ст. 128 цього Кодексу. Згідно з п.7 постанови Пленуму Верховного суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 №3, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.06.2006, №3 роз`яснено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Походження дитини встановлюється судом з урахуванням усіх обставин. При цьому можуть застосовуватися будь-які засоби доказування, передбачені цивільним процесуальним законодавством: пояснення сторін та третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази, висновок експерта. В основу рішення суду не можуть бути покладені лише докази, отримані з порушенням закону, які не мають юридичної сили. Доказами походження дитини від певної особи можуть бути будь-які фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, визнання особою батьківства, а також інші обставини, що засвідчують походження дитини від певної особи. Спільне проживання та ведення спільного господарства може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Батьківство може бути визнано особою як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Вказані обставини та інші обставини, що стосуються справи, можуть бути підтверджені поясненнями сторін і третіх осіб, показаннями свідків, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Зокрема, доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст.76 ЦПК України). Пунктом 15 Постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" передбачено, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. В третьому абзаці п.13 постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦПК України, у рішенні суду про встановлення факту повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Судом встановлено, що [PERSON] , народилась [INFO] в смт.Івано-Франкове Яворівського району Львівської області, про що зроблено відповідний актовий запис №17. Її матір`ю значиться [PERSON] , батько [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11 березня 2015 року, виданого Виконавчим комітетом Івано-Франківської селищної ради Яворівського району Львівської області. З витягу Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 СК України встановлено, що відомості про батька [PERSON] , [INFO] , записані відповідно до ст.135 СК України. В свідоцтві про таїнство хрещення і миропомазання [PERSON] , [INFO] , батьком зазначено [PERSON] , мати - [PERSON] . Відповідно до результату молекулярно-генетичного дослідження, виданого ТзОВ «Науковий медико-генетичний центр «ЛеоГЕН» встановлено, що ймовірність родинної спорідненості 2-го ступеня між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , як бабусі і внучки становить 99,98290%. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22 травня 2024 року, виданим Виконавчим комітетом Івано-Франківської селищної ради Яворівського району Львівської області, [PERSON] , помер [INFO] , місце смерті Донецька область, Волноваський район, село Старомайорське. Встановлення факту батьківства має для заявника юридичне значення, оскільки це відповідатиме інтересам дитини, дасть змогу їй юридично закріпити відомості про батька дитини, який загинув під час виконання військового обов`язку, обороняючи свою державу та відповідно отримати передбачені чинним законодавством пільги. Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту батьківства відповідно до п.1 ч.1 ст.315, ст.319 ЦПК України. Враховуючи обставини цієї справи, норми чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, розглянувши справу в межах заявлених вимог та наданих стороною доказів, які оцінені судом в їх сукупності, суд, дійшов до висновку про задоволення заяви [PERSON] в повному обсязі.

Outcome: approved