Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-23 00:00:00

29.11.2024 до суду через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява Концерну «МТМ» до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальні послуги, в якій позивач вказав, що Концерн «Міські теплові мережі» є виконавцем послуг з централізованого гарячого водопостачання та теплової енергії, що надаються населенню, яке мешкає в житловому фонді м. Запоріжжя. Відповідачі є споживачами вказаних послуг, оскільки квартира за адресою: [ADDRESS] , де вони зареєстровані та мешкають, підключена до мережі централізованого опалення та гарячого водопостачання. За період з 01.09.2020 року по 31.10.2024 року позивач надав відповідачам послуги з централізованого опалення, гарячого водопостачання та постачання теплової енергії на суму 61193,66 грн, яку відповідачі добровільно сплачувати не бажають. Просить стягнути з відповідачів солідарно вказану суму заборгованості та понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 2422 грн 40 коп. Ухвалою суду від 05.12.2024 у відкритті провадження у цивільній справі за позовом Концерну «МТМ» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , відкрито спрощене позовне провадження та призначено розгляд справи по суті у відкритому судовому засіданні з викликом сторін. В судове засідання представник позивача не прибув, в позовній заяві просив проводити розгляд справи у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не прибули за невідомими причинами, про час та місце судового засідання повідомлялись у встановленому законом порядку, за зареєстрованим місцем проживання. Відзиву на позов або зустрічного позову не подали. Суд, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим відповідно до ст. 280 ЦПК України, провести заочний розгляд справи у відсутність відповідачів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за такими підставами. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За приписами ч. 4 ст. 319, ст. 322 ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст.ст. 610-611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. Відповідно до ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Тобто внесення змін до публічного договору приєднання законодавством не допускається так як вказане призведе до порушення прав інших суб`єктів імперативно визначених відносин. Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017, який введено в дію з 01.05.2019, правовідносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, мають ознаки зобов`язання, в силу яких споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7, ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017 (введений в дію з 01.05.2019), індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.\~Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Згідно з ч. 3 ст. 9 цього Закону дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Згідно з п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 (далі\~Правила № 630), розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно з п.п. 20, 21 Правил № 630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. У разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства. Згідно п. 30 Правил № 630, споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки. Згідно з п. 32 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ від 21.08.2019 № 830, розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Пунктом 34 Правил № 830 визначено, що споживач здійснює оплату за договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу. Судом встановлено, що позивач Концерн «Міські теплові мережі» зареєстрований у Єдиному державному реєстрі підприємств, установ, організацій і є виробником теплової енергії, яка, в тому числі, надається населенню для побутових потреб. Квартира за адресою:\~ [ADDRESS] , підключена до мережі централізованого гарячого водопостачання та теплової енергії. Відповідачі\~ [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , зареєстровані у вказаній квартирі. 02.10.2021 Концерном «Міські теплові мережі» оприлюднено на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування Запорізької міської ради та на власному офіційному веб-сайті Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії (далі-Договір), що є публічним договором приєднання. Відповідно до п. 1, п. 2, п. 4 Договору, цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води індивідуальному споживачу (далі - споживач). Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України . Даний договір є публічним договором приєднання, який набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на сайті Концерну «Міські теплові мережі». Таким чином, з 01.11.2021 Концерном «Міські теплові мережі» з відповідачами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , укладено Типовий індивідуальний договір № 603500501 про надання послуги з постачання теплової енергії, послуги гарячої води. Згідно з довідкою по особовому рахунку № [NUMBER] , відкритого на вказану квартиру, за період 01.09.2020 року по 31.10.2024 року, заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та централізованого гарячого водопостачання складає 61193,66 грн, яку відповідачі не оплачують. Оцінивши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи та сукупність наданих сторонами доказів в їх взаємозв`язку і достатності, їх належність та допустимість, суд вважає, що відповідачі як споживачі комунальних послуг в порушення вищевказаних норм діючого законодавства неналежним чином виконують свої зобов`язання щодо оплати спожитих послуг з централізованого гарячого водопостачання та теплової енергії, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за період з 01.09.2020 року по 31.10.2024 року у сумі 61193,66 грн, яка підлягає стягненню з відповідачів в солідарному порядку. При цьому суд виходить з того, що квартира відповідачів була підключена до мережі централізованого гарячого водопостачання та теплової енергії, ці послуги у зазначений період їм надавалися і ними споживались, з приводу неналежної якості послуг або їх відсутності відповідачі до позивача не зверталися, факт отримання вказаних послуг ними не оспорений, за спожиті послуги нараховувалась помісячна плата, однак відповідачі оплату за спожиту теплову енергію не здійснювали. Враховуючи викладене, вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідачів у судовому порядку в повному розмірі. Згідно зст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved