Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з цим позовом, посилаючись на те, що 03 листопада 2023 року вона звернулася з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, що відкрилася після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] на спадкове майно. Постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії від 03 листопада 2021 року приватним нотаріусом Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Овчаренко Л.Л. у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на все спадкове майно після померлої [INFO] [PERSON] було відмовлено. У зв`язку з тим, що відносно вищевказаної спадкодавиці, виявлено інформацію про державну реєстрацію обтяжень. 27.01.2023 на адресу Криничанського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) направлено заяву про зняття арешту з майна померлої [PERSON] . Згідно відповіді Криничанського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 01.02.2023 № 2099/34-34/2 було встановлено, що відповідно до даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень, на виконанні перебував виконавчий лист №2/0417/2215 від 14.03.2012 виданий Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська про стягнення (солідарно) з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу у сумі 304292,00 грн. (ВП 36232495) по якому державним виконавцем 06.03.2014 року на підставі п.2 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції від 21.04.1999 р. №606-ХIV (зі змінами) винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу. За період з 07.03.2014 по 01.02.2023 виконавчий документ повторно до виконання не пред`являвся, а підстав для зняття арешту з майна боржника [PERSON] відсутні. У грудні 2015 року АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] для стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява мотивована тим, що 21 вересня 2007 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 0715, згідно умов якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 50 000 доларів США, з кінцевим терміном повернення до 21 вересня 2011року. В забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором №0715 між [PERSON] та АТ КБ «Приватбанк» 21 вересня укладені договори поруки №0715-2, №0715-3 між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] і [PERSON] . Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2012 року у справі 2/0417/2215/2012 за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ПАТ «Акцент Банк», [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості, було задоволено позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк». Стягнуто з [PERSON] ( [ADDRESS] ІПНН [NUMBER] ), [PERSON] ( [ADDRESS] ІПН [NUMBER] ), [PERSON] ( [ADDRESS] ІПН [NUMBER] ) солідарно на користь ПАТ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 291073 грн. 47 коп. Стягнуто з [PERSON] ( [ADDRESS] ІПНН [NUMBER] ), [PERSON] ( [ADDRESS] ІПН [NUMBER] ), [PERSON] ( [ADDRESS] ІПН [NUMBER] ) солідарно на користь ПАТ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 10000 грн. Стягнуто з [PERSON] ( [ADDRESS] ІПНН [NUMBER] ), [PERSON] ( [ADDRESS] ІПН [NUMBER] ), [PERSON] ( [ADDRESS] ІПН [NUMBER] ) солідарно на користь ПАТ «Приватбанк» у розмірі 3219,00 грн. судових витрат. Вказане заочне рішення набрало законної сили 13 березня 2012 року. Додатковим рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 травня 2016 року у справі 2/0417/2215/2012 за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ПАТ «Акцент Банк», [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості, доповнено заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2012 року. Вказано в резулютивній частині рішення: Стягнути з [PERSON] ( [ADDRESS] ІПНН [NUMBER] ), [PERSON] ( [ADDRESS] ІПН [NUMBER] ), [PERSON] ( [ADDRESS] ІПН [NUMBER] ) солідарно на користь ПАТ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 36431,14 доларів США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 29 листопада 2011року складає 291073 грн. 47 коп., із яких: заборгованість за кредитом 25259,40 доларів США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 29 листопада 2011року складає 201815 грн. 02 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 9863,03 доларів США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 29 листопада 2011року складає 78802 грн. 65 коп., пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором 1308,71 доларів США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 29 листопада 2011року складає 10456 грн. 20 коп. [PERSON] порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість станом на 01.12.2015 року 78\~971 доларів США. Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 03 березня 2012 року з відповідачів стягнуто на користь АТ КБ «Приватбанк» 37\~682,70 доларів США, різниця становить 41288,30 доларів США. Позивач з урахуванням уточнень просив суд з відповідачів (солідарно) стягнути на свою користь 41288,30 доларів США. Оскільки , банк звернувся до суду 28 грудня 2015 року, тобто після спливу шестимісячного строку для звернення з вимогами до поручителя, який в даному випадку слід відраховувати від дати набрання заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2012 року у справі 2/0417/2215/2012\~за позовом\~ПАТ КБ\~«Приватбанк» до\~ПАТ «Акцент\~Банк»,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості законної\~сили \~з 13\~березня 2012\~року,\~позивачка, просить задовольнити позовну заяву та визнати договір поруки № 0715-3 від 21 вересня 2007 року припиненим і зняти арешт з майна. Відповідач - АТ КБ «Приват Банк» згідно відзиву просить слухати справу без участі їх представника та відмовити у задоволенні позовних вимог. Третя особа - Приватний нотаріус Кам`янського нотаріального округу Дніпропетровської області Овчаренко Л.Л. у судове засідання не з`явилася, про день слухання справи сповіщена. Третя особа - Верхньодніпровський відділ державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явилася, про день слухання справи сповіщена. Дослідивши докази по справі суд встановив, що 03 листопада 2023 року [PERSON] , звернулася з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, що відкрилася після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] на спадкове майно. Постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії від 03 листопада 2021 року приватним нотаріусом Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Овчаренко Л.Л. у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на все спадкове майно після померлої [INFO] [PERSON] було відмовлено. У зв`язку з тим, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна номер 352997616 сформованої 03.11.2023 року відносно вищевказаної спадкодавиці, виявлено інформацію про державну реєстрацію обтяжень: номер запису про обтяження:285666 (спеціальний розділ), дата, час державної реєстрації: 06.03.2013, виданий 14.02.2013 оку, видавник: відділ ДВС Криничанського РУЮ; вид обтяження: арешт нерухомого майна, опис предмета обтяження: все нерухоме майно. Після цього, 27.01.2023 року на адресу Криничанського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) направлено заяву про зняття арешту з майна померлої [PERSON] . Згідно відповіді Криничанського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 01.02.2023 № 2099/34-34/2 було встановлено, що відповідно до даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень, на виконанні перебував виконавчий лист №2/0417/2215 від 14.03.2012 виданий Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська про стягнення (солідарно) з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу у сумі 304292,00 грн. (ВП 36232495) по якому державним виконавцем 06.03.2014 року на підставі п.2 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції від 21.04.1999 р. №606-ХIV (зі змінами) винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу. За період з 07.03.2014 по 01.02.2023 року виконавчий документ повторно до виконання не пред`являвся, а підстав для зняття арешту з майна боржника [PERSON] відсутні. У грудні 2015 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] для стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява мотивована тим, що 21 вересня 2007 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 0715, згідно умов якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 50 000 доларів США, з кінцевим терміном повернення до 21 вересня 2011року. В забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором №0715 між [PERSON] та АТ КБ «Приватбанк» 21 вересня укладені договори поруки №0715-2, №0715-3 між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] і [PERSON] . Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2012 року у справі 2/0417/2215/2012 за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ПАТ «Акцент Банк», [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості, було задоволено позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк». Стягнуто з [PERSON] ( [ADDRESS] ІПНН [NUMBER] ), [PERSON] ( [ADDRESS] ІПН [NUMBER] ), [PERSON] ( [ADDRESS] ІПН [NUMBER] ) солідарно на користь ПАТ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 291073 грн. 47 коп. Стягнуто з [PERSON] ( [ADDRESS] ІПНН [NUMBER] ), [PERSON] ( [ADDRESS] ІПН [NUMBER] ), [PERSON] ( [ADDRESS] ІПН [NUMBER] ) солідарно на користь ПАТ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 10000 грн. Стягнуто з [PERSON] ( [ADDRESS] ІПНН [NUMBER] ), [PERSON] ( [ADDRESS] ІПН [NUMBER] ), [PERSON] ( [ADDRESS] ІПН [NUMBER] ) солідарно на користь ПАТ «Приватбанк» у розмірі 3219,00 грн. судових витрат. Вказане заочне рішення набрало законної сили 13 березня 2012 року. Додатковим рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 травня 2016 року у справі 2/0417/2215/2012 за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ПАТ «Акцент Банк», [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості, доповнено заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2012 року. Вказано в резулютивній частині рішення: Стягнути з [PERSON] ( [ADDRESS] ІПНН [NUMBER] ), [PERSON] ( [ADDRESS] ІПН [NUMBER] ), [PERSON] ( [ADDRESS] ІПН [NUMBER] ) солідарно на користь ПАТ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 36431,14 доларів США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 29 листопада 2011року складає 291073 грн. 47 коп., із яких: заборгованість за кредитом 25259,40 доларів США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 29 листопада 2011року складає 201815 грн. 02 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 9863,03 доларів США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 29 листопада 2011року складає 78802 грн. 65 коп., пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором 1308,71 доларів США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 29 листопада 2011року складає 10456 грн. 20 коп. [PERSON] порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість станом на 01.12.2015 року 78\~971 доларів США. Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 03 березня 2012 року з відповідачів стягнуто на користь АТ КБ «Приватбанк» 37\~682,70 доларів США, різниця становить 41288,30 доларів США. Позивач з урахуванням уточнень просив суд з відповідачів (солідарно) стягнути на свою користь 41288,30 доларів США. Згідно ч.1\~ст.\~553\~ЦК за\~договором поруки\~поручитель поручається\~перед кредитором\~боржника за\~виконання ним\~свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Відповідно ч.1 ст.554 ЦК У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. З договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, оскільки суперечить ч.1 ст. 251 ЦК України та ч.1 ст.252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч.4 ст. 559 ЦК України, згідно яких порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Згідно зі ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов`язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором строк пред`явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов`язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов`язання у повному обсязі або у зв`язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. У разі пред`явлення вимог до поручителя кредитор може подати протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання зобов`язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов`язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк не визначається днями, місяцями, тижнями, роками або годинами. Термін визначається календарною датою вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Згідно з частиною четвертою\~статті 559 ЦК України\~(в редакції, чинній на\~\~\~час\~\~виникнення\~\~спірних\~\~правовідносин)\~\~порука\~\~припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Умови договорів про дію поруки до повного виконання зобов`язань боржника не свідчать, що цими договорами установлено строк припинення поруки у розумінні статті\~251, частини четвертої статті\~559 ЦК України\~(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої\~статті 559 цього Кодексу\~(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) про припинення поруки, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Вказані висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду\~\~\~\~ від 20 березня 2019 року у справі № 1411/3467/12 (провадження № 14-594цс18). Якщо кредитор на підставі частини другої\~статті 1050 ЦК України\~змінив строк виконання основного зобов`язання, то передбачений частиною четвертою\~статті 559 цього Кодексу шестимісячний\~строк підлягає обрахуванню від цієї дати. Так у кредитному договорі строк виконання основного зобов`язання чітко визначений 21 вересня 2011 року. З позовними вимогами банк звернувся до суду 28 грудня 2015року, тобто після спливу встановленого ч.4 ст.559 ЦК України шестимісячного строку для звернення з вимогами до поручителя, який в даному випадку слід відраховувати від дати набрання заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2012 року у справі 2/0417/2215/2012 за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ПАТ «Акцент Банк», [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості законної сили з 13 березня 2012 року. Отже, в даному випадку кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явив вимоги до поручителів [PERSON] та [PERSON] , а тому порука є припиненою. Згідно відповіді Криничанського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 01.02.2023 № 2099/34-34/2 було встановлено, що відповідно до даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень, на виконанні перебував виконавчий лист №2/0417/2215 від 14.03.2012 виданий Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська про стягнення (солідарно) з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу у сумі 304292,00 грн. (ВП 36232495) по якому державним виконавцем 06.03.2014 року на підставі п.2 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції від 21.04.1999 р. №606-ХIV (зі змінами) винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу. За період з 07.03.2014 по 01.02.2023 року виконавчий документ повторно до виконання не пред`являвся, а підстав для зняття арешту з майна боржника [PERSON] відсутні. Згідно ч.5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт може бути знятий за рішенням суду. Оскільки, до відділу від ПАТ «Приватбанк» виконавчі листи у відношенні [PERSON] не надходили та на виконанні не перебувають, тому реєстрація обтяження: номер запису про обтяження:285666 (спеціальний розділ), дата, час державної реєстрації: 06.03.2013, виданий 14.02.2013 оку, видавник: відділ ДВС Криничанського РУЮ; вид обтяження: арешт нерухомого майна, опис предмета обтяження: все нерухоме майно повинно бути скасовано. \~\~\~\~\~\~ \~\~Відповідно до ст. 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст. ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції, чинній на момент його закінчення у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Згідно з ч. 2 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Згідно статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Згідно частини 4 ст. 59 Закону №1404-VIII підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувана про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. Зважаючи на те, що на сьогоднішній день виконавче провадження закінчено, неможливість зняття арешту через знищення матеріалів виконавчого провадження, тому існують всі підстави для зняття арешту з усього належного йому майна. Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 03.06.2016\~\~№ 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» роз`яснено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби. Враховуючи викладене, норми чинного законодавства, суд приходить до висновку про задоволення позову .

Outcome: approved