Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-28 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. ТОВ «Факторинг Партнерс» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивує тим, що 29.09.2020 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №0498-9271. 28.10.2021 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено Договір факторингу №02/10/2021. Відповідно до реєстру боржників від 09.11.2021 ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло право вимоги до відповідача у розмірі 21666 грн. Після відступлення позивачу права грошової вимоги, відповідач не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «Факторинг Партнерс», ні на рахунки попередніх кредиторів. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість не погашає, що є порушенням законних прав ТОВ «Факторинг Партнерс», у зв`язку з чим позивач просив стягнути з [PERSON] на свою користь суму заборгованості у розмірі 21666 грн. та судові витрати у справі. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 14.08.2024 ухвалено розглядати справу з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 07.10.2024 після повторного авторозподілу справу прийнято до провадження судді Жуковської О.Ю. та ухвалено розглядати справу без повідомлення сторін. 24.10.2024 ухвалено перейти до розгляду справи з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 09.12.2024 задоволено клопотання позивача про витребування доказів, витребувані матеріали надійшли до суду 31.12.2024. Позивач просить розгляд справи проводити у його відсутності, про що вказав у своїй позовній заяві. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася шляхом направлення кореспондії, яка повернулася на адресу суду з відміткою пошти «Адресат відсутній за вказаною адресою» та опублікування оголошення на офіційному веб-сайті Судова Влада України. У відповідності до ст.128 ЦПК України відповідач являється таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, оскільки поштова кореспонденція направлялася відповідачу за місцем його реєстрації. Заяв та клопотань не надав, відзиву не надіслав, підстав для відкладення розгляду справи немає. Згідно ч.4 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що 29.09.2020 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №0498-9271, у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов вказаного Договору, відповідачу було надано кредит у розмірі 6900 грн. Строк кредитування 17 днів (п. 2 Договору). Процентна ставка становить 2,00% за кожен день користування кредитом. Також п. 8 Договору передбачена пролонгація на строк, встановлений у п. 2 Договору (а.с.6). [PERSON] отримала грошові кошти в сумі 6900 грн. на платіжну картку № [NUMBER] , що підтверджується довідкою про перерахунок суми кредиту №0498-9271від 29.09.2020. Видача коштів здійснювалося за допомогою системи LiqPay (а.с.13). Належність банківської картки № [NUMBER] [PERSON] та зарахування на карту переказу у сумі 6900 грн 29.09.2020 підтверджується інформацією та випискою по рахунку, наданою АТ КБ «Приватбанк» (а.с.82-83). Згідно наданого первісним кредитором розрахунку заборгованості, станом на 09.11.2021 у [PERSON] наявна заборгованість у розмірі 21666 грн., що складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 6900 грн. та заборгованості за відсотками в розмірі 14776 грн. грн. Також судом встановлено, що [PERSON] здійснила часткову оплату відсотків на суму 5520 грн., яка включена у розрахунок (а.с.14-16). 28.10.2021 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ТОВ «Факторинг Партнер`було укладено Договір факторингу №02/10/2021, відповідно до якого ТОВ «Укр Кредит Фінанс» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права грошової вимоги до боржників, у тому числі за Договором №0498-9271 щодо відповідача (а.с.18-21). Відповідно до Витягу реєстру боржників №1 до Договору факторингу, ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 21666 грн., з яких: 6900 грн. - сума заборгованості за тілом, 14776 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.21зворот-22). IV. Норми права, які застосував суд. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. В частині 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно з ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»(в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Згідно з ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Як регламентовано в ч.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Частиною першоюст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг`визначено, що правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Положеннями ч.1, ч.2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З урахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. За змістом ч. 1ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. У відповідності дост.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положеньст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановленихст.11 цього Кодексу. Зобов`язання, згідно ізст.526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст.627ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору. Крім того, ч.2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ч. 2ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно правового висновку Великої Палатою Верховного Суду №202/4494/16-ц від 31.10.2018 право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. У п. 76 Постанови Великої Палати Верховного Суду №338/180/17 від 05 червня 2018 року зазначено, що не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Разом з тим, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та або суми санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу (Постанова Верховного Суду від 23.12.2020 по справі №127/23910/14-ц). Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. V. Мотивована оцінка і висновки суду. 5.1 Суд робить висновок, що між первісним кредитором ТОВ «Укр Кредит Фінанс» правонаступником якого є позивач, та відповідачем виникли правовідносини у зв`язку з укладенням 29.09.2020 Кредитного договору №0498-9217. Згідно вказаного договору відповідачу було надано кредит у розмірі 6900 грн. [PERSON] , будучи вільною в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, будучи обізнаним з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, підписала кредитні документи, таким чином погодивши умови сплати процентів за користування кредитними коштами. Даний договір був укладений в електронній формі у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», що повністю підтверджується матеріалами справи. [PERSON] отримала кредитні кошти і у неї виникло зобов`язання повернути їх, у розмірах та у строки, зазначеними в кредитному договорі, тому суд дійшов висновку про наявність заборгованості відповідача за основним тілом кредиту. Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення суми заборгованості за відсотками по договору, то на підтвердження наявності заборгованості за відсотками суду наданий Розрахунок заборгованості згідно якого вбачається, що проценти нараховані за період з 20.09.2020 по 22.02.2021, однак згідно умов договору строку його дії - 17 днів з можливістю пролонгації, яка здійснюється автоматично, без вчинення будь-яких додаткових дій сторін за умови оплати позичальником нарахованих процентів. Як вбачається з даного розрахунку, договір тричі був пролонгований автоматично, оскільки відповідачем 17.10.2020 та 07.11.2020 було сплачено нараховану суму процентів. Оскільки, згідно надано розрахунку після третьої пролонгації відповідачем більше не сплачувалися кошти на погашення суми нарахованих відсотків, відтак термін дії договоруу більше не був продовжений. Звідси вбачається, що розмір нарахованих та несплачених відповідачем відсотків за ставкою 2%, становить 2346 грн. за 17 днів договору (третя пролонгація) що відповідає умовам та його строку його дії. 5.2. В підсумку, суд позовні вимоги задовольняє частково. 5.3 Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується наступним. Згідно із ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Судом встановлено, що понесені ТОВ «ФК «Факторинг партнерс» витрати на правничу допомогу в розмірі 9 000 грн., підтверджуються матеріалами справи: договором про надання правової допомоги 15-02/24 від 15.02.2024; Витягом з Акту про надання правової допомоги; Заявкою на надання юридичної допомоги від 01.07.2024 та платіжною інструкцією від 23.07.2024 (а.с.31-35). Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що витрати на правничу допомогу необхідно стягнути пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 3840,76грн (9246 грн.х 9000грн./21666грн). 5.3 Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог по сплаті судового збору в розмірі 1292,20грн (9246 грн.х3028грн./21666грн).

Outcome: approved