Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-22 00:00:00

05 січня 2024 року представник позивача адвокат Карпенко Ю.О. звернулась до суду в інтересах [PERSON] з позовом, в якому просила визнати [PERSON] батьком [PERSON] , [INFO] , стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття та на утримання позивача в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомясчно, починаючи з дня пред`явленнея позову до суду і до досягнення дитиною [PERSON] трирічного віку. Позов мотивований тим, що позивач з літа 2022 перебувала в близьких стосунках з [PERSON] .. Від цих стосунків [INFO] народилась дитина [PERSON] . Відповідач відмовивя записувати себе батьком дитини, тому відомості про батька у свідоцтві про народження дитини внесено зі слів матері. Відповідач дитиною не цікавиться, матеріальної допомоги не надає, ухиляється від виконання скоїх батьківських обов`язків. Ухвалою від 15 січня 2024 року відкрито загальне позовне провадження у справі. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Позивач пояснила, що влітку 2022 року познайомилась з відповідачем та в подальшому почали зустрічатись. Вона завагітніла, відповідач зрадів дитині, вони вирішили жити разом, та з квітня 2023 року почали жити у м.Славутич, де прожили близько трьох місяців. Згодом їх відносини погіршились та відповідач перестав виходити на зв`язок. Дитину він визнавав, вибачався, що так сталося, до пологового будинку не приїхав і після народження дитини також не приїжджав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Взагалі, будучи обізнаним про перебування справи в суді, в судові засідання не з`являвся та не надав відзиву на позов. Адвокат Слєпченко С.А. надав заяву, в якій просив розгляд справи здійснювати за відсутності відповідача та представника та прийняти рішення на підставі наявних матеріалів. Третя особа Михайло-Коцюбинська селищна рада Чернігівського району Чернігівської області, не забезпечили явку свого представника в судове засідання, просили розгляд здійснювати за його відсутності. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що їй відомо про відносини [PERSON] з [PERSON] . У квітні 2023 року [PERSON] повідомив, що [PERSON] вагітна та був радий цьому. Їй відомо, що [PERSON] разом з [PERSON] проживали в м.Славутич, в подальшому вони розлучились. Свідок [PERSON] пояснила, що протягом 2022-2023 р. [PERSON] зустрічалась з [PERSON] .. Вона була у них вдома у м.Славутич. Також бачила як [PERSON] приїжджала до села разом з [PERSON] . Також їй відомо, що [PERSON] возив [PERSON] на УЗД та на здачу аналізів. Свідок [PERSON] повідомила, що працювала в с.Мньов в магазині та бачила як до них після окупації заїхали прикордонники. В подальшому вона дізналась, що її донька [PERSON] зустрічається з одним із них, а саме з [PERSON] .. Вони разом приїжджали її вітати на 8 [PERSON] та [PERSON] повідомив, що [PERSON] вагітна і що вона буде народжувати, і вони будуть проживати разом. Донька переїхала до м.Славутич, де вони проживали разом з [PERSON] близько трьох місяців, потім розійшлися. В подальшому вона дізналась, що [PERSON] одружений. Вона йому телефонувала з пологового будинку та повідомляла, що [PERSON] народила. Заслухавши позивача та його представника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку. Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої вказано [PERSON] та [PERSON] (а.с. 16). Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, довідки № 01 від 14.11.2023, відомості про батька дитини [PERSON] записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а.с. 17,18). Статтею 121 СК України визначено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. У відповідності до ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Відповідно до вимог ч. 2,3 ст. 128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК України, приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері. Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто, при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved