Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-16 00:00:00

18.10.2024 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме, що він є сином [PERSON] , яка померла [INFO] . Заявник посилається на те, що він є сином і спадкоємцем за законом [PERSON] , яка померла [INFO] . Після смерті матері залишилося спадкове майно та він звернувся до нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових справ. Під час вивчення нотаріусом наданих документів виявилося, що в свідоцтві про народження заявника ім`я матері вказано « [PERSON] », в той час як в свідоцтві про смерть матері - « [PERSON] », що створює йому перешкоду в оформлення спадщини. Заявнику про ці розбіжності не було відомо до моменту оформлення спадщини. На теперішній час він через розбіжності в написання імені матері позбавлений можливості довести родинні зв`язки та оформити спадщину після смерті матері на своє ім`я, тому звертається до суду з цією заявою. Ухвалою судді від 23.10.2024 року було відкрито провадження по справі. Заявник [PERSON] надав 24.12.2024 року заяву про підтримання заявлених вимог, в якій також просить розглядати справу у його відсутності (а.с.30). Заінтересована особа - приватний нотаріус Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І., в судове засідання не з`явилася, надала 28.11.2024 року заяву про розгляд справи у її відсутності, справу просить розглянути у відповідності до Закону (а.с.16). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню з наступних підстав. За змістом частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд, зокрема, розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, про що зазначено в пункті 1 частини першої статті 315 ЦПК України. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина друга статті 315 ЦПК України). З наведеного вбачається, що законом передбачено встановлення юридичних фактів щодо виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, до яких відносяться й факти родинних відносин між фізичними особами, що породжують правові наслідки. Згідно ч.4 ст. 3 Сімейного Кодексу України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 4 ЦПК України та ст. 20 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду з метою захисту своїх цивільних прав, свобод чи інтересів у разі їх порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб в межах заявлених вимог і на підставі доказів наданих сторонами. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Судом встановлено, що заявнику 31 грудня 1996 року Болградським РВ УМВС України в Одеській області був виданий паспорт громадянина України (книжка) серії [NUMBER] , в якому зазначено його прізвище « [PERSON] » та на другій сторінці паспорту на російській мові « [PERSON] » (а.с.4), тобто наявна помилка під час перекладу прізвища. Так, [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане Баннівською сільською радою Болградського району Одеської області на підставі актового запису про смерть №3 від 13.02.2009 року (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 07.06.1954 року РАГСом селищної Ради ім.Карла Маркса Єнакієвського району Сталінської області, народився, мовою оригіналу російською, « [PERSON] », при цьому у графі мати зазначена мовою оригіналу « [PERSON] » (а.с.6 на звороті). Тобто наявні розбіжності в імені матері у свідоцтві про народження заявника та у свідоцтві про її смерть, а також у прізвищі: за паспортом громадянина України (книжка) прізвище заявника « [PERSON] » в той час як прізвище батьків « [PERSON] » та « [PERSON] ». Заявником надані копії паспортів його батьків, якими вони користувалися при житті, та відповідно до даних вказаних у них прізвище батьків на другій сторін паспорту вказано « [PERSON] » та « [PERSON] », ім`я матері на український та на російській мові зазначено однаково « [PERSON] » (а.с.9, 10), тобто свідоцтво про її смерть було видане на підставі цього паспорту громадянина України. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все належне їй на момент смерті майно, в тому числі на земельну ділянку, загальною площею 1,9998 га, яка розташована на території колишньої Баннівської сільської ради (наразі це землі відносяться до Василівської об`єднаної територіальної громади Болградського району Одеської області) цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯК №420461, кадастровий номер 5121480700:01:001:0180 (а.с.11). Для оформлення своїх спадкових прав заявник звернувся до приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І., яка завела після смерті [PERSON] до її майна спадкову справу №298/2024 року. Єдиним спадкоємцем, який звернувся до нотаріуса є заявник, що підтверджується його особистою заявою від 27 серпня 2024 року №552 (а.с.19). Також в матеріалах спадкової справи наявна довідка про склад сім`ї [PERSON] за вих.№277, яка видана 31 липня 2024 року старостою села Баннівка Генчевим В. (а.с.20 на звороті), відповідно до якої складом її сім`ї на момент смерті є, в тому числі, син [PERSON] , [INFO] , тобто заявник по справі. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Родинні відносини (споріднення) - кровний зв`язок між людьми, з наявністю якого закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків. Правове значення має як пряме споріднення так і не пряме (бокове), коли родинні зв`язки виникають за наявності спільного пращура (родоначальника). Встановлення факту родинних відносин здійснюється судом в порядку окремого провадження. У п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з п. 7 цієї ж Постанови суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин із мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах цивільного стану. Правовими нормами ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому, під ефективним засобом (способом) юридичного захисту необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Отже, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам. Відповідно до п.1 ст. 6 цієї ж Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що заявник є сином померлої [PERSON] , так як під час складання документів в органах РАГС та під час видачі паспорту заявника працівниками відповідних органів були допущені помилки, тому докази на які посилається заявник, достатні для встановлення факту родинних відносин.

Outcome: approved