Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-26 00:00:00

До Садгірського районного суду м. Чернівці надійшов позов Акціонерного товариства «Кредобанк», від імені та в інтересах якого діє представник адвокат Павленко Сергій Валерійович, до [PERSON] про стягнення заборгованості у якому представник позивача просить суд стягнути із відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором № 27642/2019 від 13.11.2019 у розмірі 934828,14 грн, яка складається з: -заборгованості за тілом кредиту 641\~236,09 грн; -заборгованості за відсотками 290\~392,05 грн; -відшкодування судових витрат 3200,00 грн. Крім того, представник позивача просить стягнути із відповідача понесені витрати на оплату судового збору у розмірі 14\~022,42 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 93\~482,81 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 13.11.2019 між АТ «Кредобанк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 27642/2019 за яким Банк зобов`язується надати у власність Позичальникові грошові кошти у розмірі та на умовах обумовлених цим договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти за користування ними і комісії та інші платежі, передбачені цим Кредитним договором. Цим договором були визначені основні умови кредитування, в тому числі порядок надання кредиту, строк, розмір процентних ставок за кредитом, порядок погашення кредиту. Також вказує, що відповідно до п. 2.1 Договору, Банк видає кредит у сумі 786 981,50 грн на такі цілі: на здійснення повної/часткової оплати за Договором купівлі-продажу транспортного засобу Volkswagen Golf, 2019 року випуску, укладеного із ТзОВ «КарпатиАвтоцентр`та для оплати страхового платежу по КАСКО в сумі 56\~881,50 грн. Зазначає, що для забезпечення виконання зобов`язань за цим Кредитним договором між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] , від імені якого на підставі довіреності діяла [PERSON] було укладено Договір застави зареєстрований за № 861, який забезпечує виконання зобов`язання Заставодавця та вимог АТ «Кредобанк», які виникають з Кредитного договору № 27642/2019 від 13.11.2019, а також усіх додаткових договорів до нього, які можуть бути укладені у майбутньому, стосовно повернення отриманої суми кредиту, несплачених процентів, комісій, штрафів, пень та інших видів неустойки у повному обсязі. Предметом застави є рухоме майно, а саме вищезазначений автомобіль Volkswagen Golf, що належить на праві власності [PERSON] . Представник позивача вказує, що банк свої зобов`язання за договором виконав та надав кредит, однак відповідач, як позичальник, не виконує тривалий час своїх зобов`язань, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість, станом на 13.10.2024, у розмірі 934828,14 грн яку підтверджує відповідним розрахунком та просить стягнути суд. Від відповідача [PERSON] відзив на позовну заяву до суду не надходив. Вказаний позов Акціонерного товариства «Кредобанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості отриманий судом 20.12.2024 та у цей же день, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, переданий на розгляд головуючого судді Асташева С.А. Ухвалою судді Садгірського районного суду м. Чернівці Асташева С.А. від 24.12.2024, після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача у справі, прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 17.01.2025. Ухвалою суду від 17.01.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 27.01.2025. Від представника позивача Павленка С.В. 22.01.2025 надійшла заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи без участі представника. Проти ухвалення заочного рішення, у випадку неявки відповідача, не заперечив. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи, за адресою реєстрації та шляхом розміщення оголошення про його виклик до суду. Про поважні причини неявки суд не повідомив. Будь які клопотання та відзив на позов від нього не надходили. Статтею 280 ЦПК України передбачено, що у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, а також якщо відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Зупинення і поновлення провадження у справі не здійснювалося. Заходів спрямованих на забезпечення доказів та позову не вживалося. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, оскільки у судове засідання учасники справи не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, надавши їм відповідну оцінку, суд доходить таких висновків. Судом встановлено, що 13.11.2019 між Акціонерним товариством «Кредобанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №27642/2019, за умовами якого банк зобов`язався надати позичальникові грошові кошти у розмірі та на умовах, обумовлених цим договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти за користування ними і комісії та інші платежі, передбачені цим Кредитним договором. Відповідно до п. 2.1 Договору кредит надано у сумі 786981, 50 грн на строк до 12 листопада 2026 року. Згідно із п. 2.2 Договору Банк видає кредит на такі цілі: на здійснення повної/часткової оплати за Договором купівлі-продажу транспортного засобу Volkswagen Golf, 2019 року випуску, укладеного із ТзОВ «КарпатиАвтоцентр» та для оплати страхового платежу по КАСКО в сумі 56\~881,50 грн. Відповідно до п.2.4. Кредитного договору, Кредит видається на умовах забезпеченості поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання. Згідно із п.2.5. Кредитного договору, Банк відкриває позичковий рахунок №\~ [NUMBER] . Відповідно до п.2.8. Кредитного договору, датою видачі кредиту вважається для перерахування кредитних коштів (повністю або частково) з позичкового рахунку відповідно ; умов цього Кредитного договору. Згідно із п.3.3. Кредитного договору, на момент укладення Договору Сторона обумовлено значення Змінюваної Процентної ставки на перший період дії ставки, надалі Первині Процентна ставка в розмірі 15,49 % річних. Відповідно до п.3.11. Кредитного договору, проценти за користування кредите нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів), за ставкою, визначеною у р.3 цього Договору моменту видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі, якщо інше не випливає умов Кредитного договору. Згідно із п.3.12. Кредитного договору, Позичальник сплачує проценти, комісії і інші платежі за Кредитним договором щомісяця, в строк (терміни), визначені Графіком погашення заборгованості. Відповідно до п.3.15. Кредитного договору, Позичальник виконує свої зобов`язання в поверненню кредиту, сплати комісій, процентів, неустойки шляхом перерахування у безготівкові формі та/або вносить готівкою в Банк на відповідний рахунок. Згідно із п.4.1. Кредитного договору, Позичальник зобов`язаний повернути Банк кредит у повному обсязі в порядку і терміни, передбачені цим Договором (п.2.1., 4.8) та/або додатками до нього. Відповідно до п. 4.5. Кредитного договору, погашення заборгованості за Кредитним договором здійснюється у наступній черговості: у першу чергу, прострочені платежі по сплаті процентів користування Кредиток прострочені платежі по поверненню кредиту (основного боргу); у другу чергу: поточні платежі по сплаті нарахованих процентів за користування Кредиток поточні платежі по поверненню Кредиту (основного боргу); у третю чергу: прострочені платежі по сплаті комісії та інших платежів, які передбачені Кредитним договором; поточні платежі по сплаті комісії та інших платежів, які передбачені Кредитним договором; пеня, штрафи та інші види неустойки; дострокові платежі по поверненні Кредиту (основного боргу) на наступний місяць/місяці. Сторони не мають права змінювати черговість погашення заборгованості за цим Кредитним договором, в тому числі шляхом зазначення в платіжних документах призначення платежу, щ порушує черговість визначену п.4.5. Кредитного договору. Згідно із п. 4.7. Кредитного договору, Банк у випадку, передбачених п. 2.10. Кредитного договору, вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісії та інших належних до сплати платежів за Кредитним договором, про що письмово повідомляє Позичальника. У випадку несвоєчасної сплати процентів, комісій, інших платежів та/або повернення кредит (частини кредиту) право Банку вимагати дострокового повернення кредиту, процентів комісій та інших належних до сплати платежів за цим Кредитним договором виникає, у раз прострочення сплат процентів, комісій, інших платежів та/або повернення кредиту (частині кредиту) щонайменше на один календарний місяць. Відповідно до 4.8. Кредитного договору, Позичальник зобов`язаний протягом 30 банківських днів з моменту отримання письмової вимоги Банку (п.4.7) усунути порушення. Якщо Позичальник не усунув недоліки, то він зобов`язаний достроково повернути кредит, проценти, комісії та інші належні до сплати платежі за цим Договором. Крім того, відповідачем було підписано Паспорт споживчого кредиту з умовами кредитування та порядком повернення кредиту. Тим самим відповідач підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних відповідачем умов кредитування. До матеріалів справи також долучено копію Анкети-заяви фізичної особи № 27642-2019 [PERSON] на отримання кредиту під заставу транспортного засобу. Також судом встановлено і те, що для забезпечення виконання зобов`язань за вказаним Кредитним договором 04.12.2019 між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] , від імені якого на підставі довіреності діяла [PERSON] , було укладено Договір застави, який посвідчено приватним Нотаріусом Львівського місткого нотаріального округу Юрковою О.А. та зареєстровано за № 861. Вказаний Договір застави забезпечує виконання зобов`язання Заставодавця та вимог АТ «Кредобанк», які виникають з Кредитного договору № 27642/2019 від 13.11.2019, а також усіх додаткових договорів до нього, які можуть бути укладені у майбутньому, стосовно повернення отриманої суми кредиту, несплачених процентів, комісій, штрафів, пень та інших видів неустойки у повному обсязі. За п. 1.2 договору, предметом застави є рухоме майно, а саме: автомобіль Volkswagen Golf, 219 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , що належить на праві власності [PERSON] , вартістю 875\~100,00 грн. Заставна вартість визначена у сумі 700080,00 грн (п. 1.3 Договору застави). Відповідно до п. 1.6. Договору застави, на строк дії цього Договору Предмет застави залишається у володінні Заставодавця за адресою: сул. В.Василевської, 12 м. Чернівці. Також долучено Витяг про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 63092090 від 13.11.2019. На підтвердження виконання своїх зобов`язань за кредитним договором позивач долучає копію меморіального ордеру № 65461948 від 13.11.2019, згідно із яким АТ «Кредобанк» перерахувало кошти [PERSON] у сумі 730\~100, 00 грн, а також копію меморіального ордеру № 65462002 від 13.11.2019 на суму 56\~881,50 грн. Суду надано виписку з особових рахунків [PERSON] у період з 13.11.2019 по 23.10.2024, яка також підтверджує надання кредиту та користування кредитними коштами. У зв`язку з невиконанням [PERSON] умов кредитного договору щодо повернення кредиту та сплати відсотків, станом на 13.10.2024 у нього утворилася заборгованість у розмірі 931628,14 грн, яка складається з: - \~ \~ \~ \~заборгованості за тілом кредиту 641 236,09 грн; - \~ \~ \~ \~заборгованості за відсотками 290 392,05 грн. Також у розрахунку заборгованості позивач вкує і про заборгованість відповідача з відшкодування судових витрат у розмірі 3200,00 грн. Таким чином загальну суму до стягнення вказує у розмірі 934828,14 грн. 22.10.2024 Акціонерне товариство «Кредобанк» направляло відповідачу [PERSON] досудову вимогу щодо дострокового стягнення заборгованості, що підтверджено копією такої вимоги та даними поштового відправлення. Даних про наявність відповіді на таку вимогу суду чи погашення заборгованості (повне чи часткове) у добровільному порядку не надано. Вирішуючи заявлені вимоги, суд виходить із того, що згідно із положеннями ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 ЦК України). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.2 ст. 1054, ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо кредитним договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. В пункті 9 Постанови Пленуму ВССУ 30.03.2012 № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві. Спір між сторонами стосується стягнення заборгованості за кредитним договором. Так, при укладенні Кредитного договору № 27642/2019 сторонами було досягнуто згоди з усіх істотних умов кредитного договору та визначено: валюту кредитування, суму кредиту, процентну ставку за користування ним і порядок повернення кредиту, строк кредиту. Таким чином укладений між сторонами договір є обов`язковим до виконання. Крім того, такий договір був підписаний [PERSON] , а останній не надав суду жодних доказів, які б підтверджували ту обставину, що він не укладав із АТ «Кредобанк» вказаного кредитного договору та не отримував кредитних коштів на свій рахунок. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти для здійснення оплати за договором Купівлі-продажу транспортного засобу та страхового платежу, що підтверджується меморіальними ордерами від 13.11.2019. Однак відповідач [PERSON] порушив зобов`язання з повернення кредитних коштів, що встановлені Кредитним договором № 27642/2019. Як убачається з розрахунку заборгованості, останній платіж в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором було здійснено 01.12.2021. Враховуючи, що кошти, які фактично отримані відповідачем в добровільному порядку кредитору не повернуті, позивач має право вимагати виконання договору в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а відтак, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати відповідачем обов`язку з повернення коштів. Також суд враховує і те, що відповідач не надав альтернативних розрахунків заборгованості за кредитним договором, не спростував проведеного розрахунку, а тому суд погоджується із визначеною станом на 13.10.2024 заборгованістю у розмірі 93168,14 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 641 236,09 грн та заборгованості за відсотками 290 392,05 грн. Разом із тим, суд не погоджується із необхідністю стягнення із відповідача відшкодування судових витрат по кредитному договору у розмірі 3\~200 грн, що включені позивачем до загальної суми заборгованості за договором, оскільки матеріали справи не містять належних доказів фактично понесених судових витрат позивачем, не вказано навіть які саме це витрати, чи були вони передбачені кредитним договором та включені до витрат за кредитом. Таким чином, перевіривши розрахунок заборгованості та оцінивши його в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, а з [PERSON] на користь АТ «Кредобанк» слід стягнути заборгованість за кредитним договором №\~27642/2019 від 13.11.2019 у розмірі 931628,14 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 641 236,09 грн та заборгованості за відсотками 290 392,05 грн. Відповідно до приписів п.6 ч.1 ст.264, п.2 ч.5 ст.265 ЦПК України, при ухваленні рішення, суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, який зазначає у резолютивній частині рішення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем, при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 14 022 гривні 42 копійки (платіжна інструкція № 56928940 від 27.11.2024). Виходячи з того, що вимоги позивача задоволено судом на 99,66 % (931628,14 *100/934828,14), з урахуванням приписів пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору підлягають стягненню з відповідача, пропорційно розміру задоволених вимог, а саме: 13 974,74 грн (14022,42 х 99,66 %). Щодо стягнення із відповідача витрат за надання професійної правничої допомоги в розмірі 10 % ціни позову, а саме 93\~482,81 грн, суд зазначає наступне. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України). Згідно із частинами першою та четвертою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч. 3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №\~826/1216/16 визначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представник позивача надав до суду такі документи: копію договору про надання правової допомоги від 11.02.2019, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЧН №000531 та копію посвідчення адвоката України, видане на ім`я Павленка Сергія Валерійовича та довіреність № 13439 від 09 січня 2024 року. При цьому представником позивача не надано Договір у повному обсязі, а лише першу і останню сторінка договору, що не містить відомостей про домовлені сторонами умови (пункти) щодо порядку та форми розрахунку адвокатського гонорару. Крім того, представник позивача у справі діяв на підставі довіреності, виданої АТ «Кредобанк», а не від імені АО «Бізнес і право», з яким позивачем укладено договір про надання правничої допомоги. Аналізуючи надані стороною позивача докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, зокрема зміст договору про надання правової допомоги від 11 лютого 2019 року, укладений між АТ «Кредобанк» та АО «Бізнес і право», суд бере до уваги те, що жоден із наданих стороною позивача документів не містить відомостей щодо розміру та факту оплати наданих послуг, а лише містить у п. 14.11 перелік додатків (додаток № 1-9), які не долучено до матеріалів справи. Позивач просить суд стягнути з відповідачів витрати на правничу допомогу у розмірі 10 % від ціни позову, при цьому жодним чином не обґрунтовує заявлений розмір. Оскільки матеріали справи не містять доказів узгодженого розміру правової (правничої) допомоги в рамках даного позову, детального опису робіт (наданих послуг), оплати витрат на професійну правничу допомогу позивачем (квитанції до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження), а отже такі витрати є не доведеними позивачем, тому у задоволенні вимоги позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити. На підставі ст.ст.2, 15, 525, 526, 530, 610, 625, 1048-1050, 1054-1055 ЦК України,

Outcome: partial