Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-26 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про розкриття інформації, що містить банківську таємницю. В обґрунтування поданої заяви вказує, що 17 грудня 2024 року мав намір здійснити переказ коштів у розмірі 7 000,00 грн. зі свого рахунку в АТ «Райффайзен Банк» [NUMBER] на рахунок його дружини, [PERSON] , в АТ «Універсал Банк», MONOBANK. Проте, помилково здійснив переказ особистих коштів у розмірі 7 000,00 грн. на номер карткового рахунку « [NUMBER] ». Внаслідок чого вказані кошти були зараховані на рахунок невідомої йому особи, ця особа отримала їх безпідставно. З метою звернення до особи, яка помилково отримала кошти та подальшого звернення до суду, необхідно вказати відомості про особу, яка отримала ошти, якими він не володіє. У зв`язку з вищенаведеним та посилаючись на ст.ст. 60,62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» заявник просить суд зобов`язати АТ «Універсал Банк» розкрити інформацію, яка містить банківську таємницю, щодо фізичної особи та надати [PERSON] інформацію про отримувача коштів за квитанцією АТ «Райффайзен Банк» №2235756836 від 17 грудня 2024 року, а саме: прізвище, ім`я та по батькові, місце проживання чи перебування, реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію паспорта, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, номер рахунка в АТ «Універсал Банк», на який були ним зараховані кошти у розмірі 7 000,00 грн. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 січня 2025 року заяву передано на розгляд головуючому судді Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 21 червня 2022 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи на 27 січня 2025 року. В судове засідання заявник не з`явився, про розгляд справи повідомлявся судом належним чином. Згідно ч. 1 ст. 349 ЦПК України справа про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, розглядається у п`ятиденний строк з дня надходження заяви у закритому судовому засіданні з повідомленням заявника, особи, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, та банку, а у випадках, коли справа розглядається з метою охорони державних інтересів та національної безпеки, - з повідомленням лише заявника. На підставі ч. 2 ст. 349 ЦПК України суд проводить розгляд заяви за відсутності особи, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, чи її представників або представника банку, їх неявка не перешкоджає розгляду справи. Враховуючи положення ст. 349 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу за відсутності сторін. В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 17 грудня 2024 року о 08:15 год. [PERSON] за допомогою мобільного додатку АТ «Райффайзен Банк» здійснив перерахунок коштів зісвого карткового рахунку [NUMBER] на суму 7000,00 грн. на номер карткового рахунку « [NUMBER] », емітованої АТ «Універсал Банк» що підтверджується квитанцією № 2235756836 від 17 грудня 2024 року. 17 грудня 2024 року [PERSON] звертався до мобільного додатку АТ «Райффайзен Банк» (як до обслуговуючого банку) та до мобільного додатку Monobank (як до банку отримувача) з проханням повернути кошти за помилкову транзакцією та надання інформації про неналежного одержувача грошових коштів. Як вбачається з відповіді мобільного додатку Monobank, повернення суми грошових коштів можливе лише за згодою одержувача та [PERSON] рекомендовано звернутися до суду із заявою про розкриття інформації, що містить банківську таємницю. Відповідно до ч. 1 ст. 1076 ЦК України банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком і відомостей про клієнта. Відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених законом про банки і банківську діяльність. Згідно з ч. 1, 2 ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею. Статтею 62 Закону України «Про банки та банківську діяльність» визначений порядок розкриття банківської таємниці, відповідно до ч. 1 якої інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками, зокрема, за рішенням суду. Банківською таємницею, зокрема, є: 1) відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України; 2) операції, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта, здійснені ним угоди; 3) фінансово-економічний стан клієнтів; 4) системи охорони банку та клієнтів; 5) інформація про організаційно-правову структуру юридичної особи - клієнта, її керівників, напрями діяльності; 6) відомості стосовно комерційної діяльності клієнтів чи комерційної таємниці, будь-якого проекту, винаходів, зразків продукції та інша комерційна інформація; 7) інформація щодо звітності по окремому банку, за винятком тієї, що підлягає опублікуванню; 8) коди, що використовуються банками для захисту інформації; 9) інформація про фізичну особу, яка має намір укласти договір про споживчий кредит, отримана під час оцінки її кредитоспроможності. У п. 3.2, 3.5 Правил зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, затверджених постановою Правління Національного банку України від 14 липня 2006 року № 267, зазначено, що банки зобов`язані виконувати рішення суду про розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, у порядку, установленому законодавством України. За рішенням суду про розкриття інформації, що становить банківську таємницю, банк розкриває інформацію в обсязі, визначеному рішенням суду. Звертаючись до суду із заявою заявник зазначає, що розкриття банківської таємниці полягає в тому, що він помилково заповнив банківські реквізити одержувача грошових коштів та відправив кошти в сумі 7000,00 грн. на картковий рахунок АТ «Універсал Банк», що належить особі, щодо якої необхідно розкрити банківську таємницю. Мета використання витребованої інформації полягає в тому, що маючи в розпорядженні інформацію про неналежного одержувача переказу, зможе витребувати у нього безпідставно набуті кошти. Зважаючи на те, що інформація, яку просить розкрити [PERSON] , є банківською таємницею, а отже не може бути отримана заявником без рішення суду, отримання цієї інформації необхідне для встановлення власника р/р АТ «Універсал Банк» з метою повернення безпідставно перерахованих коштів, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю.

Outcome: approved