Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-15 00:00:00

Представник позивача звернулась до Люботинського міського суду Харківської області із позовною заявою, в якій просить надати дозвіл на реєстрацію місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , за адресою місця мешкання матері [PERSON] , [INFO] , без письмової згоди батька та стягнути судові витрати з відповідача. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач, [PERSON] , народилася в м. Лозова, Харківської області, зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS] . За цією ж адресою вона мешкає разом зі своєю малолітньою донькою, [PERSON] , [INFO] . Сторони перебувають у шлюбі з 02.07.2021 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районаху місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), проте наразі подружжя проживає порізно. [INFO] у подружжя народилася донька, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 03.12.2021, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків). Позивач з відповідачем не знаходять спільну мову, а тому припинили спільно проживати, і позивач повернулася до м. Лозова разом з донькою. Однак до теперішнього часу донька сторін залишається без реєстрації, оскільки відповідач спочатку погоджувався та обіцяв надати письмову згоду на реєстрацію дитини, а потім просто не виконував свої обіцянки, та в подальшому просто ігнорує прохання позивача. До того ж виявилось, що при реєстрації дитини була допущена помилка у графі «батько», оскільки замість правильного по батькові відповідача « [PERSON] » вказано « [PERSON] ». Відповідач у категоричній формі відмовляється виправити описку у відділі РАЦС, тому позивачем подано позовну заяву про внесення змін до актового запису про народження доньки [PERSON] . За таких обставин позивач вимушена звернутися до суду з позовом про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька, оскільки самостійно не має змоги здійснити реєстрацію дитини без письмової згоди батька через Центр надання адміністративних послуг. Відповідач у судові засідання не з`являється, про дату та час судового розгляду повідомлявся судом завчасно та належним чином. Відзиву щодо заявлених позовних вимог або будь-яких заяв від відповідача до суду не надходило. В подальшому, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, судом розміщено оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про виклик відповідача до суду, однак останній в судове засідання на вказану в оголошенні дату не з`явився, жодних заперечень проти позову, заяв про розгляд справи без її участі до суду не надіслав, про причини неявки суд не повідомив. Частиною 11 статті 128 ЦПК України передбачено, що з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Виходячи з викладеного, а також враховуючи положення ст. 130 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає, що відповідач належним чином повідомлена про дату та час судового розгляду справи, отже суд, з урахуванням положень ч. 4 ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача розглядає справу в заочному порядку. Представник третьої особи Служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області у судове засідання не з`явилась, надавши до суду письмові пояснення, в яких проти задоволення позову не заперечувала. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, суд прийшов до наступного. 02.07.2021 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районаху місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 02.07.2021. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 03.12.2021 року. Згідно з витягом з Реєстру територіальної громади від 13.09.2024 місце проживання позивачки, яка є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] , з 20.10.1998 зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюютьс язаконом. Частиною 4 ст. 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження начального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає Згідно з ч. 1 ст. 242 ЦК України батьки є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей. Частинами 4, 5 ст. 7 ЗУ « Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» декларування місця проживання дитини віком до 14 років здійснюється одним із її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників дитини. Згода іншого з батьків або законних представників дитини підтверджується електронним підписом, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису відповідно до Закону України "Про особливості надання публічних (електронних публічних) послуг", або засвідчується електронним підписом, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису нотаріуса. У разі якщо місце проживання батьків або інших законних представників дитини зареєстровано/задекларовано за однією адресою, згода іншого з батьків або законних представників не надається. Другим абзацом пункту п`ятого Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 р. № 265 передбачено, що батьки або інші законні представники зобов`язані задекларувати/зареєструвати місце проживання (перебування) новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Пунктами 16, 17 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 р. № 265 передбачено, що місце проживання дитини віком до 14 років може бути задекларовано за адресою місця проживання одного з батьків або інших законних представників, зокрема одночасно із зняттям з попереднього задекларованого/зареєстрованого місця проживання, за декларацією, поданою одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників дитини. Згода іншого з батьків або законних представників дитини підтверджується електронним підписом, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису. У разі ненадання одним із батьків згоди відповідно до вимог цього пункту реєстрація місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, здійснюється відповідно до пункту 33 цього Порядку. Відповідно до п. 33 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 р. № 265 подання заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особи віком до 14 років здійснюється одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Згода батьків або інших законних представників може бути надана у присутності особи, яка приймає заяву про реєстрацію місця проживання, або засвідчена нотаріально в установленому законодавством порядку. Як встановлено судом, за відсутності письмової згоди батька на реєстрацію, позивач позбавлена можливості зареєструвати малолітню дитину. Статтею 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року із змінами, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року №789-ХІІ, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. З урахуванням того, що суд виходить з пріоритету інтересів дитини, її найкращого забезпечення, враховуючи обставини справи, визначений нормативно-правовим актом порядок реєстрації місця проживання дітей віком до 14 років, тому приходить до висновку, що невизначеність реєстрації місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , за фактичним місцем проживання зі своєю матір`ю суперечить її інтересам та суттєво обмежує реалізацію її прав, гарантованих Конституцією та законами України, зокрема права на свободу пересування та вільний вибір місця проживання, права на освіту, охорону здоров`я та соціальний захист, суд вважає, що позовні вимоги про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька підлягають задоволенню. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню у відшкодування понесених останнім витрат зі сплати судового збору в сумі 1 211,20 грн.

Outcome: approved