Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-26 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості: за кредитним договором № 604285302 в розмірі 26538,75 грн., з яких: 6250,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 20288,75 грн. - сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором № 3012710060/451015 в розмірі 14065,80 грн., з яких: 3500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 10565,80 грн. - сума заборгованості за відсотками, всього стягнути заборгованості за договорами у загальному розмірі 40604,55 грн., та судові витрати, з тих підстав, що відповідач добровільно не виконала зобов`язання за кредитними договорами. Відповідач надала відзив на позовну заяву та заяву про застосування строків позовної давності, за змістом яких просить відмовити позивачу в позові в повному обсязі, застосувати позовну давність, яка є підставою для відмови у позові до всіх вимог, у тому числі до неустойки, комісії, витрат на юридичну допомогу\~ (а.с. 59-65). Від позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»\~ надійшла відповідь на відзив, за змістом якої позивач просить задовольнити позовні в повному обсязі, судове засідання провести за відсутності представника позивача (а.с. 71-86, 87-104). У відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Згідно правил ч. 6 ст.19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст.274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, з матеріалів справи вбачається, що 02 вересня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] , було укладено кредитний договір\~ № 604285302, який підписано електронним підписом позичальника, згідно з умовами якого кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит\~ у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 6250 грн. 00 коп., на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту «Смарт» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (а.с. 8-12, 13). Кредитна лінія надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником (дисконтний період) (п.1.7 договору). За користування кредитом протягом дисконтного періоду позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом (п.1.9), порядок нарахування яких міститься в п.1.9.1 - п.1.9.3 договору. 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01,\~ у відповідності до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язується відступити ТОВ «Таліон плюс» Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а ТОВ «Таліон плюс» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за плату на умовах, визначених цим договором. 31 грудня 2020 року Додатковою угодою №26 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року вказаний договір факторингу викладено в новій редакції (а.с. 14-16). Згідно п.1.3 договору факторингу право вимоги право грошових вимог клієнта до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. 20 жовтня 2022 року між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № №20102022, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон плюс» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Таліон плюс» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрах прав вимоги (а.с.17-18). Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги №1 від 21.10.2022 до Договору факторингу №20102022 від 20.10.2022 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача\~ [PERSON] за кредитним договором №604285302 у розмірі 26538,75 грн., з яких: 6250,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 20288,75 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с. 20). Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором №604285302 від 02 вересня 2021 року в сумі 26538,75 грн., з яких: 6250,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 20288,75 грн. - сума заборгованості за відсотками, що також підтверджується розрахунком заборгованості за період з 21.10.2022 року по 31.08.2024 року (а.с. 21). 25 липня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГОУФІНГОУ» та [PERSON] було укладено кредитний договір №3012710060/451015, який підписано електронним підписом позичальника, згідно з умовами якого Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 3500 грн. 00 коп., на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором (а.с. 26 - 28). 19 квітня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 19042022-Г, відповідно до умов якого ТОВ «ГОУФІНГОУ» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ГОУФІНГОУ» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників\~ (а.с. 29-30, 31). Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 19042022-Г від 19.04.2022 ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 14065,80 грн., з яких: 3500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 10565,80 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с. 32). Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором №3012710060/451015 від 25 липня 2021 року в сумі 14065,80 грн., з яких: 3500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 10565,80 грн. - сума заборгованості за відсотками, що також підтверджується розрахунком заборгованості за період з 19.04.2022 по 31.08.2024 (а.с. 33). Відповідно до ст.1082 ЦК України, передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 23.09.2015 року у справі №6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі". При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Судом встановлено, що сторони не ставили питання про розірвання договорів від 02 вересня 2021 року та від 25 липня 2021 року, таким чином між позивачем та первісними кредиторами виникли цивільні права та обов`язки, які вони врегулювали вказаними договорами. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1054, ч. 2 ст. 1050 ЦК України). За змістом ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором. Відповідно до ст. 1051 ЦК України, позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Відповідач [PERSON] не оспорювала договори позики, не надала суду доказів, що кредитні договори укладені проти її справжньої волі. Від [PERSON] не надійшло заперечень про те, що між первісними кредиторами та нею було укладено договори позики, та, що за вказаними кредитними договорами в неї мається заборгованість в загальній сумі 40604 грн. 55 коп. Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватись на припущеннях. Сторонам, надано можливість повно реалізувати процесуальні права, надані їм законом, в тому числі надати докази. На відповідача покладений обов`язок з врахуванням предмету і підстав позову довести відповідно до вимог ст.12, 13 ЦПК України за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст. 78-80 ЦПК України, протилежне, на що позивач посилається як на підставу своїх вимог. Відповідач не надала доказів того, що вона договорів не укладала, не отримувала грошові кошти, своєчасно та в повному обсязі виконала умови договорів та не надала доказів про відсутність заборгованості чи про заборгованість у меншому розмірі. З наданих позивачем розрахунків заборгованості за кредитними договорами вбачається, що відповідач не погасила взяті нею кредити, не сплатила відсотків. Враховуючи положення ч.7 ст.81 ЦПК України суд позбавлений можливості самостійно збирати докази. За таких обставин, враховуючи викладене, навність заборгованості у відповідача перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитними договорами в загальній сумі 40604 грн. 55 коп., суд приходить до висновку про достатність обґрунтованих підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в загальному розмірі 40604 грн. 55 коп., з яких: - за кредитним договором № 604285302 в розмірі 26538,75 грн., з яких: 6250,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 20288,75 грн. - сума заборгованості за відсотками; - за кредитним договором № 3012710060/451015 в розмірі 14065,80 грн., з яких: 3500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 10565,80 грн. - сума заборгованості за відсотками. В суду відсутні підстави для визнання доказів наданих позивачем недопустимими. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Враховуючи положення п.19 Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України, за змістом яких у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану, є необгрунтованими та не заслуговують на увагу суду доводи відповідача про застосування строку позовної давності. Інші доводи відповідача, не спростовують встановлених у справі фактичних обставин та зроблених на підставі них висновків. Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30)). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною. Як зазначено в п. 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі Серявін та інші проти України суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати по справі в розмірі 3028 грн. 00 коп. (а.с.7). Відповідно до ст. ст. 526, 530, 533, 612, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved