Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-28 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллекст Центр» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості у розмірі 180630,95 грн., судового збору у розмірі 3028,00 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 25000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15.08.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФІНАНС» та [PERSON] на підставі Заявки-анкети № 2628573374 на умовах Пропозиції (оферти) на укладення електронного Договору позики, що акцептована Відповідачем, шляхом підписання електронним підписом Відповідача (вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч. 6 і 12 п. 1 ст. З, ст. 12, п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 1 ст. 205 Цивільного Кодексу України), було укладено Договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0679750685 (надалі - Договір позики). Відповідно до умов Договору позики Позичальнику надано кредит в розмірі 20000 грн., строк користування кредитом - 30 днів, строк дії Договору - 3 роки, відсоткова ставка - 1,75 % за один день користування кредитом. Товариство належним чином виконало свої зобов`язання за Договором позики, надавши Позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами Договору позики, що підтверджується відповідними доказами, які додані до позовної заяви. 14.07.2021 року між ТОВ «Інфінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 14 -07/21, відповідно до якого ТОВ «Інфінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до Боржників за Договорами позики, у т.ч. за Договором позики № 0679750685 від 15.08.2019 р., що укладений між ТОВ «Інфінанс» та боржником яким є: [PERSON] . У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до Боржників Товариству з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, в тому числі за Договором позики № 0679750685 від 15.08.2019 р., що укладений між ТОВ «Інфінанс» та боржником яким є: [PERSON] . Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом грошової вимоги до відповідача. Не виконуючи належним чином зобов`язання за Договором позики, Відповідач порушив зазначені норми законодавства та умови кредитного договору. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з Позичальника станом на 09.01.2024 р., відповідно до розрахунку заборгованості, становить 242580,91 грн., з яких: Заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 14999,99 грн.; Заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 227580,92 грн. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 180630,95 грн., з яких: Заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 14999,99 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги від ТОВ «Інфінанс» - 165630,96 грн. Щодо підстав стягнення витрат на правничу допомогу. На підтвердження понесених Позивачем витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, надаємо суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги; 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку; 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт - акти наданих послуг. З врахуванням вищенаведеного, попередня сума судових витрат, які поніс позивач (ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» у зв`язку з пред`явленням даного позову та розгляду справи складає: 3028,00 грн., яка вираховується виходячи із розміру сплати Позивачем судового збору за подання даного позову та підтверджується залученим у формі додатку до позовної заяви копією платіжного доручення та 25000,00 грн. - витрат на правничу допомогу. Ухвалою суду від 23.02.2024 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін Представник позивача адвокат Козуб О.М. у судовому засіданні просив позовні вимоги задовольнити, пояснивши, що проценти нараховані законно відповідно до умов договору, послуги з правничої допомоги підтверджені долученими до справи належними доказами. Відповідач просив позов задовольнити частково, та стягнути з нього на користь Позивача заборгованість у розмірі 14999, 99 грн.(тіло кредиту) та проценти за користування кредитними коштами у розмірі 7874, 99 грн. (протягом 30 днів). Представник відповідача адвокат Рябчун О.Д., просила позов задовольнити частково, стягнути з [PERSON] на користь Позивача заборгованість у розмірі 14999,99 грн.(тіло кредиту) та проценти за користування кредитними коштами у розмірі 7874, 99 грн. (протягом 30 днів), заперечувала проти задоволення витрат на правову допомогу у розмірі 25000,00 грн., пояснила, що докази долучені до матеріалів справи на підтвердження витрат на правничу допомогу не пітверджують надання цих послуг саме за справою [PERSON] . Заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи із наступного. Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Оцінюючи аргументи, викладені в позовній заяві суд в тому числі керується прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, який зазначав, що хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (рішення у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., Серія A, N 303-A, параграф 29). Як передбачено ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних правовідносин є, зокрема, правочини. Судом установлено, що 15.08.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФІНАНС» та [PERSON] на підставі Заявки-анкети № 2628573374 на умовах Пропозиції (оферти) на укладення електронного Договору позики, що акцептована Відповідачем, шляхом підписання електронним підписом Відповідача (вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч. 6 і 12 п. 1 ст. З, ст. 12, п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 1 ст. 205 Цивільного Кодексу України), було укладено Договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0679750685 (надалі - Договір позики). Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором № 0679750685 станом на 09.01.2024 р., відповідно до розрахунку заборгованості, становить 242580,91 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 14999,99 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 227580,92 грн. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 180630,95 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 14999,99 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги від ТОВ «Інфінанс» - 165630,96 грн. За змістом ст.. 526, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Згідно із ч. 1 ст. 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. 14.07.2021 року між ТОВ «Інфінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 14 -07/21, відповідно до якого ТОВ «Інфінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до Боржників за Договорами позики, у т.ч. за Договором позики № 0679750685 від 15.08.2019 р., що укладений між ТОВ «Інфінанс» та боржником яким є: [PERSON] . У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до Боржників Товариству з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, в тому числі за Договором позики № 0679750685 від 15.08.2019 р., що укладений між ТОВ «Інфінанс» та боржником яким є: [PERSON] . Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1 ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Що стосується розміру заборгованості по процентам, слід зазначити наступне. Як зазначено у висновках, що викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа N 444/9519/12), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другоюстатті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другоюстатті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Наведений підхід до вирішення спорів у подібних відносинах підтверджений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року (справа N 910/4518/16), де викладені такі правові висновки. Поняття "користування кредитом", яким послуговуються скаржники, є окремим випадком "користування чужими коштами". Термін "користування чужими коштами" Велика Палата Верховного Суду розтлумачила в постанові від 10.04.2018 у справі N 910/10156/17 (пункти 34, 35, 37 відповідно). Термін "користування чужими коштами" може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх. Відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані законодавством. Зокрема, відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів установлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Такі ж правила щодо сплати процентів застосовуються до кредитних відносин у силу частини другої статті 1054ЦК України та до відносин із комерційного кредиту - в силу частини другоїстатті 1057 цього Кодексу. Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК Україниборжник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, "користування кредитом" - це можливість позичальника за плату правомірно не повертати кредитору борг (кредит) протягом певного періоду часу, погодженого сторонами кредитного договору. Припис абзацу другого частини першоїстатті 1048 ЦК Українипро щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другоюстатті 1050 ЦК України. У разі порушення позичальником зобов`язання з повернення кредиту настає відповідальність - обов`язок щодо сплати процентів відповідно достатті 625 ЦК Україниу розмірі, встановленому законом або договором. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другоюстатті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вказаний висновок сформульований в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі N 444/9519/12 (пункт 54) та від 04 лютого 2020 року у справі N 912/1120/16 (пункт 6.19). Велика Палата Верховного Суду вважає, що підстав для відступу від цього висновку немає. В той же час, слід зазначити, що відповідно до умов договору позичальник отримав перший транш строком на 30 днів. Згідно з п. 3.3 договору строк користування поточним кредитом ( траншем) може бути змінений виключно за умови попередньо сплати відсотків за фактичну кількість днів користування поточним кредитом, в тому числі і прострочених, та слати пені (в разі наявності простроченої заборгованості та вимоги Товариства про її сплату) на відповідний рахунок товариства з цільовим призначенням «Оплата за продовження строку дії користування поточним кредитом за договором №0679750685 від 15.08.2019 року». Відомості про зміну строку користування поточним траншем та надання другого, наступних траншів матеріали справи не містять, а тому строк кредитування за вищевказаним договором становить 30 днів. Враховуючи, що сторони договору надання позики погодили, що відсоткова ставка становить 1,75% за один день користування кредитом, а тому сума заборгованості за 30 календарних днів складає 7875,00 грн. Аналізуючи вищезазначені норми права та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що оскільки фактично отримані та використані Відповідачем кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, що свідчить про порушення прав останнього, Відповідач взяті на себе договірні зобов`язання за вищевказаним договором не виконав, тому з Відповідача на користь Позивача підлягає стягнення заборгованості за договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0679750685 від 15.08.2019 року, яка становить 22874,99 грн, з яких: 14999,99 грн. заборгованість за кредитом (тіло кредиту), 7875,00 грн. заборгованість по процентам. Окрім того, згідно положень ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з Відповідача на користь Позивача 383,46 грн. (3028*22874.99/180630,95) судового збору пропорційно до задоволених вимог. Щодо витрат на правничу допомогу слід зазначити наступне. Представник Позивача просить стягнути з Відповідача витрати понесені ним на правову допомогу у розмірі 25 000,00 грн. Відповідно до ч. 1ст.133ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно п. 1 ч. 3 цієї статті до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У ч. 2ст.137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. До позовної заяви ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» долучено договір про надання правової допомоги №02-01/2023 від 02.01.2023 року, заявку на надання юридичної допомоги № 562 від 02.01.2024 року, витяг з Акту №4 про надання юридичної допомоги від 08.01.2024, згідно яких сума оплати за надані адвокатські послуги становить 25000 гривень. Згідно з договором про надання правової допомоги між ТОВ «Коллект Центр» та АО «Лігал Ассістанс» сторони визначили предмет договору у виді юридичної допомоги в обсязі та на мовах, передбачених даним договором. Пунктом 2.1.1 Договору визначено види послуг щодо надання правової допомоги. При цьому згідно положень п. 4.1 ПОРЯДОК ЗДІЙСНЕННЯ РОЗРАХУНКІВ Договору, вартість послуг узгоджується сторонами у формі заявок на надання юридичної допомоги. Прайс-листом АО «Лігал Ассістанс» визначено вартість послуг, де ціна роботи визначена як фіксована, так і погодинна. Згідно заявки № 562 від 02.01.2024 року сторони погодили надання правових послуг у виді усної консультації з вивченням документів час - 2 год. вартість - 2000, ціна 4000 грн., підготовка пропозицій - вартість 2000 години, ціна -6000 гривень, складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду: час - 5 год., вартість 3000, ціна - 15000 грн., що також відповідає акту № 4 про надання юридичної допомоги від 08.01.2024 року. Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial