Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, який розірвано 15.01.2024 Надвірнянським районним судом Івано-Франківської області. Під час одруження у них народилася дитина: [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із позивачем. Незважаючи на той факт, що позивач працює, її заробітної плати не вистачає для забезпечення рівня життя їх спільної дочки [PERSON] .. Колишній чоловік [PERSON] . [PERSON] є інвалідом 3 групи та отримує мінімальну пенсію від держави, при цьому займається іншою оплачуваною роботою на неофіційній основі та отримує доходи, які не оподатковуються, в його власності та володінні залишаються щонайменше 3 транспортних засоби та нерухоме майно. У зв`язку із чим просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 3000 грн до досягнення дитиною повноліття та стягнути судові витрати у розмірі 3500 грн. \~ \~ \~ \~Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позов підтримує в повному об`ємі. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з`явився. \~ \~ \~ \~Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність та у відсутність відповідача. Проти задоволення позову не заперечує. Надала до суду клопотання про стягнення з позивача витрат на правову допомогу в розмірі 3500 грн на користь [PERSON] .. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріли справи, дослідивши докази по справі кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 15.01.2024 розірвано (а.с.8-9). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). [PERSON] , [INFO] , навчається в ліцеї № 16 Івано-Франківської міської ради, що підтверджується довідкою № 260/01-36 від 07.06.2024 (а.с.11). Відповідно до платіжних інструкцій, [PERSON] в період з жовтня 2023 року по травень 2024 року здійснював переказ власних коштів (аліменти на утримання дитини) на ім`я [PERSON] у розмірі 3000 грн щомісяця (а.с.12-19). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~ \~ \~ \~Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. \~ \~ \~ \~Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років складає 3196 грн. \~ \~ \~ \~Згідно ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~ \~ \~ \~Суд враховує, що відповідач позовні вимоги визнав повністю, а також те, що в усіх рішеннях, що стосуються дітей, їхні найкращі інтереси повинні стояти понад усе, дитині має забезпечується такий захист, який є необхідним для її благополуччя. Тому суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини в розмірі 3000 грн щомісячно. На підставі ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць суд вважає необхідним допустити до негайного виконання. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. \~ \~ \~ \~Враховуючи, що суд за заявою позивача присуджує стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, аліменти підлягають щорічній індексації. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави в сумі 1211,20 грн. Щодо судових витрат, понесених позивачем та відповідачем на правову допомогу, суд зауважує наступне. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивачем надано розрахунок витрат на професійну правову допомогу у сумі 3500 грн від 07.06.2024 (а.с.20). На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу відповідачем надано договір про надання правової допомоги від 12.06.2024 та платіжну інструкцію щодо сплати послуг за правову допомогу [PERSON] на ім`я [PERSON] в сумі 3500 грн (а.с.). Відповідно до вимог ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Оскільки відповідач не оспорює розмір витрат на правничу допомогу в сумі 3500 грн, вони підлягають стягненню на користь позивача. При цьому, оскільки позов [PERSON] підлягає задоволенню, судові витрати відповідача не підлягають стягненню з позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved