Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~У травні 2024 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, в якій просило суд стягнути з відповідача на користь позивача страхове відшкодування, в порядку регресу, у розмірі 259 870,00 грн, а також судові витрати по справі. Позиція позивача В обґрунтування заявленого позову представник позивача посилався на те, вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 жовтня 2022 року [PERSON] \~визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, та призначено покарання за ч. 3 ст. 286-1 КК України\~у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 8 (вісім) років. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу, яким керував водій [PERSON] , на момент настання дорожньо-транспортної пригоди, не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Із заявою про виплату страхового відшкодування до МТСБУ звернувся 09.06.2022 року представник [PERSON] (батько потерпілої особи), по довіреності від 07.06.2022 року, [PERSON] . Згідно довідки №1 МТСБ України розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих від 17.06.2022 року склав 259\~870,00 грн, у тому числі: у зв`язку з втратою годувальника 234\~000,00 грн; витрати на поховання 25 870,00 грн, які і були виплачені представнику потерпілого. Заяви,\~клопотання сторін;\~інші процесуальні\~дії у\~справі Ухвалою Павлоградського\~міськрайонного суду\~Дніпропетровської області\~від 27\~травня 2024\~року розгляд\~справи призначено\~у порядку\~спрощеного провадження\~з повідомленням\~(викликом)\~сторін. У порядку ст. 178 ЦПК України, відповідач не скористався своїм правом щодо подачі відзиву на позовну заяву. У судове засідання представник позивача не з`явився, відповідно до позову, просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відомостей про неможливість з`явитися у судове засідання відповідач суду не надав. Суд, на підставі ст. 281 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 жовтня 2022 року [PERSON] , [INFO] ,\~визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, та призначено покарання за ч. 3 ст. 286-1 КК України\~у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 8 (вісім) років. З вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 жовтня 2022 року вбачається, що 31 травня 2022 року приблизно о 13.52 годині в світлий час доби обвинувачений [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим заздалегідь позбавив себе можливості об`єктивно оцінювати дорожню обстановку і координувати свої дії, керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ 21101», реєстраційний номер [NUMBER] , який згідно свідоцтва про реєстрацію [NUMBER] , належить [PERSON] , слідуючи із перевищенням дозволеної в населеному пункті швидкістю не менш ніж 80 км/год, чим позбавив себе можливості при виникненні небезпеки для руху своєчасно знизити швидкість, або зупинити керований ним автомобіль, рухався по правій смузі сухого асфальтобетонного покриття проїзної частини вул. Дніпровської з боку вул. Луганської в напрямку вул. Полтавської м. Павлограда Дніпропетровської області, перевозячи на передньому пасажирському сидінні свідка [PERSON] , а на задньому пасажирському сидінні потерпілого [PERSON] . У ході подальшого руху в цих же умовах, обвинувачений [PERSON] , проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, легковажно розраховуючи на відвернення суспільно - небезпечних наслідків, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, будучи неуважним до дорожньої обстановки та її змінам, не маючи жодних перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпечного руху, внаслідок чого на заокруглені дороги ліворуч на початку мосту через ріку Вовча по вул. Дніпровській у м. Павлограді Дніпропетровської області втратив контроль над керуванням автомобіля «ВАЗ 21101», реєстраційний номер [NUMBER] , допустив виїзд у стані занесення вліво, та рухаючись у некерованому стані по мосту через ріку Вовча здійснив наїзд передньою частиною автомобіля на нерухому перешкоду у вигляді бетонної та металевої огорожі мосту. Після скоєння дорожньо-транспортної пригоди обвинувачений [PERSON] зник з місця події. Своїми діями обвинувачений [PERSON] грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3б), 2.9а), 12.1, 12.4, 12.9б) Правил дорожнього руху, в яких вказано: п. 1.3:\~«Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих правил, а так само бути взаємно ввічливими»; п. 1.5:\~«Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»; п. 2.3:\~«Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б)\~бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування ним у дорозі»; п. 2.9:\~«Водієві забороняється: а)\~керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»; п. 12.1:\~«Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»; п. 12.4:\~«У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год»; п. 12.9:\~«Водієві забороняється: б)\~перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил». Порушення\~п. 12.1\~Правил дорожнього руху з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв`язку з настанням події даної дорожньо-транспортної пригоди. Таким чином, невиконання обвинуваченим [PERSON] вищевказаного пункту Правил дорожнього руху призвело до даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої 31 травня 2022 року приблизно о 13.52 годині настала смерть потерпілого [PERSON] на місці скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Потерпілому [PERSON] була спричинена сумісна тупа травма тіла, яка за своїм характером відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, що зумовило безпосередню причину смерті, та супроводжувалась: відкритою черепно-мозковою травмою, крововиливами під м`які тканини голови у проекції лобній ділянці праворуч з розповсюдженням на скроневу ділянку, в скроневій ділянці ліворуч, крововиливами під м`які мозкові оболонки у проекції лобно-тім`яно-скронево-потиличній частці ліворуч, на внутрішній поверхні лівої півкулі у проекції лобно-скронево-потиличній ділянці, численними крапковими крововиливами у товщі речовини головного мозку, скупченням темно-червоної рідкої крові у шлуночках мозку у кількості 8-10 мл, лінійним перелом тіла 7-го шийного хребця без пошкодження спинного мозку, численними переломами ребер праворуч 1,2,3-го по біля хребтовій лінії з пошкодженням пристінкової плеври, 4,5,6,7,8,9,10-го по лопатковій лінії праворуч з пошкодженням пристінкової плеври та численними розривами задньої поверхні правої легені майже на всьому протязі, скупченням темно-червоної рідкої крові у правій плевральній порожнині\~1450-1500\~мл, численними розривами діафрагмальної поверхні правої та лівої долі печінки, скупченням темно-червоної рідкої крові у черевній порожнині у кількості\~220-230\~мл, уламковим переломом нижнього кута правої лопатки, забійними ранами голови, лівої завушної раковини, лівої бічної поверхні шиї, правого гомілково-ступневого суглобу, рваною раною задньої поверхні правого плеча, численними саднами обличчя, тулубу, верхніх та нижніх кінцівок, та ускладнилася розвитком травматичного шоку. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 02.06.2022 року виконавчим комітетом Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, потерпілий [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . У межах розгляду кримінального провадження цивільні позови не заявлялися. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу, яким керував водій [PERSON] , на момент настання дорожньо-транспортної пригоди, не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Як вбачається із заяви [PERSON] від 09.06.2022 року, направленої на адресу МТСБУ, на момент ДТП померлий [PERSON] не одружений, дітей не мав, тому батько загиблого: [PERSON] , [INFO] , та мати загиблого: [PERSON] , [INFO] , є єдиними родичами першого ступеня спорядження загиблого та єдиними претендентами на страхове відшкодування виплати, пов`язаної з втратою годувальника. Із заявою про виплату страхового відшкодування до МТСБУ звернувся 09.06.2022 року представник [PERSON] , по довіреності від 07.06.2022 року, посвідченої секретарем виконкому Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області Ставицькою В.С., у реєстрі за № 109, [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки №1 МТСБУ та розрахунку, розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих від 17.06.2022 року склав 259\~870,00 грн, у тому числі: у зв`язку з втратою годувальника 234\~000,00 грн (по 117\~000,00 грн на кожного утримання, із такого розрахунку: 36х 6\~500 грн= 234\~000 грн : 2 = 117\~000 грн); витрати на поховання 25 870,00 грн. Наказом МТСБУ № 3/4920 від 17.06.2022 року вирішено сплатити суму 259\~870,00 грн за шкоду, заподіяну в результаті ДТП, представнику потерпілого [PERSON] - [PERSON] . Відповідно до платіжної інструкції № 884035 від 17 червня 2022 року МТСБУ перерахувало [PERSON] суму у розмірі 259\~870,00 грн. Норми права, які застосував суд, та висновки Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Регресом є право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до особи, з вини якого заподіяно шкоду.\~При регресі основне (деліктне) зобов`язання припиняється та виникає нове (регресне) зобов`язання, в межах якого у третьої особи, що виконала обов`язок замість винної особи перед потерпілим, виникає право регресної вимоги до такої винної особи. Виходячи зі змісту ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. При регресі право регресної вимоги виникає, тобто є новим правом кредитора за новим в даному випадку регресним зобов`язанням, що виникло внаслідок припинення основного (деліктного) зобов`язання шляхом виконання обов`язку боржника (винної особи) у такому деліктному зобов`язанні третьою особою. Під час регресу право вимоги (регресу) виникає у третьої особи після виконання такою особою обов`язку боржника та, відповідно, припинення основного (деліктного) зобов`язання та виникнення нового (регресного) зобов`язання. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~1200\~ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Згідно ч.\~1\~ст.\~1201\~ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати. Відповідно до\~ч.\~1,\~2\~ст.\~1187\~ЦК України\~джерелом підвищеної\~небезпеки є\~діяльність,\~пов`язана\~з використанням,\~зберіганням або\~утриманням транспортних\~засобів,\~механізмів та\~обладнання,\~використанням,\~зберіганням хімічних,\~радіоактивних,\~вибухо-\~і вогненебезпечних\~та інших\~речовин,\~утриманням диких\~звірів,\~службових собак\~та собак\~бійцівських порід\~тощо,\~що створює\~підвищену небезпеку\~для особи,\~яка цю\~діяльність здійснює,\~та інших\~осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч.\~5\~ст.\~1187\~ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Підпунктом 38.2.1 пункту 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожнього-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1. ст.13 цього Закону. Отже, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» прямо встановлений порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди, заподіяної потерпілій у ДПТ особі, а саме: в порядку регресу, якщо така шкода спричинена власником транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, водієм транспортного засобу, який спричинив дорожнього-транспортну пригоду. У п. 11 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" зазначено, що за вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути пред`явлена безпосередньо до винної особи, оскільки за змістом статті 1191 ЦК особа, яка відповідає за шкоду, завдану з вини іншої особи, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, якщо за законом межі відповідальності останньої та особи, яка за неї відповідає, однакові. З винної особи за регресною вимогою стягується розмір визначеного відшкодування за зобов`язанням з відшкодування шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то витрати з такої особи стягуються у цих межах. Регресну вимогу може бути пред`явлено протягом трьох років із дня виконання зобов`язання про відшкодування шкоди (відшкодування в натурі, виплати суми періодичних платежів тощо). Як роз`яснено у пункті 4 абз. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У зв`язку із цим у разі прийняття судом постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, наприклад, через закінчення строків накладення адміністративного стягнення (стаття 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення), суд повинен звернути увагу на те, чи містить така постанова суду відповіді на питання про те, чи мала місце дорожньо-транспортна пригода та чи сталася вона з вини відповідача. Шкода,\~пов`язана із\~смертю потерпілого,\~передбачена ст.\~27\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів»,\~а саме: 27.1.\~Страхове відшкодування\~(регламентна\~виплата)\~виплачується,\~якщо смерть\~потерпілого внаслідок\~дорожньо-транспортної\~пригоди настала\~протягом одного\~року після\~дорожньо-транспортної\~пригоди та\~є прямим\~наслідком цієї\~дорожньо-транспортної\~пригоди. 27.2. Страховик (у випадках, передбачених\~статтею 41\~цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених\~статтею 1200\~Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку . 27.4.\~Страховик (МТСБУ)\~здійснює відшкодування\~особі,\~яка здійснила\~витрати на\~поховання та\~на спорудження\~надгробного пам`ятника,\~за умови\~надання страховику\~(МТСБУ)\~документів,\~що підтверджують\~такі витрати,\~та пред`явлення\~оригіналу свідоцтва\~про смерть.\~Загальний розмір\~такого відшкодування\~стосовно одного\~померлого не\~може перевищувати\~12\~мінімальних заробітних\~плат у\~місячному розмірі,\~встановлених законом\~на день\~настання страхового\~випадку. 27.5. Відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду. За приписами ст. 41 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Таким чином суду доведено, що розрахунок майнового відшкодування МТСБУ проведено у відповідності до вимог ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та за рахунок коштів фонду захисту потерпілих МТСБУ відшкодовано майнову шкоду представнику потерпілого у розмірі 259\~870,00 грн, яка і підлягає стягненню з відповідача, в порядку регресу. Розподіл судових витрат Як передбачено частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Крім того, відповідно до вимог ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, отже суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрат, понесених ним щодо сплати судового збору у розмірі 3\~898,05 грн (платіжна інструкція № 981156 від 30.04.2024 року на суму 3\~898,05 грн).

Outcome: approved