Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

Представник позивача [PERSON] , адвокат Калмикова Л.К. звернулася до суду із даним позовом, з якого вбачається, що [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди. На обґрунтування\~позовної заяви\~зазначено,\~що 12.02.2021\~о 21\~год.\~35\~хв.\~у м.\~Харкові по\~вул.\~Благовіщенській відповідач\~ [PERSON] ,\~керуючи транспортним\~засобом ВАЗ\~(реєстраційний\~номер [NUMBER] ),\~перед поворотом\~ліворуч,\~не врахував\~дорожньої обстановки,\~не зайняв\~відповідне крайнє\~положення на\~проїжджій частині\~та скоїв\~зіткнення з\~автомобілем під\~керуванням позивача\~ [PERSON] Volkswagen Passat (реєстраційний номер [NUMBER] ), який рухався в попутному напрямку. У результаті сталася дорожньо-транспортна пригода, обидва автомобілі отримали механічні пошкодження, з матеріальними збитками. За даним фактом було складено два протокола про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП від 12.02.2021, відносно позивача, а також відносно відповідача. У резолютивній частині позовної заяви просить, стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , заподіяну майнову шкоду, а саме - різницю між розміром шкоди і страховим відшкодуванням у розмірі 12 850,00 (дванадцять тисяч вісімсот п`ятдесят гривень) грн. 00 коп. та стягнути з [PERSON] понесені судові витрати - судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. та понесені витрати на професійну правничу допомогу. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова 13.11.2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаним позовом. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судові засідання 03.12.2024р. та 20.01.2025р. відповідач [PERSON] не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про дату і час розгляду справи шляхом направлення судових повісток та SMS повідомлень про виклик до суду. Будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надходило. Поштовий конверт з копією позовної заяви з додатками, копією ухвали про відкриття провадження, судовою повісткою було направлено відповідачу [PERSON] 06.12.2024р. за його місцем проживання. Однак, конверт було повернуто без вручення з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Судова повістка з викликом на наступне судове засідання, яке було призначено 20.01.2025р. відповідачу [PERSON] була направлена 12.12.2024р. та повернута до суду без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». SMS повідомлення про виклик до суду відповідачу були доставлені на номер мобільного телефону, який зазначено у позовній заяві, що підтверджується довідками в матеріалах справи від 15.11.2024р. та 03.12.2024р. Окрім того, відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , яке наразі є тимчасово окупованою територією України. Згідно постанови Ленінського районного суду м. Харкова від 07.07.2021р., встановлено місце проживання [PERSON] , а саме: [ADDRESS] . (а.с. 32) У судове засідання представник позивача Калмикова Л.К. не з`явилася, 20.01.2024р. через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надала заяву до суду у якій просила розглядати справу без її участі, позовну заяву задовольнити в повному обсязі та не заперечувала проти винесення заочного рішення. Зазначила, що явка позивача до суду також є неможливою. Відповідно до ч. 3\~ст. 131 ЦПК України\~учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно ч. 1\~ст. 44 ЦПК України\~учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно\~користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Частиною 3\~ст. 211 ЦПК України\~передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що всі сторони по справі були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, зважаючи на наявність клопотання сторони позивача, суд приходить до висновку про можливість здійснення судового розгляду за відсутності сторін по справі та ухвлення заочного рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 12.02.2021р. 21 год. 35 хв. у м. Харкові по вул. Благовіщенській, [PERSON] , керуючи транспортним засобом ВАЗ (реєстраційний номер [NUMBER] ), перед поворотом ліворуч, не врахував дорожньої обстановки, не зайняв відповідне крайнє положення на проїжджій частині та скоїв зіткнення з автомобілем під керуванням [PERSON] Volkswagen Passat (реєстраційний номер [NUMBER] ), який рухався в попутному напрямку. У результаті сталася дорожньо-транспортна пригода, обидва автомобілі отримали механічні пошкодження, з матеріальними збитками. За даним фактом було складено два протоколи про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП від 12.02.2021, відносно позивача, а також відносно відповідача. (а.с. 32) Згідно із висновком експерта № 8025/16642 від 17.06.2021 за результатами проведення судової автотехнічної експертизи у даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля ВАЗ 2107 [PERSON] повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України. У даній дорожньо-транспортній ситуації технічна можливість уникнути зіткнення з автомобілем Volkswagen Passat (реєстраційний номер [NUMBER] ) для водія [PERSON] , який керував транспортним засобом ВАЗ 2107, визначалась шляхом виконання ним вимог п.п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України, для чого в нього не було перешкод технічного характеру. У даній дорожньо-транспортній ситуації [PERSON] водій автомобіля Volkswagen Passat (реєстраційний номер [NUMBER] ) повинен був діяти у відповідності до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України. В даній дорожньо-транспортній ситуації [PERSON] не мав технічної можливості уникнути зіткнення транспортних засобів, шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування з моменту виникнення для його подальшого руху небезпеки, тобто шляхом виконання ним вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України. У даній дорожньо-транспортній ситуації у діях [PERSON] , водія автомобіля Volkswagen Passat (реєстраційний номер [NUMBER] ) не вбачається невідповідностей вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, які б, з технічної точки зору, знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. (а.с. 25-31) Транспорний засіб Volkswagen Passat (реєстраційний номер [NUMBER] ) перебував фактично у власності [PERSON] на підставі довіреності, яка діяла до 16.07.2023р. (а.с. 20) 07.07.2021\~постановою Ленінського\~районного суду\~м.\~Харкова у\~справі за\~№ 642/1022/21\~було закрито\~провадження у\~справі на\~підставі п.\~7\~ч.\~1\~ст.\~247\~КУпАП,\~в якій\~зазначено,\~що провадження\~в справі\~про адміністративне\~правопорушення не\~може бути\~почато,\~а розпочате\~підлягає закриттю\~за закінченням\~на момент\~розгляду справи\~строків,\~передбачених ст.\~38\~КУпАП.\~У мотивувальній\~частині постанови\~Ленінського районного\~суду м.\~Харкова зазначено,\~що під\~час закриття\~провадження у\~справі про\~адміністративне правопорушення\~із закінчення\~строків притягнення\~особи до\~адміністративної відповідальності,\~передбачених ст.\~38\~КУпАП,\~вина особи\~не встановлюється,\~проте було\~враховано висновок експерта № 8025/16642 від 17.06.2021. (а.с. 32) 09.03.2021 Позивач звернувся за допомогою у здійсненні відновлювального після страхового випадку ремонту до авто-майстерні «Time-drive» за адресою: Харківська область, Дергачівський район, смт. Мала Данилівна, Малоданилівський шлях, буд. 156, в якій здійснював ремонт автомобіля. \~ \~ \~ \~ Вартість придбаних та використаних у процесі ремонту .запасних частин та витратних матеріалів склала 99 990, 00 грн., про що був складений акт прийому-передачі наданих послуг № MRD-7107-653054 від 09.03.2021 та виставлено рахунок,оплати, вартість ремонту 42 950,00 грн., а всього 142 850,00 грн. (а.с. 22-24) 09.08.2021 позивач звертався із заявою про неприпустимість подальшого зволікання та необхідність здійснення страхового відшкодування до ПАТ «Харківська муніципальна страхова компанія», однак, така заява не була розглянута, внаслідок чого позивач був вимушений звернутися до суду. Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03.09.2024 у цивільній справі № 641/7962/23 позовні вимоги [PERSON] до ПАТ «Харківська муніципальна страхова компанія», третя особа: [PERSON] про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої ДТП задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» на користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 130 000,00 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 433,00 грн., а всього підлягає стягненню 133 433,00 грн. Вказане заочне рішення Суду набрало законної сили 08.10.2024. (а.с. 33-34) Виходячи з того, що повна вартість відновлюваного ремонту без урахування втрати товарної вартості автомобіля становить 142 850,00 грн, а розмір стягнутого страхового відшкодування, рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03.09.2024, що набрало законної сили, складає 130 000 грн, решту коштів на покриття у повному обсязі завданих позивачу реальних збитків у розмірі 12850,00 грн. на даний час не відшкодовано з боку відповідача [PERSON] . Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 1188 ЦК України). Деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоди (ст. 11, 599, 1166 ЦК України). Сторонами деліктного зобов`язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим, правила регулювання таких зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою, за умови, що законом передбачено такий обов`язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала. Відповідно до положень ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Положеннями п. 39.1. ст. 39 названого Закону визначено, що моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно зі п. 41.1. ст. 41 Закону моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Пунктом 38.2 статті 38 Закону передбачено, що моторне (транспортне) страхове бюро України після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Згідно з п. 13.1 ст. 13 Закону учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Матеріали справи не містять відомостей про те, що відповідач відноситься до категорії осіб, зазначених у п. 13.1 ст. 13 Закону, які звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Частиною 6 статті 82 ЦПК України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, суд приходить до висновку, що у позивача виникло право регресної вимоги до відповідача. Враховуючи викладене, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень\~ст. 141 ЦПК України. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір 1211,20 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Відповідно до абз. 1 ч. 6 ст. 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Outcome: approved