Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-21 00:00:00

Короткий зміст\~позовних вимог. 19 вересня 2024 року АТ «Полтаваобленерго»\~звернулося до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~в якому просить стягнути солідарно з відповідачів, як власників нерухомого майна, на його користь заборгованість за послуги з теплопостачання за адресою: [ADDRESS] , по особовому рахунку № [NUMBER] , в розмірі 29266,73 грн., з яких заборгованість за послугу з централізованого опалення 27326,35 грн., заборгованість за послугу з централізованого постачання гарячої води 1940,38 грн., а також судові витрати на судовий збір в розмірі 3028,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що централізоване постачання теплової енергії, гарячої та холодної води є предметом діяльності АТ «Полтаваобленерго». Рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 11 серпня 2000 року №1515 ПАТ «Полтаваобленерго» призначено головним виконавцем комунальних послуг по теплопостачанню споживачів теплової енергії в м. Кременчуці. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] є споживачами послуг з теплопостачання у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] , по особовому рахунку № [NUMBER] , які надавалися Кременчуцькою філією АТ «Полтаваобленерго» до 24 квітня 2019 року включно. Позивач надавав відповідачам послуги з теплопостачання в повному обсязі у відповідності до якісних показників згідно вимог нормативно-технічних документів. Послуги з теплопостачання надавалися відповідно до тарифів на послуги в залежності від періоду. На виконання вимог ст.25 Закону України «Про теплопостачання», споживачі постійно повідомлялися про зміну тарифів на теплову енергію в засобах масової інформації в порядку, встановленому законодавством. Однак відповідачі в порушення норм чинного законодавства не здійснювали своєчасної оплати за отримані послуги. В результаті цього, станом на 11 вересня 2024 року виникла заборгованість за послуги з теплопостачання у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, спожиті в період з січня 2016 року по квітень 2019 року і становить 29266,73 грн. Тому позивач звернувся до суду для захисту своїх майнових прав та інтересів. Рух справи. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 29.10.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позиція учасників справи в судовому засіданні. Представник позивача АТ «Полтаваобленерго» Конрадій М.В. в судове засідання не з`явилася, надала до суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями. Проте [PERSON] , [PERSON] не повідомили причини неявки, не зверталися із заявою про відкладення розгляду справи до суду. Згідно до ч.1\~ст.223\~ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. В установлений судом строк відповідачі відзив на позовну заяву не надали, тому суд, відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, вирішує справу за наявними матеріалами. Частиною 1 статті 280\~ЦПК\~України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В відповідності до ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст.247\~ЦПК\~України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Обставини, установлені судом. АТ «Полтаваобленерго» до 24 квітня 2019 року включно надавало послуги з теплопостачання у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] . За даними Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер довідки 390634047, від 12.08.2024 року, нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] в розмірі 5/12 частин на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, р. №1-1013, виданого 11.12.2020 року Четвертою кременчуцькою державною нотаріальною конторою, та [PERSON] в розмірі 1/5 частини на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, серія та номер: 2-2466, виданого 21.12.2012 року Третьою кременчуцькою державною нотаріальною конторою. Таким чином, з врахуванням положень ст.ст. 316-322 ЦК України, на момент виникнення спірних правовідносин відповідачі [PERSON] , [PERSON] , як співвласники житлового приміщення, були споживачами комунальних послуг, що надавалися позивачем за адресою [ADDRESS] , по особовому рахунку № [NUMBER] . Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 263\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до частини першої статті 2\~ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5\~ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до статті 12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з теплопостачання у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції чинній на момент виникнення правовідносин. Відповідно до ст.1 Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» №1875-IV від 24 червня 2004 року, до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання. Пунктом 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV від 24 червня 2004 року встановлено обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначене узгоджується з висновком, викладеним у постановах Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13 та від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15. Згідно з п.18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до ст.526\~ЦК\~України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610\~ЦК\~України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За розрахунком позивача, станом на 11 вересня 2024 року заборгованість відповідачів [PERSON] , [PERSON] по оплаті наданих позивачем послуг з теплопостачання у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за період з січня 2016 року по квітень 2019 року становить 29266,73 грн., з якої заборгованість за послугу з централізованого опалення в розмірі 27326,35 грн., заборгованість за послугу з централізованого постачання гарячої води в розмірі 1940,38 грн. З огляду на зазначене вище, із врахуванням обов`язку відповідачів сплачувати за послуги з теплопостачання, суд приходить до висновку, що з відповідачів на користь позивача слід стягнути солідарно заборгованість за спожиті послуги в сумі 29266,73 грн. З огляду на викладене, з врахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, суд вважає позовні вимоги законними та обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. Статтею 141\~ЦПК\~України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені повністю, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір в розмірі 3028,00 грн., що підтверджено документально.

Outcome: approved