Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20 лютого 1999 року з [PERSON] . Зазначає що перебуває в шлюбі з відповідачем, який зареєстрований 20.02.1999 міським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Харкова, актовий запис №92. Від шлюбу мають спільних дітей, повнолітню та неповнолітню дитину [PERSON] [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось, вже декілька років проживають окремо, вважає, що в подальшому збереження шлюбу є неможливим, шлюбні відносини не підтримують. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 26.12.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 27.01.2025. Від позивачки 27.01.2025 через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутністю та про те, що вона підтримує свої позовні вимоги, від відповідача через канцелярію суду також 27.01.2025 надійшла заява про розгляд справи без його участі та про те, що проти задоволення позовних вимог не заперечує. У судове засідання, призначене на 27.01.2025 позивач та відповідач не з`явилися, на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача та відповідача, на підставі наявних доказів, з урахуванням поданих до суду заяв. У відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 20.02.1999 міським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Харкова, актовий запис №92, що підтверджується оригіналом свідоцтва про одруження серії [NUMBER] . Як зазначено у позові та не заперечувалось відповідачем, подружжя проживає окремо, спільне господарство наразі не ведуть, сторони мають різні погляди на життя, припинили подружні відносини, кожен живе окремим життям. За змістом положень ч. 1ст.\~24\~СК України та ст. 51\~Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 5ст.\~55\~СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Правилами ч. 3, 4 ст.\~56\~СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст.104, ч. 3 ст.105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. За змістом\~ст.\~112\~СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Враховуючи, що сторони мають різні інтереси та погляди на життя, позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач погоджується на розірвання шлюбу, суд вважає, що збереження сім`ї неможливе. Відповідно до вимог ч.1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на те, що позов задоволено, судовий збір повинен бути стягнутий з відповідача. Відповідно до ст. ст. 12 - 19, 141, 265 268, 354 ЦПК України, ст. ст. 110 112, 141 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: approved