Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Представник позивача\~30.10.2024\~звернувся до\~суду з\~позовом до\~відповідача про\~стягнення заборгованості\~за кредитним\~договорому розмірі 46088,79 грн. \~ \~ \~ \~Заявлений позов обґрунтовував тим, що 17.04.2016 між первісним кредитором ПАТ «Банк Михайлівський» та відповідачем укладено кредитний договір № 200506054. Згідно умов договору банк надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 10200 грн із встановленим строком користування кредитом із 17.04.2016 до 17.04.2021, а відповідач зобов`язався повернути отримані кошти у встановлений договором строк та сплатити відсотки за користування кредитом. 20.07.2020 позивач ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набув право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», на підставі договору № 7_БМ від 20.07.2020, укладеному за результатами публічних торгів (аукціону) лоту № GL16N618071, проведеного 15.06.2020, що підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 у справі № 910/11298/16. Цим судовим рішенням позивач визнаний єдиним та належним кредитором за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», зокрема, за кредитним договором з відповідачем [PERSON] . Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору № 7_БМ від 20.07.2020 про відступлення прав вимоги позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором № 200506054 від 17.04.2016 на суму 30196,10 грн, що складається з 9976,75 грн заборгованості за тілом кредиту, 20219,35 грн заборгованості за відсотками. У зв`язку з простроченням відповідачем виконання грошового зобов`язання останній згідно вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України має сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми. Сума 3 % річних від простроченого боргу 30196,10 грн за період з 23.10.2021 до 23.10.2024 становить 2720,60 грн, сума інфляційних втрат за вказаний період становить 13172,09 грн. Загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 46088,79 грн. Просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, витрати з оплати судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн. Просив справу розглянути без участі сторони, не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за адресою місця проживання, зареєстрованою в установленому законом порядку, не повідомив суду про причини неявки, не подав відзиву. За наявності сукупності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з таких підстав. Установлено, що 17.04.2016 первісний кредитор ПАТ «Банк Михайлівський» та відповідач [PERSON] уклали кредитний договір № 200506054 шляхом підписання заяви (оферти) (а.с.9) та довідки про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість споживчого кредиту в рамках карткового продукту (а.с.11). Згідно умов договору банк надав відповідачу кредитні кошти в розмірі 10200 грн на строк п`ять років до 17.04.2021, а відповідач зобов`язався повернути отримані кошти у встановлений договором строк та сплатити відсотки за користування кредитом у погодженому сторонами договору розмірі 58,8 % річних на залишок заборгованості по кредиту. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором станом на 20.07.2020 утворилася заборгованість у розмірі 30196,10 грн, що складається з 9976,75 грн заборгованості за тілом кредиту, 20219,35 грн заборгованості за відсотками. 20.07.2020 позивач ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набув право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», на підставі договору № 7_БМ про відступлення прав вимоги від 20.07.2020, укладеному за результатами публічних торгів (аукціону) лоту № GL16N618071, проведеного 15.06.2020, (а.с.15-16), що підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 у справі № 910/11298/16 (а.с.18-29). Цим судовим рішенням позивач визнаний єдиним та належним кредитором за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський». Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору № 7_БМ про відступлення прав вимоги від 20.07.2020 позивач набув право вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 200506054 від 17.04.2016 на суму 30196,10 грн, що складається з 9976,75 грн заборгованості за тілом кредиту, 20219,35 грн заборгованості за відсотками (а.с.221). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу,інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Частина 1 ст. 514 ЦК України передбачає, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Частина 1 ст. 1048 ЦК України передбачає, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. З урахуванням викладеного, з огляду на підтвердження факту отримання відповідачем кредитних коштів і користування ними та обставини щодо наявності у відповідача заборгованості за кредитним договором, які підтверджуються випискою по особових рахунках (а.с.47-220), суд визнає обґрунтованою вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача 30196,10 грн заборгованості за кредитним договором, яка складається з 9976,75 грн заборгованості за тілом кредиту, 20219,35 грн заборгованості за відсотками. У відповідності з вимогами ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно правового висновку, що міститься в постанові Верховного Суду від 10.01.2019 у справі № 718/2081/17, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення\~будь-якого\~грошового зобов`язання\~незалежно від\~підстав його\~виникнення (договір\~чи делікт).\~Тобто,\~приписи цієї\~статті поширюється\~на всі\~види грошових\~зобов`язань,\~якщо інше\~не передбачено\~договором або\~спеціальними нормами\~закону,\~який регулює,\~зокрема,\~окремі види\~зобов`язань.За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 01.10.2014 № 6-113цс14, з якою погодилася Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц. Позивач заявив до стягнення з відповідача суму 3 % річних від простроченого боргу 30196,10 грн за період з 23.10.2021 до 23.10.2024 у розмірі 2720,60 грн та суму інфляційних втрат за вказаний період у розмірі 13172,09 грн, згідно наданого розрахунку (а.с.46 також на звороті). Суд ураховує, що відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України в період дії в Україні воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності,\~визначеної статтею\~625\~цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Оскільки в Україні з 24.02.2024 діє воєнний стан, суд визнає обґрунтованою вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача 3 % річних за період з 23.10.2021 до 23.02.2024 у розмірі 307,52 грн та інфляційних втрат за період з 23.10.2021\~до 23.02.2022 у розмірі 1318,55 грн. Розрахунок 3 % річних: 30196,10 х 3 % = 905,88 : 365 = 2,48 х 124 дні = 307,52 грн. Розрахунок інфляційних втрат, з урахуванням зведеної таблиці індексів інфляції: -11.2021 30196,10 х 100,8 % = 30437,67; -12.2021 30437,67 х 100,6 % = 30620,30; -01.2022 30620,30 х 101,3 % = 31018,36; -02.2022 31018,36 х 101,6 % = 31514,65, тобто 31514,65 30196,10 = 1318,55 грн. Таким чином, суд частково задовольняє позов і стягує з відповідача на користь позивача 31822,17 грн заборгованості за кредитним договором, яка складається з 9976,75 грн заборгованості за тілом кредиту, 20219,35 грн заборгованості за відсотками, 307,52 грн 3 % річних та 1318,55 грн інфляційних втрат. З урахуванням вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, відповідно до якого інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з огляду на часткове задоволення судом заявленого позову на суму 31822,17 грн, що становить 69,05 % від заявленої суми позову 46088,79 грн, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати з оплати судового збору в розмірі 1672,67 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4833,50 грн, а всього 6506,17 грн. \~ \~ \~ \~На підставі наведеного, відповідно до ст. 526, 512, 514, 625, 1046, 1048, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: dismissed