Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно набутого майна у вигляді грошових коштів. Посилався на те, що наказом Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 16.08.2023 року № 479 о/с «По особовому складу» [PERSON] звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», із 16.08.2023 року. Стверджував, що рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 30.01.2024 року у справі № 600/6908/23-а адміністративний позов [PERSON] до Департаменту, задоволено частково, а саме: визнано протиправним та скасовано пункт 1 наказу Департаменту від 10.08.2023 року № 294 «Про застосування дисциплінарних стягнень стосовно окремих працівників УСР в Чернівецькій області» і наказ Департаменту від 16.08.2023 року № 479 о/ с «По особовому складу»; поновлено [PERSON] на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах 2-го відділу (боротьби з транснаціональними та етнічними організованими злочинними групами) управління стратегічних розслідувань в Чернівецькій області Департаменту, з 17.08.2023 року; стягнуто з Департаменту на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу з 17.08.2023 року по 30.01.2024 року у розмірі 112 903,69 гривень. Зазначає, що вказане рішення в частині поновлення на посаді та виплати заробітної плати в межах суми стягнення за один місяць допущено судом до негайного виконання. Вказує, що на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 30.01.2024 року у справі № 600/6908/23-а наказом Департаменту від 13.02.2024 року № 87 о/с «По особовому складу» [PERSON] поновлено на службі в поліції та на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах 2-го відділу (боротьби з транснаціональними та етнічними організованими злочинними групами) управління стратегічних розслідувань в Чернівецькій області Департаменту із 17.08.2023 року та виплачено 23 007,50 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах одного місяця. Стверджує, що після поновлення на службі в поліції та на посаді [PERSON] подав керівництву Департаменту рапорт від 14.02.2024 року про звільнення його зі служби в поліції за власним бажанням і на підставі вказаного рапорту наказом Департаменту від 14.02.2024 року № 90 о/с «По особовому складу» останнього звільнено зі служби в поліції з 14.02.2024 року за пунктом 7 (за власним бажанням) частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію». (витяг з наказу додається). Зазначає, що у відповідності до вимог пункту 2 розділу VIII Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти зі специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 року № 260, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 29.04.2016 року за № 669/28799 (далі - Порядок № 260) при звільненні [PERSON] зі служби в поліції за власним бажанням Департаментом нараховано та виплачено останньому одноразову грошову допомогу при звільненні зі служби в поліції у розмірі 51 450,00 гривень, що підтверджується витягом з відомості розподілу виплат Департаменту за 22.02.2024 року та розрахунковим листом за лютий 2024 року. Вказує, що водночас постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04.07.2024 року у справі № 600/6908/23-а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 30.01.2024 року у цій справі скасовано. Стверджує, що у зв`язку з прийняттям вказаної постанови наказом Департаменту від 24.07.2024 року № 501 о/с «По особовому складу» скасовано, зокрема, пункт наказу Департаменту від 14.02.2024 року № 90 о/с «По особовому складу» щодо звільнення [PERSON] зі служби в поліції за власним бажанням з 14.02.2024 року, а відтак [PERSON] вважається звільненим зі служби в поліції із 16.08.2023 року наказом Департаменту від 16.08.2023 року № 479 о/с «По особовому складу» за пунктом 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення v вигляді звільнення зі служби в поліції, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», а не за власним бажанням. Зазначає, що 02.08.2024 року Департаментом на адресу проживання [PERSON] , яка зазначена в його архівній особовій справі, на електронну пошту представника Савчука В.Ю. який представляв інтереси останнього у справі № 600/6908/23-а та на телефонний номер у месенджері «WhatsApp», який зазначений в архівній особовій справі направлено лист від 02.08.2024 року № 28726-2024 в якому повідомлено останнього про відсутність законних підстав для отримання ним одноразової грошової допомоги при звільненні за власним бажанням у розмірі 51 450,00 грн., оскільки у зв`язку із скасуванням постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04.07.2024 року у справі № 600/6908/23-а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 30.01.2024 року у цій справі [PERSON] вважається звільненим зі служби в поліції у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції і така підстава звільнення зі служби в поліції відповідно до вимог законодавства не дає право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні та про необхідність до 16.08.2024 року повернути Департаменту вищезгадані грошові кошти. Стверджує, що станом на дату подачі позовної заяви до суду, [PERSON] безпідставно отриману одноразову грошову допомогу при звільненні у розмірі 51 450,00 грн. до Департаменту не повернув, що стало підставою для звернення до суду задля повернення вказаних коштів та запобіганню необгрунтованих видатків з Державного бюджету України. На підставі вищевикладеного, просив суд стягнути із [PERSON] ( [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) на користь Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України (вул. Богомольця, 10, м. Київ, 01601, код ЄДРПОУ 43305056, рахунок UA758201720343140001000160290, відкритий у Головному управлінні Державної казначейської служби України у Київській області) безпідставно набуте майно у вигляді грошових коштів у розмірі 51 450,00 (п`ятдесят одна тисяча чотириста п`ятдесят) гривень та стягнути судові витрати. Від представника відповідача до суду надійшов відзив на позов, в якому просив суд в задоволенні позову відмовити, за безпідставністю та необґрунтованістю та стягнути з позивача на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 10 000,00 грн. В судовому засіданні, в режимі відеоконференції, представник позивача позов підтримав, посилався на доводи, викладені в позовній заяві. Просив суд позов задовольнити. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності. Просив суд в задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного: Так, судом встановлено, що наказом Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 16.08.2023 року № 479 о/с «По особовому складу» [PERSON] звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», із 16.08.2023 року. /а.с. 10/. На виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 30.01.2024 року у справі № 600/6908/23-а, наказом Департаменту від 13.02.2024 року № 87 о/с «По особовому складу», [PERSON] поновлено на службі в поліції та на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах 2-го відділу (боротьби з транснаціональними та етнічними організованими злочинними групами) управління стратегічних розслідувань в Чернівецькій області Департаменту із 17.08.2023 року, виплативши на користь [PERSON] грошове забезпечення в сумі середнього заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, у межах суми стягнення за один місяць. /а.с. 11/. Після поновлення на службі в поліції та на посаді [PERSON] подав керівництву Департаменту рапорт від 14.02.2024 року про звільнення його зі служби в поліції за власним бажанням і на підставі вказаного рапорту наказом Департаменту від 14.02.2024 року № 90 о/с «По особовому складу» останнього звільнено зі служби в поліції з 14.02.2024 року за пунктом 7 (за власним бажанням) частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію». /а.с. 11 зворот/ У відповідності до вимог пункту 2 розділу VIII Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти зі специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 року № 260, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 29.04.2016 року за № 669/28799 (далі - Порядок № 260) при звільненні [PERSON] зі служби в поліції за власним бажанням Департаментом нараховано та виплачено останньому одноразову грошову допомогу при звільненні зі служби в поліції у розмірі 51 450,00 гривень, що підтверджується витягом з відомості розподілу виплат Департаменту за 22.02.2024 року та розрахунковим листом за лютий 2024 року. /а.с. 13-14/. У зв`язку з прийняттям постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04 липня 2024 року у справі №600/6908/23-а, наказом Департаменту від 24.07.2024 року № 501 о/с «По особовому складу» скасовано, зокрема, пункт наказу Департаменту від 14.02.2024 року № 90 о/с «По особовому складу» щодо звільнення [PERSON] зі служби в поліції за власним бажанням з 14.02.2024 року, а відтак [PERSON] вважається звільненим зі служби в поліції із 16.08.2023 року наказом Департаменту від 16.08.2023 року № 479 о/с «По особовому складу» за пунктом 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення v вигляді звільнення зі служби в поліції, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», а не за власним бажанням. /а.с. 10 зворот/. Департаментом, на адресу проживання [PERSON] , на електронну пошту представника [PERSON] та на телефонний номер у месенджері «WhatsApp», направлено лист від 02.08.2024 року № 28726-2024 в якому повідомлено останнього про відсутність законних підстав для отримання ним одноразової грошової допомоги при звільненні за власним бажанням у розмірі 51 450,00 грн., оскільки у зв`язку із скасуванням постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04.07.2024 року у справі № 600/6908/23-а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 30.01.2024 року у цій справі [PERSON] вважається звільненим зі служби в поліції у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції і така підстава звільнення зі служби в поліції відповідно до вимог законодавства не дає право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні та про необхідність до 16.08.2024 року повернути Департаменту вищезгадані грошові кошти. /а.с. 12-13, 15, 17-18/. Проте, 04.11.2024 року Сьомим апеляційним адміністративним судом винесено постанову у справі №600/6908/23-а відповідно до змісту якої апеляційну скаргу [PERSON] задоволено повністю - ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 01 серпня 2024 року скасовано. Прийнято нову постанову, якою відмовлено у задоволенні заяви Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про поворот виконання судового рішення у справі №600/6808/23-а. /а.с. 56-59/. Вищевказаною постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04.11.2024 року у справі №6000/6908/23-а, яка набрала законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, встановлено, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення заяви про поворот виконання рішення суду в порядку ст.ст. 380, 381 КАС України, оскільки з судових рішень не встановлено повідомлення позивачем завідомо неправдивих відомостей або подання підроблених документів, які лягли в основу при їх винесенні. Згідно з ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Так, відповідно до частини 1 статті 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що, беручи до уваги те, що у справі №600/6908/23-а брали участь ті самі особи ( [PERSON] та ДСР НП України), а також те, що постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04.11.2024 року у справі №600/6908/23-а набрала законної сили і доказує добросовісність [PERSON] , а тому, на думку суду, незаконною є вимога ДСР НП України про стягнення з [PERSON] набутого майна у вигляді грошових коштів у розмірі 51 450,00 грн.. Враховуючи наведені вище обставини та вимоги Закону, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. Щодо клопотання представника відповідача про стягнення з позивача на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 10 000,00 грн., суд приходить до наступного: Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно ч.2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч.3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч.4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відшкодування витрат на оплату послуг адвоката здійснюється за наявності документального підтвердження витрат, а саме платіжного доручення про сплату коштів. У разі неподання відповідних документів у суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум. Розмір відшкодування не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним. Суд з урахуванням матеріалів конкретної справи, зокрема ціни позову може обмежити цей розмір з огляду на розумну необхідність. Розумна необхідність це врахування часу, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець, тривалість розгляду і складність справи; вартість відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні, наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; ціна позову; докази, що підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката (отже, це суто оціночне поняття). Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат (п. 6.5. Постанови Пленуму ВГСУ №7 від 21.02.2013 року) Виходячи з вищевикладеного, беручи до уваги те, що відповідачем надано суду розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, а тому суд вважає, що слід стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн. Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами.

Outcome: approved