Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

1. Описова частина. 1.1. Позиція позивача. 27 листопада 2024 року [PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернулася в суд з позовом до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ) про стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у період з 11 травня 2013 року по 02 липня 2019 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що наразі донька проживає з нею та перебуває на повному її утриманні. Відповідач хоч добровільно і надає кошти на утримання дитини, але їх, за твердженням позивача, недостатньо для утримання дитини. Посилаючись на вищевикладене позивач просить суд стягувати щомісяця з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 10 000,00 грн. 1.2. Позиція відповідача. Відповідач був належним чином повідомлений про надходження позову та відкриття провадження у справі, однак відзиву на позов не подав. 1.3. Щодо заочного розгляду справи. Частиною першою статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про судовий розгляд, але не подав відзиву на позов, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. 2. Мотивувальна частина. Вивчивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з таких підстав. 2.1. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що у період з 11 травня 2013 року по 02 липня 2019 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] . Вказані відносини підтверджуються рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 травня 2019 року №369/5132/19, а також відповідним свідоцтвом про народження. Наразі дитина проживає з матір`ю та перебуває на її утримання. Доказів протилежного відповідач суду не надав. Як позивача, так і дитина, перебувають на обліку як вимушено переселені особи на території Луцької міської територіальної громади, що підтверджується відповідною довідкою. Отже, спірні правовідносини стосуються здійснення одним із батьків утримання дитини, яка проживає з іншим, у формі стягнення відповідних аліментів. 2.2. Норми права, що регулюють спірні правовідносини. Оскільки спірні правовідносини виникли стосовно сплати аліментів у твердій грошовій сумі, вони врегульовані положеннями Сімейного кодексу України (далі - СК України). Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України). Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України). При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (частини перша та друга статті 182 СК України). Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (частина перша стаття 184 СК України). Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (частина перша статті 191 СК України). 2.3. Позиція суду. 2.3.1. Щодо наявності підстав для присудження аліментів. Зі змісту частини третьої статті 181 СК України слідує, що саме той з батьків, з ким проживає дитина, має право вимагати у судовому порядку присудження аліментів на дитину. В розглядуваній справі судом встановлено, що дитина наразі проживає саме з позивачем у м. Луцьку. Отже, в такому випадку відповідач зобов`язаний утримувати дитину шляхом сплати аліментів, які позивач бажає отримувати саме у твердій грошовій сумі. 2.3.2. Щодо визначення розміру аліментів. Частина перша статті 182 СК України зобов`язує суд проаналізувати ряд обставин під час визначення розміру аліментів, з приводу чого суд зазначає таке. Матеріали справи не містять доказів про матеріальний стан та здоров`я дитини. Враховуючи, що дитина проживає разом з матір`ю, тягар доказування цих обставин покладений саме на позивача. Враховуючи відсутні доказів протилежного, суд вважає, що матеріальний стан та здоров`я дитини є задовільними. Відповідач не надав відомостей про свій стан здоров`я та матеріальне забезпечення.

Outcome: partial