Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-20 00:00:00

02 липня 2024 року Гайсинська окружна прокуратура звернулася в інтересах державни в особі Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України та Вінницької обласної державної адміністрації (Вінницької обласної військової адміністрації)до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області та [PERSON] про визнання недійсним наказу, усунення перешкод шляхом зобов`язання повернути земельну ділянку, скасування державної реєстрації прав, скасування державної реєстрації земельної ділянки. Позовні вимоги мотивують тим, що відповідно до Указу Президента України від 16 грудня 2009 року № 1057/2009 "Про створення національного природного парку "Кармелюкове Поділля" з метою збереження, відтворення та раціонального використання унікальних природних і історико-культурних комплексів Південного Поділля, що мають важливе природоохоронне, наукове, історико-культурне, естетичне, рекреаційне та оздоровче значення, відповідно до статті 53 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" створено на території Тростянецького та Чечельницького районів Вінницької області НПП "Кармелюкове Поділля". До території НПП погоджено в установленому порядку включено 20203,4 га земель державної власності, у тому числі 16518 га земель, які вилучаються у ДП "Чечельницький лісгосп" та надаються Парку у постійне користування, і 3685,4 га, що включаються до його складу без вилучення згідно з додатком. У додатку до зазначеного Указу визначено перелік земель, включення яких до території НПП "Кармелюкове Поділля" без вилучення погоджено, зокрема 2031,7 га земель запасу, уповноваженим органом щодо яких була Чечельницька районна державна адміністрація. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Земельного кодексу України (в редакції на час підписання Указу) визначено, що земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі. З огляду на вказане, до території НПП "Кармелюкове Поділля" на території Чечельницького району включено 2031,7 га земель запасу державної власності, тобто таких земель, які не було надано у власність або користування громадян чи юридичних осіб. При цьому, зазначені землі розташовані за межами населених пунктів. Відповідно до Положення про НПП "Кармелюкове Поділля", затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 12.12.2011 № 519, визначено, що загальна площа парку становить 20203,4 га земель державної власності, у тому числі 16518 га земель, які вилучаються у ДП "Чечельницький лісгосп" та надаються Парку у постійне користування, і 3685,4 га, що включаються до його складу без вилучення у землекористувачів. (пункт 1.6). Аналогічного змісту й інші редакції Положення про Національний природний парк "Кармелюкове Поділля", зокрема й діючого на даний час Положення, затвердженого наказом Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України від 31.08.2020 № 73 (пункт 1.6.). Пунктом 1.9 Положення визначено, що межі Парку встановлюються в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. До встановлення меж Парку його межі визначаються відповідно до Проєкту створення Парку. Відповідно до пункту 4.1 Положення територія Парку враховується в усіх видах землевпорядної, містобудівної та проектної документації. Підставою для прийняття Указу про оголошення об`єктом природно-заповідного фонду стали, зокрема звіт по господарській темі науково-пошукові роботи по забезпеченню підготовки матеріалів щодо створення Чечельницького національного парку (1998 року), матеріали погоджень, у тому числі матеріали погодження земельних ділянок для створення НПП "Південне Поділля" (робоча назва - надалі змінено на "Кармелюкове Поділля") на території сільських (селищних) рад Тростянецького та Чечельницького районів Вінницької області. Зокрема, як убачається із картографічних матеріалів та проекту організації території Національного природного парку "Кармелюкове Поділля", затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 26.10.2017 № 394, до складу його території, зокрема входить 190,4 га земель запасу без вилучення у власника та користувача, які розташовані на території Стратіївської сільської ради Чечельницького району (на даний час - Ольгопільська територіальна громада Гайсинського району). Таким чином, межі території Парку детально визначено як картографічними матеріалами проекту створення НПП, так і проектом організації території Національного природного парку "Кармелюкове Поділля", та його територія підлягала обов`язковому врахуванню у усіх видах землевпорядної документації. На підставі наказу Головного управління Держгеокастру у Вінницькій області від 18.04.2019 № 2-5340/15-19-СГ "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою" Шевчуку В.М. надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га. Вивченням документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки встановлено, що у переліку обмежень у використанні земельних ділянок, складеному сертифікованим інженером-землевпорядником [PERSON] , відсутні будь-які обмеження, зокрема, території та об`єкти природно-заповідного фонду, охоронні зони. Виділення земельної ділянки здійснювалось із сформованої земельної ділянки запасу (код цільового призначення 16.00) кадастровий номер земельної ділянки 0525085300:04:000:0957 (наразі після затвердження проекту відведення має статус архівної). Згідно із висновком про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 05.06.2019 № 5866/82-19, складеним експертом державної експертизи ГУ Держгеокадастру у Чернівецькій області Сухомлином Д.О., вбачається, що землі запасу площею 10,0000 га до особливо цінних земель не належать та будь-які обмеження на ділянках відсутні. На підставі розробленої документації із землеустрою 19.06.2019 зареєстровано земельні ділянки з кадастровими номерами 0525085300:04:000:1103, 0525085300:04:000:1102, 0525085300:04:000:1100, 0525085300:04:000:1101, 0525085300:04:000:1104 загальною площею 10,0000 га ріллі для ведення особистого селянського господарства по 2 га кожна. На підставі наказу Головного управління Держгеокастру у Вінницькій області від 23.07.2019 № 2-12309/15-19-СГ "Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність" затверджено документацію із землеустрою та передано у приватну власність [PERSON] для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності земельну ділянку площею 2,0000 га із кадастровим номером 0525085300:04:000:1104 для ведення особистого селянського господарства. На підставі указаного наказу за [PERSON] 22.08.2019 зареєстровано право приватної власності. Як убачається з документів, земельна ділянка із кадастровим номером 0525085300:04:000:1104 входить до складу території НПП, що підтверджується картографічними матеріалами проекту створення Парку, графічними матеріалами проекту організації території Національного природного парку "Кармелюкове Поділля", планом організації території природно-заповідного фонду НПП в межах Стратіївської сільської ради Чечельницького району Вінницької області, схемою накладення земельних ділянок, виготовленою спеціалістами Державного підприємства "Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою". Згідно з інформацією НПП "Кармелюкове Поділля" зміна цільового призначення, зокрема щодо земельної ділянки з кадастровим номером 0525085300:04:000:1104, проводилась без відома та погодження НПП та науково-технічної ради. За інформацією Міндовкілля вбачається, що рішення про зменшення площі Парку не приймались. За відомостями Управління розвитку територій та інфраструктури відомості щодо погодження документації із землеустрою щодо відведення у приватну власність спірної земельної ділянки відсутні. Таким чином, розроблення документації із землеустрою здійснювалось без урахування меж території НПП "Кармелюкове Поділля". Крім того, включення спірної ділянки до території НПП також підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про обмеження у використанні земель, які зареєстровані 02.01.2023 на підставі документації, розроблення якої розпочато у 2018 році. Як убачається із схеми накладення території обмеження Національного природного парку "Кармелюкове Поділля" на окрему земельні ділянку на території Стратіївського старостату Ольгопільської територіальної громади Гайсинського району Вінницької області, виготовленої спеціалістами Державного підприємства "Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою", земельна ділянка з кадастровим номером 0525085300:04:000:1104 накладається на територію, на яку зареєстровано обмеження з обліковим номером 009:001010:00000104 - територія природно-заповідного фонду Національного природного парку «Кармелюкове Поділля», площею 2,000 га. Зазначені документи, у тому числі картографічні матеріали, на яких візуально зображено накладення земельної ділянки площею 2,0000 га з кадастровим номером 0525085300:04:000:1104 та меж території об`єкту природно-заповідного фонду - загальнодержавного значення, підтверджують, що земельна ділянка з кадастровим номером 0525085300:04:000:1104 знаходиться в межах території об`єкту природно-заповідного фонду і фактично належить до земель природно-заповідного фонду. Відповідно до пункту "г" ч. 1 ст. 150 ЗК України до особливо цінних земель відносяться, зокрема землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення. Таким чином, ЗК України чітко визначено особливий статус земель природно-заповідного фонду, які у приватну власність з державної чи комунальної власності передаватись не можуть. До складу територій національних природних парків можуть включатися ділянки землі та водного простору інших землевласників та землекористувачів. Таким чином, законодавством чітко визначено, що до складу територій парків включаються як земельні ділянки, які передано у постійне користування національним паркам, так і ділянки інших землевласників та землекористувачів. Відповідно до матеріалів проекту створення Парку та змісту Указу Президента убачається, що на час створення 16.12.2009 до території Парку включено землі запасу державної власності, тобто таких земель, які не було надано у власність або користування громадян чи юридичних осіб, розпорядником яких була Чечельницька районна державна адміністрація. Таким чином, згідно з наведеними положеннями ЗК України, а також ст. 61 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", ст. 3 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" національні природні парки належить до природно-заповідного фонду України, перебувають під особливою охороною та мають особливий режим. Таким чином, територіям та об`єктам природно-заповідного фонду законодавець надав особливий, виключний статус, що відповідно узгоджується з неможливістю передачі земельних ділянок під такими об`єктами у приватну власність. Статтею 9 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" визначено вичерпний перелік видів використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду, який не передбачає використання територій природно-заповідного фонду для сільськогосподарських потреб, а заготівля сіна та випасання худоби можуть здійснюватися лише за умови, що така діяльність не суперечить цільовому призначенню таких територій. Розташування земельної ділянки з кадастровим номером 0525085300:04:000:1104 у межах об`єкту природно-заповідного фонду загальнодержавного значення - національного природного парку відповідно до чинного законодавства свідчить про її належність до земель природно- заповідного фонду, що унеможливлює передання цієї ділянки у приватну власність з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства після створення Парку. Системний аналіз вищенаведених норм права дозволяє зробити висновок про те, що землі природно-заповідного фонду, що перебувають у державній власності, не підлягають приватизації. Такі землі можуть перебувати у приватній власності лише у зв`язку з формуванням на цих земельних ділянках об`єктів природно-заповідного фонду чи включення земельних ділянок, що належать фізичним чи юридичним особам, до земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення. Як зазначено вище, територію НПП "Кармелюкове Поділля" сформовано у тому числі за рахунок земель запасу державної власності, тобто тих земель, які на момент створення Парку не були передані фізичним чи юридичним особам. Вилучення (викуп) земель природно-заповідного фонду був можливим тільки на підставі постанови Кабінету Міністрів України або за рішенням відповідної місцевої ради, якщо вилучення (викуп) земельної ділянки погодила Верховна Рада України (ч. 2 ст. 150 ЗК України). Відтак, надаючи дозвіл на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства із земель запасу Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області помилково віднесено земельну ділянку із кадастровими номером 0525085300:04:000:1104 до земель сільськогосподарського призначення, оскільки на час прийняття наказу ГУ Держгеокастру у Вінницькій області від 23.07.2019 № 2-12309/15-19-СГ "Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність" об`єкт природно-заповідного фонду - НПП "Кармелюкове Поділля" уже було створено відповідно до Указу Президента України від 16.12.2009. Відсутність розробленої документації із землеустрою з встановленням у натурі меж земельної ділянки природно-заповідного фонду згідно з ч. 4 ст. 7 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" не може бути єдиною підставою для висновку про відсутність об`єкту природно-заповідного фонду, межі якого були визначені рішенням органу місцевого самоврядування. Неналежне оформлення земельної ділянки не змінює її цільового призначення як віднесеної до земель природно- заповідного фонду і не звільняє органи державної влади від обов`язку діяти відповідно до встановленого чинним законодавством України порядку зміни цільового призначення та вилучення земельної ділянки. Таким чином, затверджуючи проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] площею 2,0000 га із кадастровим номером 0525085300:04:000:1104 для ведення особистого селянського господарства органом державної влади фактично було змінено категорію спірної земельної ділянки та її цільове призначення, при цьому, зазначена земельна ділянка із кадастровим номером 0525085300:04:000:1104 накладається на територію об`єкту природно-заповідного фонду загальнодержавного значення НПП "Кармелюкове Поділля". Незважаючи на те, що ГУ Держгекадастру у Вінницькій області віднесено належність вказаної земельної ділянки із земель запасу до земель сільськогосподарського призначення, ця обставина не має правового значення, оскільки статус ділянки першочергово визначається тим, що вона розташована в межах об`єкта природно-заповідного фонду, який має спеціальний режим території та не може передаватись у приватну власність. Враховуючи наведене, земельна ділянка з кадастровим номером 0525085300:04:000:1104, яка зареєстрована на праві приватної власності за [PERSON] , з огляду на зазначені вище імперативні вказівки законодавця належить до земель природно-заповідного призначення у зв`язку з розташуванням на ній об`єкта природно-заповідного фонду загальнодержавного значення. Незалежно від завершення процедури встановлення меж об`єкта природно-заповідного фонду в натурі цільове призначення відповідних територій як земель природно-заповідного фонду є незмінним. Із вищевикладеного вбачається, що спірна земельна ділянка накладається на територію НПП "Кармелюкове Поділля". З огляду на встановлені обмеження та режим, спірна земельна ділянка як частина території об`єкту природно-заповідного фонду не може використовуватись для сільськогосподарських потреб. Необхідно зазначити, що цільове призначення земельної ділянки варто розуміти як визначений законодавством правовий режим її експлуатації (використання), водночас поширення на відповідну територію режиму природно-заповідного фонду, передбаченого законом, обтяжує цю земельну ділянку тими обмеженнями, які встановлюються для збереження та охорони цих земель, що відповідає меті та завданнями створення такого об`єкту. За таких обставин затвердження документації із землеустрою та надання спірній земельній ділянці цільового призначення - для ведення особистого селянського господарства жодним чином не впливає та не може вплинути на її обмежену оборотоздатність і не передбачає можливості її використання за таким призначенням, оскільки з часу створення у 2009 році НПП "Кармелюкове Поділля" ця територія має статус природно-заповідного фонду та її правовий режим і цільове призначення визначаються фактом розташування на ній вказаного об`єкта природно-заповідного фонду. Власник і законний володілець земельної ділянки державної власності, яка входить у межі об`єкта природно-заповідного фонду може вимагати усунення порушення своїх прав на цю ділянку, оспорюючи відповідні рішення, їх посадових осіб, договори або інші правочини та вимагаючи повернути цю ділянку. Земельна ділянка з кадастровим номером 0525085300:04:000:1104 зареєстрована на праві власності за [PERSON] , проте з огляду на приписи законодавства вона не може перебувати у приватній власності з виникненням приватного володільця, тому права на реалізацію всіх правомочностей щодо земельної ділянки, а саме користування і розпорядження нею, підлягають захисту шляхом зобов`язання [PERSON] повернути ділянку площею 2,0000 га з кадастровим номером 0525085300:04:000:1104 у державну власність. Передана у приватну власність [PERSON] земельна ділянка належить до земель природно-заповідного фонду, а тому її правовий режим регулюється, крім земельного, також природоохоронним законодавством. Згідно зі ст. 84 ЗК України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом. Відповідно до п. "г" ч. 4 цієї статті до земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну, належать під об`єктами природно-заповідного фонду, історико-культурного та оздоровчого призначення, що мають особливу екологічну, оздоровчу, наукову, естетичну та історико-культурну цінність, якщо інше не передбачено законом. Спірна земельна ділянка належить до земель державної власності, входить в межі об`єкта природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, а отже, належить до тих земель, які згідно зі ст. 178 ЦК України, ст. 84 ЗК України не можуть бути надані у приватну власність громадянину для ведення особистого селянського господарства (правова позиція обґрунтована вище). Разом з тим, затверджуючи проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області всупереч вимогам ст. 20 ЗК України змінив категорію та цільове призначення земельної ділянки, яка входить до складу території об`єкту природно-заповідно фонду. Відповідно до положень ч. 1 ст. 20 ЗК України (в редакції на час спірних правовідносин) при встановленні цільового призначення земельних ділянок здійснюється віднесення їх до певної категорії земель та виду цільового призначення. При зміні цільового призначення земельних ділянок здійснюється зміна категорії земель та/або виду цільового призначення. Як зазначено вище, відповідно до положень ст. 122 ЗК України органи Держгеокадастру не наділені повноваженнями щодо розпорядження землями природно-заповідного фонду, а відтак не вправі приймати рішення щодо зміни цільового призначення та категорії таких земель. ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області наказ прийнято з порушенням вимог ст. ст. 20, 84, 118, 122, 123 ЗК України, ст. ст. 51-54 Закону України "Про природно-заповідний фонд України", та ці протиправні дії призвели до фактичного зменшення території об`єкту природно-заповідного фонду на 2,0000 га. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] підлягав обов`язковому погодженню з відповідним структурним підрозділом у сфері охорони навколишнього природного середовища. Разом з тим, у матеріалах землеустрою таке погодження відсутнє. Крім того, згідно із відповіддю Управління розвитку територій та інфраструктури Вінницької обласної державної адміністрації проект щодо відведення спірної ділянки для погодження не надходив. При цьому, при створенні Парку відповідні картографічні матеріали погоджувались відповідними державними органами у сфері земельних відносин. Так, зокрема картографічні матеріали, долучені до проекту створення погоджено начальником Чечельницького районного відділу земельних ресурсів [PERSON] . Також серед матеріалів проекту створення наявний висновок Вінницького обласного головного управління земельних ресурсів про погодження створення національного природного парку "Південне Поділля" від 19.10.2006 № 02/2580, акт вибору земельних ділянок для створення національного природного парку "Південне Поділля" від 10.08.2004, підписаний, зокрема сільським головою с. Стратіївки, який затверджено 12.08.2004 головою Чечельницької районної державної адміністрації. Таким чином, відомості про земельні ділянки та їх конфігурація була визначена та відповідно підлягала врахуванню при виготовленні та затвердженні проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки. З огляду на вказане, ТУ Держгеокадастру у Вінницькій області при розгляді клопотання мало відмовити в наданні дозволу [PERSON] на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, оскільки така земельна ділянка входить у межі Парку та належить до земель природно-заповідного фонду, які не можуть передаватися у приватну власність. Право власності держави на спірну ділянку не могло припинитися внаслідок прийняття рішення органом, який відповідно до своєї компетенції не наділений повноваженнями щодо розпорядження земельними ділянками природно-заповідного фонду та в силу прямої заборони, визначеної ст. 84 ЗК України. Незаконні накази ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області призвели до зміни цільового призначення спірної земельної ділянки із земель природно-заповідного фонду на землі сільськогосподарського призначення та її вибуття із державної власності. За ст. 155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Таким чином, наказ Головного управління Держгеокастру у Вінницькій області від 23.07.2019 № 2-12309/15-19-СГ "Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність", яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та передання [PERSON] у приватну власність земельної ділянки площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту підлягає визнанню недійсним, що тягне за собою його нечинність. Положеннями ст. 1 Закону України "Про Державний земельний кадастр" Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами, про меліоративні мережі та складові частини меліоративних мереж. Державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера. Оскільки документи, подані для державної реєстрації спірної земельної ділянки не відповідали вимогам законодавства, то державний кадастровий реєстратор на підставі ч. 6 ст. 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" зобов`язаний був відмовити у такій реєстрації. З наведеного вбачається, що документи, які стали підставою для реєстрації спірної земельної ділянки, стосуються земель природно-заповідного фонду і ця земельна ділянка не може бути передана у приватну власність у силу імперативної заборони, що є підставою для визнання недійсним та скасування рішення (наказу), на підставі якого виникло право приватної власності з одночасним припиненням такого права і скасуванням її державної реєстрації у Державному земельному кадастрі. Відтак належним способом захисту також є визнання недійсним наказу Головного управління Держгеокастру у Вінницькій області від 23.07.2019 № 2- 12309/15-19-СГ "Про затвердження документації із землеустрою та наданняземельної ділянки у власність" з припиненням речового права та скасування державної реєстрації земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2,0000 га та прав на неї. Відповідно до ст. 334 ЦК України право на нерухоме майно, яке підлягає державній реєстрації, виникає із дня такої реєстрації. Оскільки державна реєстрація речових прав на нерухоме майно є офіційним визнанням і підтвердженням державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, відповідний запис формально наділяє відповідача певними юридичними правами щодо земельної ділянки і одночасно створює перешкоди для реалізації своїх прав законному власнику - державі (ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Разом з тим державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, вказане унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. Отже, державна реєстрація у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права приватної власності на об`єкт з обмеженою оборотоздатністю (у цьому випадку на земельну ділянку природно-заповідного фонду) за особою, яка не має на нього жодних прав, є перешкодою в реалізації державою в особі уповноваженого органу речових прав на зазначений об`єкт. Так, згідно з даними Державного реєстру речових прав право власності на спірну ділянку за [PERSON] (реєстраційний номер нерухомого майна 1902453905250) зареєстровано 22.08.2019. При цьому, підставою державної реєстрації визначено наказ ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області від 23.07.2019 № 2-12309/15-19СГ, тобто рішення, незаконність якого та підстави для скасування обґрунтовано вище. Статтею 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, відповідні права припиняються. Вказана земельна ділянка не вибула з володіння держави в особі відповідного уповноваженого органу та власності держави в силу наведених вище імперативних приписів, а її власник змінився лише формально шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав і таким чином, належним способом захисту є скасування державної реєстрації прав на спірну земельну ділянку. Тому просить суд позов задовольнити повністю та визнати недійсним : Наказ Головного управління Держгеокастру у Вінницькій області від 23 липня 2019 року № 2-12309/15-19-СГ "Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність", яким затверджено документацію із землеустрою та передано у приватну власність [PERSON] для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності земельну ділянку площею 2,0000 га із кадастровим номером 0525085300:04:000:1104 для ведення особистого селянського господарства; Усунути перешкоди власнику - державі в особі Вінницької обласної державної адміністрації, яка набула статусу Вінницької обласної військової адміністрації, у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою з кадастровим номером 0525085300:04:000:1104, яка входить до складу території Національного природного парку "Кармелюкове Поділля", шляхом зобов`язання [PERSON] повернути у державну власність Вінницької обласної державної адміністрації, яка набула статусу Вінницької обласної військової адміністрації земельну ділянку площею 2,0000 га, яка входить в межі земельної ділянки із кадастровим номером 0525085300:04:000:1104 площею 2,0000 га; Скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності за [PERSON] на земельну ділянку площею 2,0000 га із кадастровим номером 0525085300:04:000:1104 із земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства (номер відомостей про речове право 32986115, дата державної реєстрації 22.08.2019), припинивши право власності [PERSON] на земельну ділянку із кадастровим номером 0525085300:04:000:1104 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1902453905250); Визнати незаконною та скасувати у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 0525085300:04:000:1104 площею 2,0000 га із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, виключивши відповідні відомості щодо земельної ділянки з Державного земельного кадастру; Стягнути з відповідачів сплачений судовий збір на користь Вінницької обласної прокуратури. Ухвалою суду від 15 липня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін. 02 серпня 2024 року представник відповідача головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області Рябцун С.В. через систему "Електронний суд" надав відзив на позовну заяву, в якому в задоволенні позовних вимог просить відмовити, оскільки прокурор просить скасувати реєстрацію права на земельну ділянку з кадастровим номером 0525085300:04:000:1104. Відповідно до документації із землеустрою по формуванню території Стратіївської сільської ради Чечельницького району територія з якої була сформована земельна ділянка з кадастровим номером 0525085300:04:000:1104 відносилась до земель запасу з видом угідь рілля. Відповідно до планово-картографічного матеріалу, наявного у технічній документації по видачі державних актів на земельні частки (паї) на території Стратіївської сільської ради Чечельницького району, територія з якої була сформована земельна ділянка з кадастровим номером 0525085300:04:000:1104 відносилась до земель запасу з видом угідь рілля. Враховуючи викладене територія з якої в подальшому сформовано земельну ділянку з кадастровим номером 0525085300:04:000:1104 відносилась до земель запасу з видом угідь рілля, а тому в силу закону відносилась до земель сільськогосподарського призначення. Відповідно до ч. 2 ст. 20 ЗК України (в редакції станом на 16.12.2009 року), зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об`єктів природоохоронного та історико-культурного призначення. У Земельному кодексі України різних редакцій відсутні повноваження Президента України стосовно зміни цільового призначення земельних ділянок. Указом Президента України від 16.12.2009 року №1057/2009 "Про створення національного природного парку "Кармелюкове Поділля", створено на території Тростянецького та Чечельницького районів Вінницької області національний природний парк "Кармелюкове Поділля". До території національного природного парку "Кармелюкове Поділля" погоджено в установленому порядку включення 20203,4 гектара земель державної власності, в тому числі 16518 гектарів земель, які вилучаються у державного підприємства "Чечельницький лісгосп" та надаються національному природному парку в постійне користування, і 3685,4 гектара земель, що включаються до його складу без вилучення згідно з додатком. Пунктом 2 даного Указу доручено Кабінету Міністрів України: 1) забезпечити: вирішення питання щодо утворення адміністрації національного природного парку "Кармелюкове Поділля" та її належного функціонування; затвердження у тримісячний строк у встановленому порядку Положення про національний природний парк "Кармелюкове Поділля"; розроблення протягом 2009 - 2010 років та затвердження в установленому порядку Проекту організації території національного природного парку "Кармелюкове Поділля", охорони, відтворення та рекреаційного використання його природних комплексів і об`єктів; підготовку протягом 2010 року матеріалів та вирішення відповідно до законодавства питань щодо вилучення та надання у постійне користування національному природному парку "Кармелюкове Поділля" 16518 гектарів земель, установлення меж парку в натурі; розроблення протягом 2010 - 2011 років проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок і проекту землеустрою з організації та встановлення меж території національного природного парку, отримання державних актів на право постійного користування земельними ділянками. Лише у 2019 році було розроблено проект землеустрою щодо організації і встановлення меж території природно-заповідного фонду Національного природного парку "Кармелюкове Поділля" в адміністративних межах Стратіївської сільської ради, Чечельницького району, Вінницької області. Інформація про межі Національного природного парку "Кармелюкове Поділля", в тому числі по згаданих ділянках, внесена до Державного земельного кадастру лише у 02.01.2023 у вигляді обмеження у використанні земель за кодом обмеження 001010 (обліковий номер обмеження у використанні земель 009:001010:00000104). Згідно картосхеми розміщення території природно-заповідного фонду НПП "Кармелюкове Поділля", наявної у проекті землеустрою щодо організації і встановлення меж території природно-заповідного фонду Національного природного парку "Кармелюкове Поділля", територія з якої в подальшому сформовано земельну ділянку з кадастровим номером 0525085300:04:000:1104 (контур орієнтовною площею 11,3 га) відносилась до земель запасу з видом угідь рілля, які при створенні Парку не вилучалися із володіння чи землекористування. Тобто залишилися в тому правовому статусі, як до оголошення території об`єктом природно-заповідного фонду. Не вилучення вказаної території у землевласників та землекористувачів означає, що категорія земель на якій створено парк залишилась такою як і до створення парку - землями сільськогосподарського призначення. Відповідно до абзаців другого, третього статті 20 Закону України "Про природно-заповідний фонд", ділянки землі та водного простору з усіма природними ресурсами та об`єктами вилучаються з господарського використання і надаються національним природним паркам у порядку, встановленому цим Законом та іншими актами законодавства України. До складу територій національних природних парків можуть включатися ділянки землі та водного простору інших землевласників та землекористувачів. НПП "Кармелюкове Поділля" створено у Чечельницькому районі без вилучення на площі 3685,4 гектара земель державної власності, в тому числі 1328,2 гектарів земель, які перебувають у постійному користуванні ВОКЛП "Віноблагроліс" і 2031,7 гектара земель запасу, власником яких на час створення була Чечельницька районна державна адміністрація. Аналогічно як і землі ВОКЛП "Віноблагроліс" так і землі запасу категорію автоматично змінено не було. Факт віднесення території з якої сформовано спірну земельну ділянку до земель сільськогосподарського призначення із видом угідь рілля підтверджується проведеною у 2013 році інвентаризацією земель. Відповідно до розпорядження Чечельницької районної державної адміністрації від 02.08.2013 року №229 "Про надання дозволу на розроблення технічної документації з інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності на території Чечельницького району Вінницької області" проведено інвентаризацію земель на території Стратіївської сільської ради, в тому числі і території (землі) з якої в подальшому сформовано земельну ділянку з кадастровим номером 0525085300:04:000:1104. Відповідно до технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок дану територію сформовано у земельну ділянку загальною площею 17,6408 га, внесено інформацію про неї до Державного земельного кадастру та присвоєно кадастровий номер 0525085300:04:000:0890. Згідно даного витягу земельна ділянка кадастровим номером 0525085300:04:000:0890 відноситься до земель запасу сільськогосподарського призначення з видом угідь рілля. 08.04.2019 [PERSON] звернувся із клопотанням до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованих на території Стратіївської сільської ради Чечельницького району (із земельної ділянки кадастровим номером 0525085300:04:000:0890). При розгляді даного клопотання Головне управління керувалося даними Державного земельного кадастру, згідно яких земельна ділянка відносилась до земель сільськогосподарського призначення, а не природно-заповідного фонду. Оскільки підстави для відмови у наданні дозволу, визначені ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, були відсутні, наказом від 18.04.2019 №2-5340/15-19-СГ надано дозвіл [PERSON] на розробку проекту землеустрою. Оскільки проект землеустрою відповідав законодавству, наказом Головного управління від 23.07.2019 року №2-12309/15-19-СГ затверджено даний проект та передано [PERSON] у власність земельну ділянку площею 2,0 га з кадастровим номером 0525085300:04:000:1104 для ведення особистого селянського господарства. На момент формування спірної земельної ділянки, інформація про земельні ділянки НПП "Кармелюкове Поділля" до Державного земельного кадастру внесена не була, кадастрові номера ділянкам не присвоювались, тому стверджувати, що це є землі природно-заповідного фонду, відсутні правові підстави. До позовної заяви прокурором не додано проект створення території та об`єкта природно-заповідного фонду НПП "Кармелюкове Поділля", тому не можливо порівняти межі парку із межами відведеної земельної ділянки та встановити чи накладаються вони чи ні. Доказом, яким прокурор доводить накладення території природно-заповідного фонду на земельну ділянку з кадастровим номером 0525085300:04:000:1104, є схема накладення території обмеження Національного природного парку "Кармелюкове Поділля" на окрему Стратіївського старостату Ольгопільської територіальної громади Гайсинського району Вінницької області, виготовлена ДП "Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою". Із вказаної схеми накладання не можливо встановити, що спірна земельна ділянка дійсно входить до складу НПП "Кармелюкове Поділля". Прокурором не надано доказів, які підтверджували б належність спірної земельної ділянки до земель природно-заповідного фонду. Не вказується про співпадіння (накладення) меж, контурів, кутів та координат спірної земельної ділянки із земельною ділянкою, що відноситься до земель природно-заповідного фонду, джерела такої інформації, її місцезнаходження тощо. У позовній заяві прокурор стверджує, що зміна цільового призначення земельної ділянки з кадастровим номером 0525085300:04:000:1104 проводилась без відома та погодження НПП та науково-технічної ради, однак, в даному випадку прокурор не довів зміну даної території із земель сільськогосподарського призначення у землі природно-заповідного фонду. Відповідно не можна стверджувати про зміну Головним управлінням цільового призначення із земель природно-заповідного фонду на землі для ведення особистого селянського господарства. Крім того, Головне управління вважає себе неналежним відповідачем по даній справі з огляду на наступне. Під час розгляду спору в суді фактичною стороною у справі є держава, навіть якщо позивач визначив стороною у справі певний орган. Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області визнане відповідачем по даній справі. Прокурором пред`явлено позовні вимоги до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області і фактично пред`явлений державою позивачем (в особі прокурора) до неї самої, проте позивач і відповідач не можуть збігатися, оскільки такий збіг унеможливлює наявність спору. Таким чином, зазначене не відповідає частині першій ст. 48 ЦПК України, відповідно до якої сторонами в судовому процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава і позивач і відповідач не можуть збігатися, оскільки такий збіг унеможливлює наявність спору. У даному випадку прокурор не вправі заявляти даний позов до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області. Тому, Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області вважає, що вказаний позов прокурора є абсолютно не обґрунтованим, безпідставним, та таким що не підлягає задоволенню. Також звертаємо увагу суду, що прокурором подано негаторний позов. Зазначили, що вказаний спосіб захисту є неефективним, та не призведе до відновлення порушених прав держави, як про те стверджує прокурор. Враховуючи вищевикладене вважають, що у задоволенні позову прокурора потрібно відмовити також у зв`язку із обранням останнім неналежного способу захисту. Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, по мотивах зазначених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судові засідання не з`являвся, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення повісток за зареєстровани місцем проживання, про, що свідчать розписки які знаходяться при матеріалах справи. (а.с. 212 том. 2, а.с. 1, 30, 44 том. 3). 16.10.2024 відповідач не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення повістки за зареєстровани місцем проживання, конверт з рекомендованим повідомленням повернувся без вручення адресату з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Будь яких заяв та клопотань, в тому числі відзиву на позовну заяву від відповідача на адресу суду не надходило. Представник Вінницької обласної державної (військової) адміністрації Хомеренчук Ю.О. позовну заяву підтримала в повному обсязі. У судовому засіданні представник відповідача головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області Рябцун С.В. просив відмовити у задоволенні позову по мотивах зазначений у відзиві. Представник третьої особи Управління розвитку територій та інфраструктури Вінницької обласної державної адміністрації (Вінницької обласної військової адміністрації) надали суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача НПП "Кармелюкове Поділля" Ярославська М.Ю. не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що Указом Президента України від 16.12.2009 № 1057/2009 "Про створення національного природного парку "Кармелюкове Поділля" з метою збереження, відтворення та раціонального використання унікальних природних і історико-культурних комплексів Південного Поділля, що мають важливе природоохоронне, наукове, історико-культурне, естетичне, рекреаційне та оздоровче значення, відповідно до статті 53 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" створено на території Тростянецького та Чечельницького районів Вінницької області НПП "Кармелюкове Поділля". До території національного природного парку "Кармелюкове поділля" погоджена в установленому порядку влючено 20 203,4 гектарів земель Державної власності, в тому числі 16518 гектарів земель, які вилучаються у державного підприємства "Чечельницький лісгосп" та надаються національному природному парку в постійне користування і 3685,4 гектара земель, що включаються до його складу без вилучення згідно з додатком. Відповідно до додатку, без вилучення погоджено по Чечельницькому районі 1328,2 га Вінницького обласного комунального лісогосподарського підприємства "Вінниця облагроліс" та 2031,7 га земель запасу Чечельницької районної державної адміністрації, куда і входить спірна земельна ділянка. До підписання даного указу Міністерством охорони навколишнього середовича на ім`я КМУ направлений проект даного Указу з додатками з обгрунтуванням створення НПП "Кармелюкового Поділля", який був погоджений з Міністерствами економіки, юстиції, фінансів, Державним комітетом лісового господарства, Державним комітетом земельних ресурсів, Національною академією наук України, Вінницькою обласною Державною адміністрацією. Рішенням 3 сесії 5 скликання Стратіївської сільської ради Чечельницького району Вінницької області № 35 від 21.07.2006 погоджено вибір земельних ділянок під створення НПП "Південне Поділля" на території Стратіївської сільської ради площею 938,3 гектари. Згідно висновку 19.10.2006 № 02/2580 Вінницького обласного Головного управління земельних ресурсів погоджено створення НПП "Південне Поділля" з передачею земельних ділянок без вилучення площею 3685,4 га, згідно зведеної експлікації. Розпорядженням Чечельницької районної державної адміністрації № 318 від 03 жовтня 2006 року, погоджено створення НПП "Південне Поділля" в тому числі 2031,7 га землі, що перебувають у державній вланості (землі запасу та землі ненадані у власність або користування). Висновком Чечельницького районного відділу земельних ресурсів Вінницької області №48, погоджено створення НПП "Південне Поділля" загальною площею 18485,4 га, в тому числі з вилученням 15125, 5 га та без вилучення 3359,9 га згідно зведеної експлікації земель в розрізі землевласників та землекористувачів. Відповідно до акту вибору земельних ділянок для створення НПП "Південне Поділля" від 10 серпня 2004 року для створення НПП по Стратіївській сільській раді було вибрано 190,4 га земельних ділянок із земель запасу і земель запасу наданих у власність та землекористування. Як вбачається із вищевикладеного, спірна земельна ділянка була включена в територію НПП "Кармелюкове Поділля" із земель запасу. 05 квітня 2019 року відповідач [PERSON] звернувся з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтованою площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населеного пункту на території Стратіївської сільської ради Чечельницького району Вінницької області, яке було задоволено і наказом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області 18 квітня 2019 року №2-5340/15-19-05 надано дозвіл. Наказом Головного управлінн Дежгеокадастру у Вінницькій області від 23 липня 2019 року за №2-19309/15-05 затверджено розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Стратіївської сільської ради Чечельницького району Вінницької області та передано у власність земельну ділянку площею 2,0000 га із кадастровим номером 0525085300:04:000:1104 для ведення особистого селянського господарства. Як вбачається із інформації з Державного реєстру речових прав за [PERSON] , 22.08.2019 за реєстраційним номером 1902453905250 зареєстрована земельна ділянка, кадастровий номер 0525085300:04:000:1104, площею 2 га, (номер відомостей про речове право 32986115). Як вбачається із технічної інвентаризації земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які перебувають у державній вланості (за межами населених пунктів) на території Стратіївської сільської ради Чечельницького району Вінницької області спірна земельна ділянка входить до земельної ділянки кадастровий номер 0525085300:04:000:0890 категорія землі сільськогосподарського призначення, рілля запасу, що зареєстровано в державному земельному кадастрі про земельну ділянку 28 листопада 2013 року. Відповідно до положень ст. 18 ЗК України до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об`єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії. Категорії земель України мають особливий правовий режим. Статтею 19 ЗК України визначено категорії земель України за їх основним цільовим призначенням. Зокрема, пунктом "в" ч. 1 ст. 19 ЗК України визначено таку категорію земель як землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення. Частиною 3 ст. 19 ЗК України визначено, що земельна ділянка, яка за основним цільовим призначенням належить до відповідної категорії земель, відноситься в порядку, визначеному цим Кодексом, до певного виду цільового призначення, що характеризує конкретний напрям її використання та її правовий режим. Статтею 43 ЗК України передбачено, що землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду. Аналогічний зміст має ст. 7 Закону України "Про природно-заповідний фонд України". Згідно зі ст. 44 ЗК України до земель природно-заповідного фонду включаються природні території та об`єкти (природні заповідники, національні природні парки, біосферні заповідники, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища), а також штучно створені об`єкти (ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва). Відповідно до пункту "г" ч. 4 ст. 84 ЗК України імперативно визначено, що до земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі під об`єктами природно-заповідного фонду, історико-культурного та оздоровчого призначення, що мають особливу екологічну, оздоровчу, наукову, естетичну та історико-культурну цінність, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до пункту "г" ч. 1 ст. 150 ЗК України до особливо цінних земель відносяться, зокрема землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення. Таким чином, ЗК України чітко визначено особливий статус земель природно-заповідного фонду, які у приватну власність з державної чи комунальної власності передаватись не можуть. Відповідно до положень ст. 61 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" ділянки суші та водного простору, природні комплекси й об`єкти, які мають особливу екологічну, наукову, естетичну і економічну цінність і призначені для збереження природної різноманітності, генофонду видів тварин і рослин, підтримання загального екологічного балансу та фонового моніторингу навколишнього природного середовища, вилучаються з господарського використання повністю або частково і оголошуються територією чи об`єктом природно-заповідного фонду України. До складу природно-заповідного фонду України входять, зокрема національні природні парки. Порядок організації, використання і охорони територій та об`єктів природно-заповідного фонду, додаткові їх категорії визначаються законодавством України. За змістом ст. 3 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" до природно-заповідного фонду України належать, природні території та об`єкти, зокрема національні природні парки. Відповідно до ст. 20 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" національні природні парки є природоохоронними, рекреаційними, культурно-освітніми, науково-дослідними установами загальнодержавного значення, що створюються з метою збереження, відтворення і ефективного використання природних комплексів та об`єктів, які мають особливу природоохоронну, оздоровчу, історико-культурну, наукову, освітню та естетичну цінність. Ділянки землі та водного простору з усіма природними ресурсами та об`єктами вилучаються з господарського використання і надаються національним природним паркам у порядку, встановленому цим Законом та іншими актами законодавства України. До складу територій національних природних парків можуть включатися ділянки землі та водного простору інших землевласників та землекористувачів. Таким чином, законодавством чітко визначено, що до складу територій парків включаються як земельні ділянки, які передано у постійне користування національним паркам, так і ділянки інших землевласників та землекористувачів. За ст. 5 Закону України "Про природно-заповідний фонд України", завдання, науковий профіль, характер функціонування і режим територій та об`єктів природно-заповідного фонду визначаються у положеннях про них, які розробляються відповідно до цього Закону, і затверджуються, зокрема центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища - щодо територій та об`єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення. Частиною 3 ст. 7 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" встановлено, що на землях природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення забороняється будь-яка діяльність, яка негативно впливає або може негативно впливати на стан природних та історико-культурних комплексів та об`єктів чи перешкоджає їх використанню за цільовим призначенням. Статтею 9 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" визначено вичерпний перелік видів використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду, який не передбачає використання територій природно-заповідного фонду для сільськогосподарських потреб, а заготівля сіна та випасання худоби можуть здійснюватися лише за умови, що така діяльність не суперечить цільовому призначенню таких територій. Разом з тим, проведення сільськогосподарського виробництва суперечить призначенню природно-заповідних територій. Відповідно до матеріалів проекту створення Парку та змісту Указу Президента убачається, що на час створення 16.12.2009 до території Парку включено землі запасу державної власності, тобто таких земель, які не було надано у власність або користування громадян чи юридичних осіб, розпорядником яких була Чечельницька районна державна адміністрація. Згідно зі ст. 5 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" території та об`єкти природно-заповідного фонду України й інші території та об`єкти, визначені відповідно до законодавства України, підлягають особливій державній охороні. Території та об`єкти природно-заповідного фонду наділені надважливими функціями і завданнями, мають особливий статус та перебувають під особливою державною охороною. Розташування земельної ділянки з кадастровим номером 0525085300:04:000:1104 у межах об`єкту природно-заповідного фонду загальнодержавного значення - національного природного парку відповідно до чинного законодавства свідчить про її належність до земель природно-заповідного фонду, що унеможливлює передання цієї ділянки у приватну власність з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства після створення Парку. Землі природно-заповідного фонду, що перебувають у державній власності, не підлягають приватизації. Такі землі можуть перебувати у приватній власності лише у зв`язку з формуванням на цих земельних ділянках об`єктів природно-заповідного фонду чи включення земельних ділянок, що належать фізичним чи юридичним особам, до земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення. Територію НПП "Кармелюкове Поділля" сформовано у тому числі за рахунок земель запасу державної власності, тобто тих земель, які на момент створення Парку не були передані фізичним чи юридичним особам. Вилучення (викуп) земель природно-заповідного фонду був можливим тільки на підставі постанови Кабінету Міністрів України. У запасі можуть бути не лише землі сільськогосподарського призначення, а й землі інших категорій (ст. 19 ЗК України). Надаючи дозвіл на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства із земель запасу Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області помилково віднесено земельну ділянку із кадастровими номером 0525085300:04:000:1104 до земель сільськогосподарського призначення, оскільки на час прийняття наказу ГУ Держгеокастру у Вінницькій області від 23.07.2019 № 2-12309/15-19-СГ "Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність" об`єкт природно-заповідного фонду - НПП "Кармелюкове Поділля" уже було створено відповідно до Указу Президента України від 16.12.2009. Так, у постанові Верховного Суду від 31.07.2019 у справі № 813/4701/16 викладено висновки про те, що правовий режим відповідної земельної ділянки пов`язаний із фактом знаходження на ній об`єкта, який охороняється законом та має особливий статус, а не з рішенням відповідного органу. Неприйняття рішення про приведення цільового призначення земельної ділянки у відповідність до її дійсного призначення, встановленого в силу вимоги законодавства, не впливає на її правовий режим. Відсутність розробленої документації із землеустрою з встановленням у натурі меж земельної ділянки природно-заповідного фонду згідно з ч. 4 ст. 7 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" не може бути єдиною підставою для висновку про відсутність об`єкту природно-заповідного фонду, межі якого були визначені рішенням органу місцевого самоврядування. До встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду, що узгоджується із положеннями ч. 4 ст. 7 Закону України "Про природно- заповідний фонд України", а неналежне оформлення земельної ділянки не змінює її цільового призначення як віднесеної до земель природно-заповідного фонду і не звільняє органи державної влади від обов`язку діяти відповідно до встановленого чинним законодавством України порядку зміни цільового призначення та вилучення земельної ділянки. Таким чином, затверджуючи проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] площею 2,0000 га із кадастровим номером 0525085300:04:000:1104 для ведення особистого селянського господарства органом державної влади фактично було змінено категорію спірної земельної ділянки та її цільове призначення. При цьому, зазначена земельна ділянка із кадастровим номером 0525085300:04:000:1104 накладається на територію об`єкту природно-заповідного фонду загальнодержавного значення НПП "Кармелюкове Поділля". Незважаючи на те, що ГУ Держгекадастру у Вінницькій області віднесено належність вказаної земельної ділянки із земель запасу до земель сільськогосподарського призначення, ця обставина не має правового значення, оскільки статус ділянки першочергово визначається тим, що вона розташована в межах об`єкта природно-заповідного фонду, який має спеціальний режим території та не може передаватись у приватну власність. Ураховуючи наведене, земельна ділянка з кадастровим номером 0525085300:04:000:1104, яка зареєстрована на праві приватної власності за [PERSON] , належить до земель природно-заповідного призначення у зв`язку з розташуванням на ній об`єкта природно-заповідного фонду, незалежно від завершення процедури встановлення меж об`єкта природно-заповідного фонду в натурі цільове призначення відповідних територій як земель природно-заповідного фонду є незмінним. Таким чином, власник і законний володілець земельної ділянки державної власності, яка входить у межі об`єкта природно-заповідного фонду може вимагати усунення порушення своїх прав на цю ділянку, оспорюючи відповідні рішення, їх посадових осіб, договори або інші правочини та вимагаючи повернути цю ділянку. Земельна ділянка з кадастровим номером 0525085300:04:000:1104 зареєстрована на праві власності за [PERSON] , проте з огляду на приписи законодавства вона не може перебувати у приватній власності з виникненням приватного володільця, тому права на реалізацію всіх правомочностей щодо земельної ділянки, а саме користування і розпорядження нею, підлягають захисту шляхом зобов`язання [PERSON] повернути ділянку площею 2,0000 га з кадастровим номером 0525085300:04:000:1104 у державну власність. Передана у приватну власність [PERSON] земельна ділянка належить до земель природно-заповідного фонду, а тому її правовий режим регулюється, крім земельного, також природоохоронним законодавством. ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області при розгляді клопотання мало відмовити в наданні дозволу [PERSON] на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, оскільки така земельна ділянка входить у межі Парку та належить до земель природно-заповідного фонду, які не можуть передаватися у приватну власність. Як вбачається із вказаних вище норм законодавства, стосовно земель природо-заповідного фонду закон установлює пріоритет державної чи комунальної власності над приватною. Розглянувши виготовлений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області повинно було відмовити у затвердженні проекту землеустрою. Право власності держави на спірну ділянку не могло припинитися внаслідок прийняття рішення органом, який відповідно до своєї компетенції не наділений повноваженнями щодо розпорядження земельними ділянками природно-заповідного фонду та в силу прямої заборони, визначеної ст. 84 ЗК України. Незаконні накази ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області призвели до зміни цільового призначення спірної земельної ділянки із земель природно-заповідного фонду на землі сільськогосподарського призначення та її вибуття із державної власності. Відповідно до ст. 21 ЗК України визначено, що порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою, зокрема для: а) визнання недійсними рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам; в) відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною. Відповідно до ст. ст. 16, 21 ЦК України, ст. 152 ЗК України одним зі способів захисту цивільних прав є визнання незаконними рішень органів державної влади. За ст. 155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Підставами для визнання недійсним (незаконним) акта (рішення) є невідповідність його вимогам законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт, і водночас порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі і визнання незаконними та скасування акта (рішення) у частині рішень є ефективним способом захисту правомірного інтересу власника. Задоволення судами цих вимог є ефективним способом захисту такого права, оскільки усуває стан юридичної невизначеності щодо цільового призначення земельної ділянки. Рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування за умови його невідповідності закону не тягне тих юридичних наслідків, на які воно спрямоване. Тому оскарження такого рішення спрямоване не на втрату ним юридичної сили, а на захист інтересу у юридичній визначеності на майбутнє. Такий інтерес порушується, допоки існує незаконне рішення (триваюче порушення). Таким чином, наказ Головного управління Держгеокастру у Вінницькій області від 23.07.2019 № 2-12309/15-19-СГ "Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність", яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та передання [PERSON] у приватну власність земельної ділянки площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту підлягає визнанню недійсним, що тягне за собою його нечинність. Згідно з ч. 13 ст. 79-1 ЗК України земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації. Оскільки документи, подані для державної реєстрації спірної земельної ділянки не відповідали вимогам законодавства, то державний кадастровий реєстратор на підставі ч. 6 ст. 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" зобов`язаний був відмовити у такій реєстрації. Відповідно до ст. 334 ЦК України право на нерухоме майно, яке підлягає державній реєстрації, виникає із дня такої реєстрації. Оскільки державна реєстрація речових прав на нерухоме майно є офіційним визнанням і підтвердженням державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, відповідний запис формально наділяє відповідача певними юридичними правами щодо земельної ділянки і одночасно створює перешкоди для реалізації своїх прав законному власнику - державі (ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Згідно з даними Державного реєстру речових прав право власності на спірну ділянку за [PERSON] (реєстраційний номер нерухомого майна 1902453905250) зареєстровано 22.08.2019. При цьому, підставою державної реєстрації визначено наказ ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області від 23.07.2019 № 2-12309/15-19СГ, тобто рішення, незаконність якого та підстави для скасування обґрунтовано вище. Статтею 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, відповідні права припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. Указані положення узгоджуються з п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", зокрема з приписами про те, що державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Крім того, необхідно зазначити, що навіть у випадку, якщо буде встановлено, що суб`єкт державної реєстрації прав правомірно прийняв рішення про державну реєстрацію права (зокрема для державної реєстрації подані всі необхідні документи відповідно до закону та відсутні встановлені законом підстави для відмови в державній реєстрації права), це не є перешкодою для задоволення позову. Отже, вказана земельна ділянка не вибула з володіння держави в особі відповідного уповноваженого органу та власності держави в силу наведених вище імперативних приписів, а її власник змінився лише формально шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав. При зверненні з позовом до суду, позивачем сплачено судовий збір згідно платіжної інструкції № 1095 від 05 червня 2024 року в сумі 12 112 (днанадцять тисяч сто дванадцять) гривень, який відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved