Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-27 00:00:00

[PERSON] (далі Заявник), звернувся до суду з заявою заінтересована особа: Попільнянська селищна рада Житомирського району Житомирської області (далі Заінтересована особа) про встановлення факту належності правовстановлюючих документів в якому вказує, що [INFO] померла його співмешканка [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входять: - земельна ділянка площею 2.1813 га, яка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 009962; - земельна ділянка площею 3.3204 га, яка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 009813, державні акти видані 28 березня 2003 року Попільнянською районною державною адміністрацією. Разом з тим, у вищезазначених державних актах прізвище спадкодавця зазначено як [PERSON] , тобто її прізвище не збігається з прізвищем, зазначеним у свідоцтві про смерть. Враховуючи те, що неможливо внести зміни чи виправлення до державних актів, а Заявник позбавлений можливості оформити свої спадкові права в зв`язку з допущеною помилкою, він змушений звернутися до суду для встановлення факту належності правовстановлюючих документів. На підставі вищевикладеного, Заявник просить встановити факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] , державних актів на право власності на земельні ділянки: - серії ЖТ № 009813 виданий 28 березня 2003 року [PERSON] на земельну ділянку площею 3.3204 га, яка розташована на території Липківської сільської ради та має цільове призначення для ведення особистого селянського господарства; - серії ЖТ № 009962 виданий 28 березня 2003 року [PERSON] на земельну ділянку площею 2.1813 га, яка розташована на території Липківської сільської ради та має цільове призначення для ведення особистого селянського господарства. Заявник та його представник в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені, в поданій заяві, заявник просив справу розглядати у його відсутність. Представник заінтересованої особи Попільнянської селищної ради в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений28 січня 2025 року через канцелярію суду надав заяву в якій просив справу розглядати без його участі, при прийнятті рішення покладається на розсуд суду. Частина третя статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. \~ \~ \~ \~Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . /а.с.4/ \~ \~ \~ \~Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 19 грудня 2023 року в справі № 288/3328/23, заяву [PERSON] , заінтересована особа: Попільнянська селищна рада, Житомирського району, Житомирської області про встановлення факту проживання однією сім`єю разом із спадкодавцем задоволено, встановлено факт, що [PERSON] , [INFO] , житель [ADDRESS] , проживав однією сім`єю з [PERSON] , [INFO] , з 1989 року до дня її смерті [INFO] . /а.с.5-6/ \~ \~ \~ \~Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, 28 листопада 2024 року під № 240/2024 зареєстровано спадкову справу після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . /а.с.7/ \~ \~ \~ \~Відповідно до довідки № 6/02-14 від 10 січня 2025 року, виданої приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Мітніцьким Юрієм Георгійовичем, після смерті [PERSON] , яка народилася [INFO] в селі Клокочани Глодянського району Республіка Молдова та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та яка померла [INFO] , заведено спадкову справу. Спадкоємцем, який прийняв спадщину після її смерті є [PERSON] , [INFO] . /а.с.8/ \~ \~ \~ \~Згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 009962 від 28 березня 2003 року, [PERSON] , яка проживає Житомирська область, Попільнянський район, с.Липки на підставі розпорядження Попільнянської районної державної адміністрації № 96 від 13 березня 2003 року вказана власником земельної ділянки площею 2.1813 га, яка розташована на території Липківської сільської ради, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 435. /а.с.9/ Згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 009813 від 28 березня 2003 року, [PERSON] , яка проживає Житомирська область, Попільнянський район, с.Липки на підставі розпорядження Попільнянської районної державної адміністрації № 96 від 13 березня 2003 року вказана власником земельної ділянки площею 3.3204 га, яка розташована на території Липківської сільської ради, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 434. /а.с.10/ Як вбачається з довідки № 15 від 10 січня 2025 року, виданої Попільнянською селищною радою, [PERSON] , [INFO] , уродженка с.Клокочани Глодянського району Республіка Молдова, постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , до дня смерті [INFO] . У держаних актах на право власності на земельні ділянки помилково було вказано прізвище [PERSON] замість [PERSON] . Відповідно [PERSON] та [PERSON] є однією ж особою. /а.с.11/ У відповідності до статті 4 ЦПК України, \~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі Постанова № 5) передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно пункту 12 Постанови № 5, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому. Аналіз даних норм дає підстави для висновку, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: 1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, що засвідчує факт, що має юридичне значення; 4) чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів державних актів на право власності на земельні ділянки з тих підстав, що в правовстановлюючих документах невірно вказано прізвище спадкодавця, а саме вказано [PERSON] , в той час, як вірним є [PERSON] . Відповідно до частини першої статті 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Відповідно до чинної редакції статті 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Статтею 126 ЗК України визначено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». У той же час на момент дати видачі державного акту на право приватної власності на землю було передбачено, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Разом з тим, Земельним Кодексом України №561-XII від 18 грудня 1990, в редакції, що діяла на момент виникнення правовідносин, визначалось, що право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів (стаття 23 ЗК України). З 01 січня 2013 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та інших законодавчих актів України», а також Закон України «Про державний земельний кадастр», яким запроваджено ведення Державного реєстру прав на нерухоме майно як єдиної держаної інформаційної системи, яка має містити відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об`єкти та суб`єктів цих прав. При цьому, Законом України «Про Державний земельний кадастр» відмінено видачу державних актів на землю. Неможливість внесення змін у правовстановлюючий документ обумовлена тим, що порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю регулювався Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04 травня 1999 року № 43, та Інструкцією про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затвердженої наказом Держкомзему від 22 червня 2009 року№ 325, які втратили чинність. З наведеного вбачається, що вказані обставини позбавляють заявника можливості у позасудовому порядку внести відповідні виправлення в частині вірного написання прізвища спадкодавця у державних актах на право приватної власності на землю. Суд враховує, що від встановлення факту належності спадкодавцю державних актів на право приватної власності на землю, залежить виникнення та зміна його майнових та немайнових прав на нерухоме майно та можливості реалізувати належне йому, як спадкоємцю право власності на земельні ділянки, при цьому метою встановлення даного факту є необхідність реалізації заявником права власності на земельні ділянки, отже такий факт породжує юридичні наслідки. За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до норм статті 89 ЦПК України, \~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.\~\~Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України). На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що Заявником доведено наявність фактичних та правих підстав для задоволення заяви. Відповідно до частини сьомої статті 294 ЦПК України,\~при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved