Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-20 00:00:00

У листопаді 2024 року до суду з позовом звернулося Приватне акціонерне товариство "Страхова група "ТАС" (далі по тексту - позивач, ПАТ "СГ "ТАС") до [PERSON] (далі по тексту - відповідач, [PERSON] ) про відшкодування шкоди в порядку суброгації. Обґрунтовуючи вимоги позивач вказує, що 12.11.2018 між ПАТ "СГ "ТАС" та ТОВ "ОТП Лізинг" укладено Генеральний договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, водіїв і пасажирів від нещасного випадку № FA-00034006. 23 листопада 2021 року о 16:10 в м. Києві по вул. Богатирська, 9, відбулася дородньо-транспортна пригода, [PERSON] керуючи автомобілем "Citroen C-Elysee" д.н.з. [NUMBER] порушив вимоги дорожнього знаку "В`їзд заборонено", здіснив зіткення з автомобілем "Citroen Berlingo" д.н.з. [NUMBER] під керування [PERSON] , вналідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 18.01.2022 відповідача визнано винним у скоєнні адміністративного правовопорушення за ст. 124 КУпАП. Власник пошкодженого автомобіля "Citroen Berlingo" д.н.з. [NUMBER] звернувся до позивача з заявою про настання події та виплату страхового відшкодування. ПАТ "СГ "ТАС" розглянуло заяву та на підставі зібраних документів сплатило суму страхового відшкодування у розмірі 181 188,09 грн. Отже, позивач набув право реалізації на відшкодування коштів сплачених за договором страхування внаслідок настання страхового випадку, шляхом їх відшкодування відповідачем, як особою, відповідальною за спричинені збитки під час експлуатації автомобіля "Citroen Berlingo" д.н.з. [NUMBER] . В позовних вимогах позивач просив стягнути з [PERSON] на користь ПАТ "СГ "ТАС" відшкодування шкоди у порядку суброгації у розмірі 51 188,09 грн. Ухвалою від 11.12.2024 відкрито провадження у справі з призначенням проведення розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у цивільній справі з повідомленням/викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просила про розгляд справи без її участі. Відповідач, будучи повідомлений у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи за адресою місця реєстрації, не з`явився, про причини неявки до суду не повідомив. Відповідач відзиву на позов не подав. Судом, з огляду на приписи ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи викладене та вимоги ст. ст. 279, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, у відсутності учасників, що не з`явилися та за наявними у справі матеріалами, з ухваленням по справі заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 23 листопада 2021 року о 16:10 в м. Києві по вул. Богатирська, 9, відбулася дородньо-транспортна пригода, [PERSON] керуючи автомобілем "Citroen C-Elysee" д.н.з. [NUMBER] порушив вимоги дорожнього знаку "В`їзд заборонено", здіснив зіткення з автомобілем "Citroen Berlingo" д.н.з. [NUMBER] під керування [PERSON] , вналідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 18.01.2022 відповідача визнано винним у скоєнні адміністративного правовопорушення за ст. 124 КУпАП (а. с. 26). Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 12.11.2018 між ПАТ "СГ "ТАС" та ТОВ "ОТП Лізинг" укладено Генеральний договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, водіїв і пасажирів від нещасного випадку № FA-00034006 (а. с. 8-24). Власником автомобіля "Citroen Berlingo" д.н.з. [NUMBER] є ТОВ "ОТП Лізнинг", що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а. с. 31-32). Враховуючи наявність договору страхування власник пошкодженого автомобіля "Citroen Berlingo" д.н.з. [NUMBER] звернувся до позивача з заявою про настання події та виплату страхового відшкодування. ПАТ "СГ "ТАС" на підставі акту огляду транспортного засобу, рахунку № ЕСеС-0024096 від 30.11.2021 ТОВ "ВІДІ ЕЛЕГАНС", страхового акту № 01971/01/922 від 20.01.2022 сплатило на користь ТОВ "ОТП Лізнинг" суму страхового відшкодування у розмірі 181 188,09 грн, що підтверджується платіжною інстрцкцією № 245557 від 24.01.2022 (а. с. 33-43). Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 108 Закону України «Про страхування» страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат. Якщо договором страхування майна не передбачено інше, до страховика, який здійснив страхову виплату, в межах такої виплати переходить право вимоги (суброгація), яке страхувальник або інша особа, визначена договором страхування або законом, що одержала страхову виплату, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки. Отже, позивач як страховик виступає замість потерпілого. Даний правовий висновок висвітлено у постановах Верховного Суду у складі Колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 910/2351/17 від 29.01.2018 та 05.04.2018 у справі № 910/3165/17. Отже, позивач набув право реалізації на відшкодування коштів сплачених за договором майнового страхування внаслідок настання страхового випадку, шляхом їх відшкодування відповідачем, як особою, відповідальною за спричинені збитки під час експлуатації автомобіля "Citroen Berlingo" д.н.з. [NUMBER] . На момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність власника транспорного засобу "Citroen C-Elysee" д.н.з. [NUMBER] була застрахована в ТДВ "СК "Альфа-Гарант" згідно полісу № 204461668 (а. с. 45). ТДВ "СК "Альфа-Гарант" виплатило на корить позивача страхове відшкодування у розмірі 130 000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 32396 від 21.12.2022 (а. с. 46). Статтею 1194 ЦК України урегульовано питання відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У зв`язку з заміною сторони кредитора у деліктному правовідношенні у межах фактичних витрат до позивача перейшло право вимоги у відповідній частині до відповідача, оскільки страхова виплата страховика відповідача є недостатньою для повного відшкодування завданої ним шкоди. Таким чином, відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу 51 188,09 грн (181 188,09-130 000,00=51 188,09) матеріальну шкоду в порядку суброгації. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України оскільки позов підлягає задоволенню, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 3 028,00 грн судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду Зважаючи на викладене,

Outcome: approved