Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-27 00:00:00

\~ [PERSON] \~звернулась в\~суд з\~позовом до Акціонерного товариства «Укрсиббанк» про припинення обтяжень нерухомого майна. Позов мотивовано тим, що 22.02.2008 \~ \~ \~ \~року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] , був укладений договір про надання споживчого кредиту за №11302560000, у відповідності до якого [PERSON] , отримала кредит в сумі 57 750 доларів США, що в еквіваленті на національну валюту України за курсом НБУ становить 291 637 грн. 50 коп., у порядку і на умовах, визначених умовами кредитного договору. Відповідно до п. 1.2.2. договору, позичальник у будь-якому випадку зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі до 19.02.2038р., якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, відповідно до умов цього договору та/або згідно умов відповідної угоди сторін. В забезпечення виконання зобов`язань за договором про надання споживчого кредиту за №11302560000 від 22.02.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] , був укладений договір іпотеки від 26.02.2008 року посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Терещенко В.В., за яким [PERSON] , передала в іпотеку квартиру під номером [ADDRESS] , у зв`язку із чим стосовно квартири вжити обтяжень в реєстрі речових прав на нерухоме майно - №6667032 та № 6666907. 18.02.2009 \~ \~ \~ \~року АТ «УКРСИББАНК» направив [PERSON] , заяву №828 від 18.02.2009 року в якій посилаючись на наявність заборгованості по договору споживчого кредиту, повідомив, що використовує своє право, передбачене кредитним договором та заявляє про зміну термінів повернення кредиту та процентів за користування кредитними коштами в сторону зменшення. Банк вимагав, що у випадку не сплати боргу в межах 14 днів, термін повернення всієї суми кредиту та процентів буде вважатись таким що настав. В подальшому банк звернувся до суду про стягнення всієї суми заборгованості, та визначив її в розмірі 476 166,01 грн. Рішенням Вінницького районного суду від 19.10.2009 року у справі №2-1433/09 задоволено позовну заяву АТ «УКРСИББАНК» про стягнення із [PERSON] на користь АТ «УКРСИББАНК» боргу в розмірі 476166,01 гривень. [PERSON] , повністю виконала рішення Вінницького районного суду від 19.10.2009 року у справі №2-1433/09, що встановлено постановою приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського О.В. від 06.08.2021 року винесену у межах виконавчого провадження №62307214. Боржником повністю виконано рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 19.10.2009 року, а також сплачено винагороду приватному виконавцю відповідно до постанови від 10.06.2020 року про стягнення винагороди в розмірі 10% від суми стягнення визначеної виконавчим листом, що також встановлено ухвалою Вінницького районного суду від 15.07.2021 року якою було задоволено скаргу представника Боржника - адвоката Захарчук М.В., та зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського Олександра Віталійовича закінчити виконавче провадження №62307214, у зв`язку із повним виконання рішення суду, скасувати обтяження щодо боржника та його майна та виключити відомості про [PERSON] з реєстру боржників. 23.09.2023 року [PERSON] , звернулась до голови правління АТ «Укрсиббанк» із листом в якому посилаючись на повне виконання рішення суду про стягнення заборгованості за кредитом просила доручити уповноваженим особам Банку вжити заходів щодо припинення обтяжень №6667032 та № 6666907 квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , яке було зареєстроване приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Терещенко В.В., згідно договору іпотеки №1092, від 26.02.2008 \~ \~ \~ \~який укладено в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №11302560000 між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк. Однак, листом від 26.10.2023 року №271-01/27132 начальник відділу методології та ініціювання примусового стягнення АТ «Укрсиббанк» повідомив, що рішення суду не виконане в повному обсязі, та повідомив що необхідно звернутись до працівників банку для уточнення інформації щодо виконання рішення суду. В телефонному режимі, юрисконсульт банку - [PERSON] , повідомив адвоката Старого М., який діяв в інтересах [PERSON] , що їй необхідно сплатити 5310,91 грн., для повного виконання рішення суду, так як в процесі його виконання, зазначена сума була витрачена банком на проведення оцінки майна, а тому така заборгованість на даний час унеможливлює припинення обтяжень. Позивач 13.11.2023 року сплатила зазначену суму згідно квитанції №9323-86- 039123-080, та повторно 20.11.2023 року надіслала банку лист із проханням припинити обтяження. Листом від 22.12.2023 року №27-1-01/30026 АТ «Укрсиббанк» повідомив позивача, про те, що так як банк звернувся до суду із позовом про стягнення із [PERSON] 3% річних у зв`язку із невиконанням рішенням суду, питання про припинення обтяжень за договором іпотеки є передчасним. В подальшому [PERSON] , дізналась, що банк звернувся до Вінницького районного суду із позовом про стягнення 3 % річних в сумі 999,15 дол. США, за період з 13.11.2020 року по 23.02.2022 року. Вважає, що вимога банку, щодо стягнення вказаної вище суми не може бути перешкодою у знятті обтяжень. Просила суд, припинити обтяження №6667032 та № 6666907 належної [PERSON] , що розташована за адресою: [ADDRESS] , яке було зареєстроване приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Терещенко В.В., згідно договору іпотеки №1092, від 26.02.2008 який укладено в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №11302560000 між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк». Стягнути судові витрати. 21.05.2024 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від представника АТ «Укрсиббанк» у якому вказано, що виконання рішення суду свідчить про погашення заборгованості на певну дату та не є фактичним виконанням у повному обсязі зобов`язань за кредитним договором. При цьому, відповідно до договору іпотеки іпотекою забезпечується в тому числі вимоги іпотеко держателя (банку) щодо відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язань за кредитним договором. АТ «Укрсиббанк» має право на отримання процентів за прострочення виконання грошового зобов`язання, передбачене ст.. 625 ЦК України. Таким чином відсутні підстави для припинення договору іпотеки та зняття обтяження майнових прав, з огляду на наявність грошових зобов`язань позичальника за кредитним договором. В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області знаходиться справа № 128/4884/23 за позовом АТ «Укрсиббанк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій позивач на підставі ст. 625 ЦК України просить суд стягнути солідарно з відповідачів 3% річних в сумі 999,15 доларів США за період прострочення з 13.11.2020 року по 23.02.2022 року. Просили суд, відмовити в задоволенні позовних вимог. Представник позивача Оверковський К.В. в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Вказав, що постановою Вінницького апеляційного суду від 29.11.2024 року в справі №128/4884/23 рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 15 серпня 2024 року скасовано та ухвалено нове рішення про стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Акціонерного товариства «УкрСиббанк» 3 % річних в сумі 999, 15 доларів США (дев`ятсот дев`яносто дев`ять доларів США 15 центів) за період з 13.11.2020 по 23.02.2022. Також, вирішено стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь Акціонерного товариства «УкрСиббанк» судовий збір за подання позовної заяви по 1342,00 гривень з кожного та за подання апеляційної скарги по 2013,00 гривень з кожного. З метою виконання даного рішення апеляційного суду було 15.01.2025 сплачено грошові кошти в національній валюті, що еквівалентно 999, 15 доларів США, а також 6710 грн. судового збору, відповідно до вищевказаної постанови Вінницького апеляційного суду від 29.11.2024 в справі № 128/4884/23. Представник відповідача АТ «Укрсиббанк» Куйдан О.І. в судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутність сторін, на підставі наявних в справі доказів. При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням Вінницького районного суду від 19.10.2009 року у справі №2-1433/09 задоволено позовну заяву АТ «УКРСИББАНК» про стягнення із [PERSON] на користь АТ «УКРСИББАНК» боргу в розмірі 476166,01 гривень (а.с.21-22). [PERSON] , повністю виконала рішення Вінницького районного суду від 19.10.2009 року у справі №2-1433/09, що встановлено постановою приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського О.В. від 06.08.2021 року винесену у межах виконавчого провадження №62307214 (а.с.37-38). Боржником повністю виконано рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 19.10.2009 року, а також сплачено винагороду приватному виконавцю відповідно до постанови від 10.06.2020 року про стягнення винагороди в розмірі 10% від суми стягнення визначеної виконавчим листом, що також встановлено ухвалою Вінницького районного суду від 15.07.2021 року якою було задоволено скаргу представника Боржника - адвоката Захарчук М.В., та зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського Олександра Віталійовича закінчити виконавче провадження №62307214, у зв`язку із повним виконання рішення суду, скасувати обтяження щодо боржника та його майна та виключити відомості про [PERSON] з реєстру боржників. Постановою Вінницького апеляційного суду від 29.11.2024 року в справі №128/4884/23 рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 15 серпня 2024 року скасовано та ухвалено нове рішення про стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Акціонерного товариства «УкрСиббанк» 3 % річних в сумі 999, 15 доларів США (дев`ятсот дев`яносто дев`ять доларів США 15 центів) за період з 13.11.2020 по 23.02.2022. Також, вирішено стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь Акціонерного товариства «УкрСиббанк» судовий збір за подання позовної заяви по 1342,00 гривень з кожного та за подання апеляційної скарги по 2013,00 гривень з кожного. З метою виконання даного рішення апеляційного суду було 15.01.2025 сплачено грошові кошти в національній валюті, що еквівалентно 999, 15 доларів США, а також 6710 грн. судового збору, відповідно до вищевказаної постанови Вінницького апеляційного суду від 29.11.2024 в справі № 128/4884/23 (а.с.142 зворот -143). Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого права та інтересу. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості. На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Ст. 77 ЦПК України, встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Ч.1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що - кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. У справі Bellet v. France Суд зазначив, що"стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права". Статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Федоренко проти України" від 01.06.2006 року здійснено тлумачення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, де сформулював правову позицію про те, що право власності може бути "існуючим майном" АБО "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи «законними сподіваннями» отримання права власності. Також, аналогічна правова позиція щодо права власності особи сформульована Європейським судом з прав людини і в справі № 44277/98 "Стреч проти Сполученого Королівства" від 24.04.2003 року. Таким чином, вказані вище заборони порушують права позивача, як власника. Суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved