Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-16 00:00:00

Позивач звернулась до Франківського районного суду м. Львова із позовом, у якому просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 20.12.2017 року Сихівським районним у місті Львові відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 611. Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 20.11.2024 указану позовну заяву залишено без руху, встановлено процесуальний строк для усунення недоліків. У визначений судом строк, 22.11.2024 (вх.№34520/24) від позивача на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 27.11.2024 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням та викликом сторін (а.с. 28-29). Позовна заява мотивована тим, що у подружжя спільне життя не склалось, внаслідок чого подружні відносини значно погіршились, спільне життя стало неможливим через відсутність взаєморозуміння та наявність різних поглядів на сімейне життя. Позивач зазначає, що через відсутність спільних інтересів та втрату почуття поваги та любові один до одного, у подружжя поглибились конфлікти, свідками яких ставали їх спільні діти. Вважає, що відповідач фактично самоусунувся від виконання сімейних обов`язків, подружжя фактично більше року припинило шлюбні відносини та ведення спільного господарства, відтак їх примирення неможливе. Тому збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та їхнім дітям, у зв`язку із чим просить суд позовні вимоги задовольнити. У судове засідання, призначене на 17.01.2025, сторони не з`явились. У матеріалах справи міститься заява позивача про розгляд справи без її участі та підтримку позовних вимог (а.с. 27). Крім цього, 09.01.2025 від відповідача на адресу Франківського районного суду м. Львова також надійшла заява про проведення розгляду справи за його відсутності із зазначенням про відсутність заперечень щодо розірвання шлюбу (а.с.\~33). За таких обставин суд дійшов висновку про проведення розгляду справи за відсутності сторін на підставі наявних у справі даних чи доказів, достатніх для постановлення рішення. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 20.12.2017 Сихівським районним у місті Льовові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області вбачається, що [PERSON] , [INFO] , громадянин України, уродженець міста Хмельницький, Хмельницької області та [PERSON] , [INFO] , громадянка України, уродженка міста Суми, Сумської області перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20.12.2017, про що зроблено актовий запис № 611 (а.с. 4). Під час\~шлюбу у\~сторін народились\~діти:\~син,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~що підтверджується\~копією свідоцтва\~про народження\~серії [NUMBER] ,\~актовий запис\~№538\~та донька,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~що підтверджується\~копією свідоцтва\~про народження\~серії [NUMBER] ,\~актовий запис\~№539 (а.с. 5, 6). Позивач стверджує, що шлюбні відносини між подружжям припинилися, сімейні відносини сторонами не підтримуються понад рік, спільне господарство не ведеться. Відповідач своїх заперечень не надав, викладеного позивачем не спростовував. Частиною 1\~ст. 51 Конституції України\~закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.\~Стаття 24 Сімейного кодексу України\~(далі\~СК України) визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Статтею 56 СК України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб. Згідно ч. 1\~ст. 112 СК України\~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. За приписами частини другої цієї ж статті суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Зазначене вище узгоджується із правовою позицією Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду викладеною у постанові № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19) від 15.01.2020. Відповідно до п. 10\~Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що їх подальше спільне життя подружжя збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, збереження шлюбу є неможливим. Спорів щодо місця проживання дітей та з приводу поділу майна сторони не мають. Відповідно\~ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач під час розгляду справи про бажання відновити своє дошлюбне прізвище суд не повідомляла. Враховуючи зазначені позивачем причини розірвання шлюбу, характер їх відносин, наполягання на розірванні шлюбу, твердження, що збереження сім`ї неможливо суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема у разі задоволення позову\~на відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті, зокрема, якщо позивачем є військовослужбовець. Оскільки позивач [PERSON] звільнена від сплати судового збору, його на користь держави слід стягнути з відповідача. На підставі наведеного та

Outcome: approved