Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-22 00:00:00

01 липня 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради про встановлення факту родинних відносин між спадкоємцем та спадкодавцем, та встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Позовна заява мотивована тим, що [INFO] померла рідна тітка позивача, сестра його батька [PERSON] , [INFO] , після смерті якої відкрилася спадщина на спадкове майно, що складається з житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] . Постановою державного нотаріуса Першої Криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Шабліян Є.М. від 07.05.2024 відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , у зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують родинні стосунки з померлою. Батьки позивача [PERSON] та [PERSON] не займалися його вихованням та утриманням, на теперішній час померли. Батько у свідоцтві про народження записаний відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, а мати рішенням суду була позбавлена батьківських прав. [PERSON] займалася утриманням та вихованням позивача, його сестрами та братами, у зв`язку з чим він змінив своє прізвище з [PERSON] на [PERSON] . Позивач проживав усе життя з тіткою однією сім`єю, останні роки здійснював за нею догляд, перебував на обліку як отримувач компенсаційної виплати за надання соціальних послуг [PERSON] , як особі, яка не здатна до самообслуговування і потребувала постійної сторонньої допомоги. Посилаючись на вищевказані обставини, позивач просив суд встановити факт родинних відносин між ним та його тіткою [PERSON] , померлою [INFO] , та факт їх проживання однією сім`єю більше п`яти років до дня відкриття спадщини. Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, заяву підтримав у повному обсязі. Представниця відповідача [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляду справи без участі представника, покладалася на думку суду, просила суд винести законне рішення за умови наявності усіх необхідних документів та доведення обставин справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що випискою з рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області № 2-674/96 від 05.07.1996, [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Дітей передано органу опіки та піклування. Рішенням виконавчого\~комітету Довгинцівської\~районної ради\~народних депутатів\~м.\~Кривого Рогу\~Дніпропетровської області\~від 18.08.1995\~№ 254/4,\~призначено [PERSON] опікуном над неповнолітніми [PERSON] , 1981 року народження, [PERSON] , 1983 року народження, [PERSON] , 1992 року народження, [PERSON] , 1994 року народження. Також, рішенням виконавчого комітету\~Довгинцівської районної\~в місті\~ради від\~17.02.2010\~№ 67,\~надано неповнолітньому [PERSON] , [INFO] , статус дитини сироти. Довідками квартального комітету № 57 від 22.03.2004, та від 12.01.2007 встановлено, що [PERSON] разом з підопічними дітьми [PERSON] , 1983 року народження, [PERSON] , 1992 року народження, [PERSON] , 1994 року народження, [PERSON] , 1981 року народження, проживають за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] належить на праві приватної власності 2/5 частини будинку [ADDRESS] , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно комунального підприємства «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» від 27.12.2004. Згідно свідоцтва про смерть, виданого Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [INFO] померла [PERSON] . Позивач змінив прізвище з [PERSON] на [PERSON] , що встановлено свідоцтвом про народження, виданого Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 13.03.2024, та свідоцтвом про зміну імені, виданого Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 17.02.2024. Постановою державного нотаріуса Першої Криворізького державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Шабліян Є.М. від 07.05.2024, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] [PERSON] , для встановлення факту родинних стосунків з померлою. Матеріалами спадкової справи № 91/2024, заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] встановлено, що з заявою про прийняття спадщини звернувся лише позивач. Відповідно до п. 1 ч. 2\~ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Пунктом 7\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995, визначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Виникнення особистих, майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами, які підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце (неможливість поновлення втраченого документа або виправлення наявних у ньому помилок тощо), тому допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника. При вирішенні питання про встановлення факту родинних відносин, суд виходить з фактичних, встановлених в судовому засіданні обставин. Суд враховує, що законодавчо питання врегульовано положеннями Цивільного кодексу України щодо сприяння у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для підтвердження такого факту. Позивачем заявлено одну із вимог про встановлення факту родинних відносин з його тіткою [PERSON] , померлою [INFO] , однак дослідженими письмовими матеріалами справи суду не доведено заявленого факту. Згідно свідоцтва про народження позивача, виданого Довгинцівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), його батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, що встановлено Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. У позові позивач зазначив, що його батьком є рідний брат [PERSON] [PERSON] , та родинні відносини між братом та сестрою підтверджуються свідоцтвами про народження та свідоцтвом про розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] . Однак, позивачем не доведено того факту, що [PERSON] є його батьком, оскільки у свідоцтві про народження батьком значиться [PERSON] . Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином суд\~встановив,\~що позивачем\~не надано\~достатніх,\~належних та\~допустимих доказів,\~які б\~підтверджували факт\~того,\~що[PERSON] була його рідною тіткою по лінії батька, оскільки жодних даних з приводу спорідненості позивача з братом [PERSON] [PERSON] матеріали справи не містять, а тому в цій частині позову слід відмовити за недоведеністю заявлених вимог. Разом з тим, вимога позивача про встановлення факту проживання позивача з [PERSON] однією сім`єю більше п`яти років до дня відкриття спадщини підлягає задоволення з огляду на наступне. [PERSON] перебував на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення виконкому Центрально-Міської районної у місті ради, як отримувач компенсаційної виплати, призначеної з 01.04.2023 по 31.03.2023 за надання соціальних послуг [PERSON] , особі яка нездатна до самообслуговування і потребує постійної сторонньої допомоги, внаслідок наявності когнітивних порушень, що підтверджується висновком комунального некомерційного підприємства Центру первинної медико-санітарної допомоги Криворізької міської ради від 01.04.2022, довідками Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради від 07.04.2022 № 1863, та від 18.05.2023 № 1841. Актом про встановлення факту проживання посвідченого квартальним комітетом № 57 від 05.09.2024 встановлено, що [PERSON] починаючи з 1997 року по сьогоднішній день проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Згідно зі статтями 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. В основі спадкування за законом знаходиться принцип черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Згідно з частиною другою статті 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Якщо вимога про встановлення факту проживання осіб однією сім`єю заявлена у зв`язку з таким проживанням не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, відповідні відносини є спадковими і до них слід застосовувати статтю 1264 ЦК України. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 18 вересня 2023 року у справі № 582/18/21 (провадження № 61-20968сво21). Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. У постанові Верховного Суду від 24 червня 2021 року у справі № 694/646/20 (провадження № 61-5208св21) зазначено, що для встановлення факту проживання однією сім`єю, тобто доведення існування передбачених статтею 1264 ЦК України підстав для визнання особи спадкоємцем четвертої черги, необхідні докази, які доводили б у всій сукупності факти щодо ведення особами спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, спільних витрат, взаємних прав та обов`язків. Про спільне проживання можуть свідчити наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року у справі № 582/18/21 (провадження № 61-20968сво21). Надані позивачем докази спільного проживання зі спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю більше п`яти років до дня відкриття спадщини суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані зі встановленими фактичними обставинами справи. На підставі наведеного та

Outcome: partial