Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-28 00:00:00

у вересні 2024 року ТОВ «ФК «Процент» (далі - позивач) звернулось до суду з цим позовом. В обґрунтування вимог позивач зазначив, що 11 грудня 2023 року між ТОВ «ФК «Процент» та [PERSON] (далі - відповідач) укладений кредитний договір № 3510-1670-2, на підставі якого відповідач отримала кредит у розмірі 5 000,00 гривень, строком на 365 днів (до 10 грудня 2024 року), шляхом переказу на її платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ «КБ «Приватбанк», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,5 % від суми кредиту за кожен день користування (1277,5% річних). Кредитний договір укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на вебсайті в мережі Інтернет https://procent.com.ua та підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Електронний підпис з одноразовим ідентифікатором 858278 направлявся відповідачу 11 грудня 2023 року о 12:24:21 год шляхом надсилання повідомлення на мобільний номер [NUMBER] , зазначений в Кредитному договорі та ITC. Позивач указує, що починаючи з 16 грудня 2023 року відповідач має обов`язок незалежно від пред`явлення вимоги Позивачем повернути всю заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом, однак в порушення зобов`язань не сплачує її. Відповідач своєчасно не сплатила нараховані відсотки відповідно до Графіку платежів, в зв`язку з чим виникла заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом починаючи з 16 грудня 2023 року, порушує умови Кредитного договору, не виконує взятих на себе зобов`язань. Позивач звертає стягнення виключно на прострочені до оплати проценти за користування кредитом за період з 16 грудня 2023 року по 01 вересня 2024 року. Таким чином позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, а також судові витрати у виді сплаченого судового збору та витрат на правову допомогу. Постановленою суддею ухвалою від 10 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначене судове засідання. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи у його відсутність, у якому підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, а у разі неявки у судове засідання відповідача - ухвалити рішення у заочному порядку. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлена своєчасно, причини неявки суду не повідомила. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Відзиву на позов у встановлений судом строк відповідач не надала. У зв`язку з повторною неявкою у судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача, вважає за можливе, проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом установлено, що 11 грудня 2023 року між ТОВ «ФК «Процент» та [PERSON] укладений кредитний договір № 3510-1670-2, шляхом його підписання електронним цифровим підписом, на підставі якого відповідач отримала кредит у розмірі 5 000,00 гривень, строком на 365 днів (до 10 грудня 2024 року), шляхом переказу на її платіжну картку № [NUMBER] , зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,5 % від суми кредиту за кожен день користування (1277,5% річних). Кредитний договір укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на вебсайті в мережі Інтернет https://procent.com.ua та підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Електронний підпис з одноразовим ідентифікатором 858278 направлявся відповідачу 11 грудня 2023 року о 12:24:21 год шляхом надсилання повідомлення на мобільний номер [NUMBER] , зазначений в Кредитному договорі /а.с.6-10/. Також між сторонами погоджено Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача, графіку платежів та реальної річної процентної ставки за Кредитним договором № 3510-1670-2 від 11 грудня 2023 року та Інформаційне повідомлення, яке є Додатком № 2 до Кредитного договору № 3510-1670-2 від 11 грудня 2023 року /а.с.10 зворот-11 зворот, 12, зворот/. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу кредитні кошти у вищевказаному розмірі, що підтверджується копією квитанції від 11 грудня 2023 року про перерахування коштів у сумі 5\~000,00 грн з призначенням платежу «перерахування коштів за договором 3510-1670-2 віл 11 грудня 2023 року на умовах фінансового кредиту» /а.с.13/. У порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, допустила прострочення повернення кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості. Внаслідок порушення відповідачем зобов`язань зі своєчасного погашення заборгованості за кредитом, станом на 01 вересня 2024 року, її заборгованість перед позивачем становить 51\~375,00 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 5\~000,00 грн та заборгованості по процентам 46\~375,00 грн /а.с.17/. Отже, відповідачем порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. Вирішуючи спір, суд ураховує такі положення законодавства, що регулюють спірні правовідносини. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як установлено у ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною 1 статті 1050 ЦК України установлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Враховуючи вищевикладене, перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості на відповідність положенням укладеного між сторонами договору, а також ураховуючи принцип диспозитивності, суд дійшов висновку, що наявні підстави для задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості по нарахованим та несплаченим процентам за Кредитним договором у розмірі 46\~375,00 грн. Також, у позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача на його користь судові витрати, в тому числі на професійну правничу допомогу в розмірі 10\~000,00 грн. Згідно зі ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу стороною позивача надано суду: договір № 03/06/2024 про надання юридичних послуг від 03 червня 2024 року /а.с.29-30 зворот/, акт приймання-передачі наданих послуг № 2 від 24 липня 2024 року до Договору № 03/06/2024 про надання юридичних послуг від 03 червня 2024 року, з якого вбачається підготовка позовних заяв про стягнення заборгованості по боржникам ТОВ «ФК «Процент» на загальну суму 80\~000,00 грн /а.с.33/, витяг з реєстру № 1 від 24 липня 2024 року до Акту приймання-передачі наданих послуг № 2 від 24 липня 2024 року до Договору № 03/06/2024 про надання юридичних послуг від 03 червня 2024 року, з якого вбачається підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості з [PERSON] за вищевказаним кредитним договором та складання адвокатського запиту про витребування доказів по боржнику [PERSON] загальною вартістю 10\~000,00 грн /а.с.34/, платіжну інструкцію кредитного переказу коштів від 25 липня 2024 року № 741 на суму 80\~000,00 грн /а.с.35/, які в сукупності вказують на сплату позивачем адвокатові грошових коштів, у тому числі і 10\~000,00 грн, пов`язаних зі справою. Пунктом 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справ № 755/9215/15-ц, зазначено що, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальних адвокатських витрат (встановлення їхньої доцільності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, фінансового стану обох сторін. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Водночас, на думку суду, понесені позивачем витрати на правничу допомогу у розмірі 10\~000,00 грн не є співмірними ціні позову, складності вирішеного судом питання та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), оскільки справа є малозначною, розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження. За таких обставин позов, з урахуванням п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, в частині стягнення судових витрат підлягає задоволенню частково, на суму 6 000,00 грн. Також, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 141 ЦПК України в зв`язку з задоволенням основної вимоги позову судовий збір покладається на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial