Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-27 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якої діє представник [PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 25 вересня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції у Київській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 500. Сторони мають спільну дитину: [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що після офіційної реєстрації шлюбу між сторонами виникли суттєві непорозуміння, що призвели до втрати взаєморозуміння, взаємоповаги та довіри. Відносини між подружжям погіршилися, вони стали чужими один для одного. Спільні інтереси відсутні, спільне господарство не ведеться, кожен проживає окремо та за власні кошти. Будь-які спроби налагодити шлюбні відносини не дали результату. Зазначає, що шлюбні відносини фактично припинені, примирення між сторонами неможливе, а подальше спільне життя суперечить інтересам позивача. Тому, позивач просить суд розірвати шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] , 25 вересня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 500. Ухвалою суду від 19 листопада 2024 року за позовом було відкрито провадження та справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін. Позивач у судове засідання не з`явилася. Від представника позивача, адвоката Григоришиної В.В. надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань, письмових пояснень / відзиву щодо заявлених позовних вимог від відповідача до суду не надійшло. Відповідно до ч.ч. 3, 5, 8 ст. 128 ЦПК України, судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Враховуючи вимоги даної норми закону, суд вважає повідомлення відповідача про час розгляду справи належним. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з повторною неявкою відповідача та відсутністю заперечень позивача на заочний розгляд справи, суд вважає можливим,

Outcome: approved