Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-28 00:00:00

Позивачі в позові вказують, що згідно свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого 18 липня 1980 року виконкомом Калинівської міської ради народних депутатів на підставі рішення виконкому Калинівської районної ради народних депутатів Вінницької області\~ від 15.07.1980 року цілий жилий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по [ADDRESS] , належав колгоспному двору, головою якого являлася [PERSON] . Вказане свідоцтво було зареєстроване [PERSON] в Вінницькому обласному об`єднаному бюро техінвентаризації 29.08.1980 в реєстровій книзі № 7 за реєстром 1488. Свідоцтво про право власності на даний будинок з господарськими будівлями, розташований по [ADDRESS] було видане колгоспному двору, головою якого була [PERSON] , [INFO] , в той період, коли існували колгоспні двори згідно діючого на той момент ЦК УРСР в редакції 1963 року. Отже, житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] станом на 15 квітня 1991 року, на день припинення існування колгоспного двору, належав на праві спільної власності в рівних частках голові та членам колгоспного двору. Відповідно до довідки Калинівської міської ради № 1031 від 02.12.2024 року станом на 15.04.2021 року склад колгоспного двору по [ADDRESS] був наступний: Голова двору [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована в даному дворі з 12.10.1975 року по даний час; Чоловік - [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований в даному дворі з 12.10.1975 року по даний час; Донька [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована в даному дворі з 12.10.1975 року по 07.10.1998 рік; [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована в даному дворі з 12.10.1975 року по 18.02.1994 року, з 25.06.1996 року по теперішній час. За таких обставин, розмір частки члена колгоспного двору слід визначати, виходячи з рівності часток усіх його членів, у зв`язку з чим кожному із позивачів, як члену колгоспного двору станом на 15.04.1991 року належить по 1/4 в майні колгоспного двору, а саме в житловому будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] , як таким, що не втратили право на частку в його майні. В даний час, позивачка [PERSON] , має намір оформити допомогу на відшкодування пошкодженого майна, оскільки внаслідок військової агресії РФ будинок був ушкоджений. Коли позивач звернулася до державного реєстратора прав на нерухоме майно у Центрі надання адміністративних послуг Калинівської м/р Вікторії Бохонко, то отримала рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій, оскільки заявлене речове право не підлягає державній реєстрації так як відповідно до наданого позивачем свідоцтва про право власності на будинок житловий будинок не є її особистою власністю, а належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . Рішення № 76187219 від 20.11.2024 про відмову долучено до матеріалів справи. Оскільки будь які зміни до вказаного вище свідоцтва про право власності на будинковолодіння, що віднесено до категорії колгоспного двору внести неможливо, позивачі вимушені звернутися до суду з даним позовом. Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилися, однак в матеріалах справи наявна заява, відповідно до якої вони позовні вимоги підтримують повністю та просить справу розглянути у їх відсутність. Відповідач уповноважений представник Калинівської міської ради Вінницької області Трохименко М.В. в підготовче засідання не з`явився, надавши письмову заяву, де просить справу розглянути за їх відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити з таких підстав. Так, згідно свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого 18 липня 1980 року виконкомом Калинівської міської ради народних депутатів на підставі рішення виконкому Калинівської районної ради народних депутатів Вінницької області\~ від 15.07.1980 року цілий жилий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по [ADDRESS] , належав колгоспному двору, головою якого являлася [PERSON] . Вказане свідоцтво було зареєстроване [PERSON] в Вінницькому обласному об`єднаному бюро техінвентаризації 29.08.1980 в реєстровій книзі № 7 за реєстром 1488. Свідоцтво про право власності на даний будинок з господарськими будівлями, розташований по [ADDRESS] було видане колгоспному двору, головою якого була [PERSON] , [INFO] , в той період, коли існували колгоспні двори згідно діючого на той момент ЦК УРСР в редакції 1963 року. Відповідно до вимог ст. 7 Конституції СРСР колгоспним двором є родинно-трудове об`єднання осіб, всі або більшість працездатних членів якого є членами колгоспу, беруть участь особистою працею в колгоспному виробництві, отримують основні доходи від суспільного господарства колгоспу, і, крім того, ведуть особисте підсобне господарство на присадибній земельній ділянці. Згідно затверджених ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року № 11215 «Вказівок по веденню по господарського обліку в сільських радах народних депутатів», визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в по господарській книзі та відомості щодо членів колгоспного двору, що має правове значення, було покладене на сільські ради. Відповідно до ст.ст. 120. 123 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало членам на праві сумісної власності. Розмір частки члена двору встановлюється з рівності часток усіх членів двору. Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули із членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Тобто усі члени колгоспного двору, які були такими станом на 15 квітня 1991 року, мали право спільної сумісної власності на майно колгоспного двору. Отже, житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] станом на 15 квітня 1991 року, на день припинення існування колгоспного двору, належав на праві спільної власності в рівних частках голові та членам колгоспного двору. Відповідно до довідки Калинівської міської ради № 1031 від 02.12.2024 року станом на 15.04.2021 року склад колгоспного двору по [ADDRESS] був наступний: Голова двору [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована в даному дворі з 12.10.1975 року по даний час; Чоловік - [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований в даному дворі з 12.10.1975 року по даний час; Донька [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована в даному дворі з 12.10.1975 року по 07.10.1998 рік; [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована в даному дворі з 12.10.1975 року по 18.02.1994 року, з 25.06.1996 року по теперішній час. За таких обставин, розмір частки члена колгоспного двору слід визначати, виходячи з рівності часток усіх його членів, у зв`язку з чим кожному із позивачів, як члену колгоспного двору станом на 15.04.1991 року належить по 1/4 в майні колгоспного двору, а саме в житловому будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] , як таким, що не втратили право на частку в його майні. В даний час, позивачка [PERSON] , має намір оформити допомогу на відшкодування пошкодженого майна, оскільки внаслідок військової агресії РФ будинок був ушкоджений. Коли позивач звернулася до державного реєстратора прав на нерухоме майно у Центрі надання адміністративних послуг Калинівської м/р Вікторії Бохонко, то отримала рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій, оскільки заявлене речове право не підлягає державній реєстрації так як відповідно до наданого позивачем свідоцтва про право власності на будинок житловий будинок не є її особистою власністю, а належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . Рішення № 76187219 від 20.11.2024 про відмову долучено до матеріалів справи. Оскільки будь які зміни до вказаного вище свідоцтва про право власності на будинковолодіння, що віднесено до категорії колгоспного двору внести неможливо, то єдиним способом відновлення прав позивачів є звернення до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved