Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та дружини. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем 24.06.2021 вона зареєструвала шлюб, в якому в них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . З часом сімейне життя погіршувалося, що призвело до фактичного розпаду сім`ї та припинення шлюбних відносин, що послугувало для звернення з відповідним позовом до суду про розірвання шлюбу. Після фактичного розпаду сім`ї дочка [PERSON] залишилася проживати разом з нею та перебуває на її утриманні, а відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому позивач ставить питання про стягнення аліментів в примусовому порядку. Також, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання, оскільки вона здійснює догляд за дитиною, яка не досягла трирічного віку, при цьому просить врахувати, що вона є особою з інвалідністю з дитинства ІІ групи захворювання та потребує постійного лікування, що також тягне додаткові витрати, тому у поданому позові просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі частини всіх видів його доходу до досягнення дитиною повноліття, та на її утримання в розмірі частини всіх видів його доходу до досягнення дитиною трирічного віку. Ухвалою судді від 09.12.2024 у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Станом на 21.01.2025 від відповідача [PERSON] відзиву на позовну заяву не надходило. У відповідності до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Із досліджених доказів встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24.06.2021та від вказаного шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , батьком якої є відповідач [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . На час звернення з позовом до суду сторони проживають окремо, дочка [PERSON] проживає з позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та перебуває на її утриманні, що підтверджується Довідкою № 36 від 04.12.2024, виданою ОСББ «Європейський квартал». Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Згідно ч.1 ст.182 СК України - при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. З урахуванням викладеного, враховуючи, що відповідач є особою працездатною, підтвердження щодо будь-яких обмежень, щодо можливості працювати та отримувати дохід, він не надав, суд вважає за можливе стягувати з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку. Стягнення аліментів у такому розмірі відповідатиме вимогам закону та в першу чергу інтересам дитини та не порушить прав сторін. Разом з тим, згідно з ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, право дружини на утримання виникає за наявності складу таких юридичних фактів: 1) вагітність або проживання з нею дитини, яка не досягла трьох років; 2) походження дитини від чоловіка (кровне споріднення) або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення, факт біологічного походження); 3) здатність чоловіка надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що спільна дитина сторін не досягла 3-х річного віку та проживає з позивачем. При цьому, суд враховує, що відповідно до ст. 84 СК України для задоволення вимоги про стягнення аліментів подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Визначаючи розмір аліментів суд дійшов наступного висновку. Як встановлено ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. В першу чергу суд виходить з матеріального і сімейного стану платника та одержувача аліментів. Суд зауважує, що право на утримання у дружини-матері існує паралельно із правом дитини на утримання і не залежить від нього. Тобто, з чоловіка-батька дитини аліменти можуть одночасно стягуватися за двома правовими підставами: на дружину, як з чоловіка, і на дитину, як з батька. У Сімейному кодексі України не встановлено ні мінімального, ні максимального розмірів аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. А тому, суд при визначенні розміру коштів, що належить стягнути як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у результаті їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. При цьому, суд у першу чергу виходить з прожиткового мінімуму й життєвих потреб особи. Аліменти мають бути достатніми й співрозмірними з огляду на цілі зобов`язання по утриманню. Суд вважає за можливе стягувати аліменти з [PERSON] на утримання [PERSON] до досягнення дочкою [PERSON] трьохрічного віку, а саме до [INFO] , в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку. Статтею 79 та ч. 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину та на одного з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів 25.11.2024, тому суд вважає за необхідне стягувати аліменти, починаючи з дня звернення з позовом до суду - з 25.11.2024. Судові витрати по сплаті судового збору за дві позовні вимоги по 1211,20 грн. за кожну, в загальному розмірі 2422,40 грн., відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь держави. На підставі наведеного та ст. 77, 79, 80, 84, 91, 180, 182, 183 СК України,

Outcome: partial