Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про надання обмежувального припису. Заяву мотивує тим, що вона \~з 2022\~року перебувала\~ у\~шлюбі з\~ [PERSON] ,\~з який\~01.10.2024\~року було\~розірвано.\~З травня\~2024\~року вона\~з їхнім\~спільним сином,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~стала проживати\~на постійній\~основі у\~своєї матері\~ [PERSON] \~в [ADDRESS] . Під час спільного проживання з [PERSON] , який відносно неї вчиняв домашнє фізичне та психологічне насилля, постійно підіймав на неї руку, штовхав неї та давав ляпаси, висловлювався нецензурною лайкою, завдавав їй тілесних ушкоджень, внаслідок чого вона декілька разів викликала поліцію. 28.05.2023 року складено протокол про адміністративне правопорушення серія ВАБ №758865за ч.1 ст.173-2 КУпАП відносно [PERSON] та 25.09.2023 року Березанським міським судом Київської області винесено постанову по справі №356/545/23, в якій суд вбачає склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП в діях [PERSON] . Вони розлучились, однак [PERSON] все рівно продовжує вчиняти домашнє насилля, тероризує та не залишає її у спокої, весь час її переслідує і перебуває в неадекватному роздратованому та іноді нетверезому стані, в зв`язку з чим вона постійно відчуває на собі його психологічний тиск, боїться за свою безпеку та безпеку її дитини. Кожної зустрічі він розпочинає сварки та ображає її нецензурними словами, штовхає її та погрожує фізичною розправою, свідомо шкодить майно господарства її матері, вночі сигналить та світить у вікна будинку фарами автомобіля, через що не дає спокійно відпочивати їй, синові та її матері, сусідам, внаслідок чого їй завдана психологічна шкода. Вони не можуть спокійно з ним спілкуватися, так як вона боїться за своє здоров`я та здоров`я її сина, погрози фізичною розправою від нього надходять регулярно, погрожує їй також через соціальні мережі, месенджери, пише їй смс-повідомлення, в яких містяться погрози до неї та її сім`ї нецензурною лайкою. Кривдник постійно безпідставно скаржиться на неї до поліції, органів опіки та піклування, суду, чим самим вчиняє домашнє насильство психологічного характеру. 08.08.2023 року винесений працівниками поліції м. Суми терміновий заборонний припис стосовно кривдника [PERSON] відносно постраждалої [PERSON] (заявниці), під час перебування на стаціонарному лікуванні з дитиною в лікарні в м. Сумах, колишній чоловік приїхав та поводив себе неадекватно в палаті хворого сина, кричав, лаявся та штовхав її. Їй неодноразово доводилось викликати працівників поліції, звертатись до дільничного офіцера поліції. Її колишній чоловік протягом року вчиняв по відношенню до неї домашнє насильство та сварки близько 20 разів, що підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП та заборонним припис відносно нього, які він все одно ігнорує та вчиняє домашнє насильство відносно неї. Також,\~в наслідок\~неправомірних дій\~ [PERSON] ,\~відносно останнього\~до Буринського\~районного суду\~Сумської області\~було направлено\~матеріали кримінального\~провадження за\~відомостями внесеними\~до ЄРДР\~№1202320545000361\~від 25.08.2023\~року,\~за ознаками\~кримінального правопорушення\~передбаченою ч.2\~ст.162\~КК України,\~яке зараз перебуває на розгляді в суді. Незважаючи на припис, кривдник наближається до неї та вчиняє домашнє насильство, вона дуже боїться за своє здоров`я та життя своєї дитини. Останнього разу, 03.01.2025 року [PERSON] з`явився за її місцем проживання вчинивши неправомірні дії та домашнє насильство, а саме: вночі сигналив гудком автомобіля дуже довго та світив у вікна будинку фарами автомобіля, про що було складено протокол за ч.1 ст.173-2 КУпАП, який направлений для розгляду до Буринського районного суду. 10.01.2025 року він знов вчинив неправомірні дії: вибив ворота до господарства її матері, розбив віконне скло у будинку в кімнаті, де в цей час перебував їх син разом із нею, розбив фару у вантажному автомобілі, що знаходився у господарстві (дворі), це порушення зареєстровано до журналу ЄО Конотопського РВП за №45 від 10.01.2025 року. Кривдник приїздив на автомобілі в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, що підтверджується зареєстрованою справою №574/26/25 Буринським районним судом Сумської області. Таким чином, вважає, що вона є особою, яка зазнала домашнього насильства та потребує захисту. На підставі викладеного, просить видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] на максимальний термін, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: заборонити [PERSON] перебувати в місці проживання (перебування) [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та інших місцях її перебування; заборонити [PERSON] і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб; заборонити [PERSON] вести листування, телефонні переговори з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 27.01.2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні з повідомленням заявника та заінтересованої особи. Учасники справи, були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явились. Заявниця [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій заяву підтримала повністю. Заінтересована особа [PERSON] про причини неявки суду не повідомив. Згідно ч.1 ст.350-5 ЦПК України неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. З врахуванням наведеного, суд визнав за можливе справу розглянути у відсутності учасників справи. Оскільки учасники справи у судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Розглянувши заяву та додані до неї матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який було зареєстровано 02.09.2022 року Березанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №131, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.18). Рішенням Буринського районного суду Сумської області від 01.10.2024 року, яке набрало законної сили 01.11.2024 року, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 02.09.2022 року Березанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №131. З витягу з ЄРДР вбачається, що 25.08.2023 року, за заявою [PERSON] , [INFO] , в ЄРДР зареєстровано кримінальне провадження №12023205450000361 за ч.2 ст.162 КК України за фактом незаконного проникнення, 25.08.2023 року близько 9 год., [PERSON] , [INFO] , на територію господарства заявниці [PERSON] , мешканки [ADDRESS] , та спричинення їй тілесних ушкоджень. Згідно витягу з Реєстру Буринської територіальної громади №2025/000441185 від 13.01.2025 [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Постановою Березанського міського суду Київської області від 25.09.2023 року адміністративну справу відносно [PERSON] , [INFO] , за ч.1 ст.173-2 закрито на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП за закінченням строків накладення адміністративного стягненн. Із вказаної постанови, вбачається, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 758865 від 28.06.2023 [PERSON] о 11 годині 00 хвилин 22.06.2023 за місцем свого проживання вчинив відносно своєї дружини [PERSON] домашнє насильство фізичного та психологічного характеру, тобто умисні дії фізичного та психологічного характеру, а саме штовхав та ображав її нецензурною лайкою. Також за змістом постанови суд дійшов висновку про наявність в діях [PERSON] складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП. Згідно копії довідки ВПД №1 (м. Буринь) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області №975/61 від 13.01.2025 року гр. [PERSON] , [INFO] , жителька: [ADDRESS] являється постраждалою особою від вчинення домашнього насильства в сім`ї з боку її колишнього чоловіка [PERSON] , [INFO] , який на даний час перебуває на обліку у ВПД №1 (м. Буринь), як особа, що вчиняє домашнє насильство в сім`ї кривдник. 03.01.2025 року відносно [PERSON] було складено адміністративний протокол за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП. 25.08.2023 за фактом вчинення незаконного проникнення [PERSON] до господарства розташованого за адресою: [ADDRESS] слідчим відділом Конотопського РВП було внесено відомості до ЄРДР за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.162 КК України, на даний час дане кримінальне провадження знаходиться на розгляді в Буринському районному суді. 10.01.2025 року [PERSON] за адресою [ADDRESS] знов вчинив неправомірні дії, а саме: пошкодив вхідні ворота до господарства, розбив віконне скло будинку та вантажного автомобіля, який знаходився в господарстві. Даний факт було зареєстровано до журналу ЄО Конотопського РВП за №475 від 10.01.2025 по якому на даний час проводиться перевірка. Проведення перевірки за вказаним фактом підтверджується копіями матеріалів, зареєстрованих в журналі ЄО Конотопського РВП за №845 від 10.01.2025 року. Зокрема, згідно рапорту помічника чергового Конотопського РВП ГУНП в Сумській області Прокопенка Р.М. 10.01.2025 року о 19:56 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 10.01.2025 о 19:55 за адресою: [ADDRESS] , колишній чоловік вибив ворота та вікна. Дані про заявника у вказаному рапорті відсутні, однак номер телефону з якого надійшов виклик, відповідає номеру телефону [PERSON] , зазначеному нею у заяві про видачу обмежувального припису. З супровідних листів ВПД №1 (м. Буринь) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області №7 від 06.01.2025 року та від 13.01.2025 року вбачається, що на адресу Буринського районного суду Сумської області направлено матеріали про адміністративне правопорушення відносно громадянина [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] , щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП. Надана заявницею копія постанови Березанського міського суду Київської області від 11.07.2023 року у справі №356/484/23, яка виготовлена з Єдиного державного реєстру судових рішень, судом до уваги не приймається, оскільки не містить даних про вчинення [PERSON] домашнього насильства відносно [PERSON] , а також про набрання нею законної сили. Роздруківки переписки в соціальні мережі, у вигляді скріншотів чату, які містяться в матеріалах справи, не дають можливості ідентифікувати осіб учасників, що вели переписку, тому вони не можуть бути належними доказами у справі. Відповідно до\~ст.350-1 ЦПК України\~заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу. Пунктом 1 ч.1\~ст.350-2 ЦПК України\~передбачено, що заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених\~Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Заінтересованими особами у справах про видачу обмежувального припису є особи, стосовно яких подано заяву про видачу обмежувального припису (ч.1\~ст.350-3 ЦПК України). Згідно з п.3, 14, 17 ч.1\~ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п.6 ч.1\~ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Відповідно до пункту 2 частини 1\~ст.24 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству»\~до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, серед іншого, належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Згідно з п.1 ч.1\~ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають постраждала особа або її представник. Відповідно до ч.2\~ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Частиною 3\~статті 26 цього Закону\~передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п.9 ч.1\~ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців (ч.4\~ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству») У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 756/3859/19 зазначено, що, враховуючи положення\~Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у\~Кодексі України\~про\~адміністративні\~правопорушення та\~КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частиною 2\~ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - батьки (мати, батько) і дитина (діти). Необхідною умовою для застосування судом до заінтересованої особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству є вчинення по відношенню до заявника домашнього насильства, що підлягає доказуванню. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.76, ч.1,\~2\~ст.77, ч.2 ст.78, ч.1 ст.95 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч.6 ст.81, ч.1 ст.89 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Приймаючи до уваги досліджені письмові докази, суд дійшов висновку про наявність обставин, які входять до предмету доказування у даній справі, та доведеності факту вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо [PERSON] , з якою раніше перебував у зареєстрованому шлюбі. Протидія насильству у сім`ї є одним із важливих напрямів суспільного розвитку. Вона розглядається не лише як соціальна проблема, а, насамперед, як проблема захисту прав людини. При здійсненні насильства в сім`ї відбувається порушення прав і свобод конкретної людини, що вимагає втручання з боку держави і суспільства. Невжиття своєчасних обмежувальних заходів щодо кривдника може призвести в подальшому до завдання шкоди здоров`ю потерпілої від насильства у сім`ї. Враховуючи надані докази, з огляду на встановлені судом обставини, заявниця, як жертва такого насильства, потребує захисту у порядку, передбаченому\~Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», тому суд доходить висновку про наявність підстав для видачі обмежувального припису. Разом з цим, захід тимчасового обмеження прав кривдника, який просить застосувати заявниця, у виді заборони [PERSON] перебувати в місці проживання (перебування) заявниці, відповідно до ч.2\~ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~застосовується у випадку спільного проживання (перебування) кривдника з постраждалою особою. Як встановлено судом [PERSON] та [PERSON] спільно не проживають. З урахуванням викладеного суд вважає, що в даному випадку дієвими та достатніми заходами будуть заборона кривднику наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою, а також заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею. Крім того, враховуючи наявність у [PERSON] та [PERSON] спільної малолітньої дитини, яка проживає разом із заявницею, суд не вбачає підстав для застосування заборони вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Також заявницею не обґрунтовано та не доведено необхідність видачі обмежувального припису на максимальний строк, визначений Законом, а тому суд вважає достатнім видати його на строк три місяці. Разом з цим, у випадку продовження кривдником протиправної поведінки відносно [PERSON] , вона не позбавлена права в порядку ст.350-7 ЦПК України звернутися до суду із заявою про продовження обмежувального припису. Враховуючи викладене, заява [PERSON] про видачу обмежувального припису підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч.3\~ст.350-5 ЦПК України\~судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, суд відносить на рахунок держави. Згідно вимог ч.4\~ст.350-6 ЦПК України\~рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Outcome: partial