Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-29 00:00:00

До Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: КЖЕП Центрального району м. Миколаєва, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Вимоги мотивовано тим, що з 24.12.2020 позивач уклав договір найму житла в будинку державного і комунального житлового фонду. Відповідачі вказані членами його сім`ї, однак фактично за зареєстрованою адресою не проживають. Дане створює певні проблеми у користуванні позивачу найманим житлом, оскільки впливає на розмір оплати комунальних послуг. А тому позивач звернувся з даним позовом до суду. Ухвалою суду від 11.11.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. 10 січня 202025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду. У судове засідання позивач не з`явився, однак уповноважив на представлення своїх інтересів представника адвоката Ремешевського Є.А. Представник позивача адвокат Ремешевський Є.А. позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, просив задовольнити позов. Третя особа КЖЕП Центрального району м. Миколаєва явку свого представника не забезпечила, заяв та клопотань суду не поступало. \~ \~ \~ \~Відповідачі повідомлялися судом про наявність у провадженні суду даної цивільної справи та призначення її до розгляду, однак рекомендовані поштові повідомлення повернулися з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», «за закінченням терміну зберігання». Отже, повідомлення відповідачів судом про розгляд справи є належним, на що вказав Верховний Суд у постанові від 13 травня 2024 року у справі №755/4829/23. Окрім того, використовуючи усі можливі та доступні заходи по виклику відповідачів, суд публікував оголошення на офіційному сайті Судової влади України. Однак, відповідачі до суду не з`явилися, правом на надання відзиву не скористалися. Згідно інформації Державної прикордонної служби України №19/3204/25 від 13.01.2025 виїхали за межі території України 10.01.2022. З урахуванням зазначеного суд вважає за можливе на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280, ст. 281 ЦПК України провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд ураховує наступне. Судом встановлено, що з 27 березня 2018 року відповідачі зареєстровані по [ADDRESS] . Дане підтверджується отриманими судом відповідями на запити щодо зареєстрованого місця проживання. Відповідно до рішення виконкому Миколаївської міської ради №811 від 09.09.2020 квартира [ADDRESS] прийнята до комунальної власності територіальної громади м. Миколаїв, що підтверджується копією даного рішення. 24.12.2020 між КЖЕП Центрального району м. Миколаєва та позивачем укладено договір №51 найму житла про безстрокове користування квартири [ADDRESS] . Наймачем вказано позивача, а відповідачів членами його сім`ї, що підтверджується копією договору. \~ \~ \~ \~Позивачем надано разом із позовом акт від 15.08.2024 за підписами сусідів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які підтвердили, що [PERSON] та [PERSON] не проживають в квартирі [ADDRESS] з 2020 року. Заочним рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 11.11.2020 між позивачем та [PERSON] розірвано шлюб. Згідно акту про не проживання особи за місцем реєстрації, виданого головою правління ОСББ «НІКОЛА-ГРД» 15.08.2024, [PERSON] та [PERSON] зареєстровані, але фактично не проживають з 2020 року в квартирі [ADDRESS] . Як зазначає представник позивача, відповідачі виїхали за межі кордону України. Даний факт підтверджується також інформаціє, витребуваної ухвалою суду в Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України №19/3204/25 від 13.01.2025, згідно якої [PERSON] та [PERSON] пересікли кордон України 10.01.2022 у напрямку виїзду. Особистих речей відповідачів у квартирі немає. Витрати на утримання квартири відповідачі не здійснюють, при цьому нарахування оплати за комунальні послуги здійснюється з урахуванням зареєстрованих осіб, що є надмірним тягарем для позивача. Окрім того, з урахуванням реєстрації відповідачів у квартирі, позивач не може реалізувати права, передбачені пунктами 2.2.1, 2,2.3, 2.2.8 договору найму. Отже, судом установлені фактичні обставини справи, яким відповідають\~правовідносини щодо користування громадянами житлом державного та комунального фонду, прав та обов`язків користувачів житлових приміщень, збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми мешканцями, щодо порядку визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, які врегульовані відповідними нормами\~Житлового кодексу України. Відповідно до\~ст. 47 Конституції України\~кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Статтею 9 ЖК України\~передбачено, що ніхто не може бути обмежений в праві користування житловим приміщенням інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом, житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони використовуються проти їх призначення або з порушенням прав інших громадян. Відповідно до\~ст. 64 ЖК України\~члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Згідно з ч. 1\~ст. 71 ЖК України\~при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців у випадках: 1) призову на строкову військову службу або направлення на альтернативну (невійськову) службу, а також призову офіцерів із запасу на військову службу на строк до трьох років - протягом усього періоду проходження зазначеної військової служби; призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період - протягом усього періоду проходження військової служби, а якщо під час її проходження вони отримали поранення, інше ушкодження здоров`я та перебувають на лікуванні в медичних закладах або потрапили в полон чи визнані безвісно відсутніми - на строк до дня, наступного за днем їх взяття на військовий облік у районних (міських) військових комісаріатах після звільнення з військової служби після закінчення ними лікування в медичних закладах, незалежно від строку лікування, повернення з полону, скасування рішення суду про визнання особи безвісно відсутньою чи ухвалення судом рішення про оголошення особи померлою; 2) тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв`язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання; 3) влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім`ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім`ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Якщо з будинку, квартири (їх частини) вибула дитина (діти) і членів її (їх) сім`ї не залишилося, це житло може бути надано за договором оренди іншому громадянину до закінчення строку перебування дитини (дітей) у дитячому закладі або до досягнення нею (ними) повноліття і повернення від родичів, опікуна чи піклувальника, в окремих випадках - до закінчення навчання в загальноосвітніх навчальних закладах усіх типів і форм власності, у тому числі для громадян, які потребують соціальної допомоги та соціальної реабілітації, а також в професійно-технічних чи вищих навчальних закладах або до закінчення строку служби у Збройних Силах України та інших військових формуваннях; 4) виїзду у зв`язку з виконанням обов`язків опікуна чи піклувальника, наданням батькам-вихователям житлового будинку або багатокімнатної квартири для створення дитячого будинку сімейного типу - протягом усього часу виконання таких обов`язків; 5) влаштування непрацездатних осіб, у тому числі дітей з інвалідністю, у будинку-інтернаті та іншій установі соціальної допомоги - протягом усього часу перебування в них; 6) виїзду для лікування в лікувально-профілактичному закладі - протягом усього часу перебування в ньому; 7) взяття під варту або засудження до арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк чи довічне позбавлення волі - протягом усього часу перебування під вартою або відбування покарання, якщо в цьому будинку, квартирі (їх частині) залишилися проживати інші члени сім`ї (ч. 3\~ст. 71 ЖК України). Згідно зі\~ст. 72 ЖК України\~визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку. За положеннями ч. 2\~ст. 65 ЖК України\~особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Відповідно до ч. 1\~ст. 156 ЖК України\~з урахуванням положень ч. 1\~ст. 405 ЦК України\~члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним в будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Згідно із\~ст. 405 ЦК України\~члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» судам роз`яснено, що у справах цієї категорії необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Наведене свідчить про те, що при вирішенні питання про втрату права на користування жилим приміщенням з`ясуванню підлягають термін відсутності такої особи та поважність причини цієї відсутності. На підставі викладеного, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та надавши їм оцінку, суд вважає, що позивач надав суду належні та допустимі, а в сукупності достатні докази на підтвердження факту, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані, але фактично не проживають з 2020 року в квартирі [ADDRESS] без поважних причин більше трьох років, сімейні відносини між ними припинені. Доказами протилежного зазначеному суд не володіє, а тому дійшов висновку про те, що позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню. Згідно положень\~ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача 1211,20 грн судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved