Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-27 00:00:00

представник позивача адвокат Дьякова Т.В. звернулася до суду з позовом до АТ «ПУМБ», в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 3201 від 27.01.2020, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., про стягнення з позивачки на користь відповідача заборгованості в сумі 16\~859,74 гривень. Позов обґрунтовує тим, що 27.01.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. вчинено виконавчий напис № 3201 від 27.01.2020 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «ПУМБ» заборгованості в сумі 16\~859,74 гривень. 07.02.2020 приватним виконавцем виконавчого округу міста Київ Клітченко О.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 61207042 з примусового виконання вказаного виконавчого напису. Того ж дня приватним виконавцем винесена постанова про арешт коштів боржника. 19.02.2020, 10.12.2020 та 04.02.2022 приватним виконавцем винесені постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Про наявність вказаного виконавчого провадження позивачка дізналася з АСВП та Єдиного реєстру боржників. Позивачка вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки приватний нотаріус вчинила спірний виконавчий напис на підставі пункту 2 Переліку документів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 № 1172, який на той момент був не чинним нормативно-правовим актом, під його вчинення не пересвідчилася у відсутності безспірної заборгованості боржниці перед стягувачем за кредитним договором № 85019579794 від 11.07.2014. У позивачки відсутня заборгованість перед АТ «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ» та АТ «ПУМБ» за кредитним договором № 85019579794 від 11.07.2014, оскільки до закінчення строку кредиту позивачка у повному обсязі повернула первісному кредитору АТ «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ» грошові кошти. Приватним нотаріусом не було повідомлено позивачку про звернення до неї з заявою про вчинення виконавчого напису, на що вона не могла відреагувати жодним чином, надати заперечення проти нарахованих сум і відповідно нотаріус не мала б вчиняти виконавчий напис, оскільки нею не перевірено безспірність вимог відповідача. Відповідачем відзив на позов не поданий. 26.12.2024 представником відповідача подана заява про визнання позову. Третьою особою пояснення щодо позову також не подані. Ухвалою про відкриття провадження у справі від 25.12.2024 відкрите провадження у справі, розгляд якої призначено у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу та третій особі копії ухвали про відкриття провадження у справі та копії позовної заяви з додатками направлялись поштою за місцезнаходження останніх та до електронних кабінетів через ЄСІТС. Відповідачем та третьою особою вказані документи отримані, у тому числі в їх електронних кабінетах ЄСІТС. Таким чином відповідач та третя особа повідомлені про розгляд справи належним чином. Дослідивши позовну заяву та заяву з процесуальних питань, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у пункті 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про задоволення позову. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що передбачено частиною першою статті 142 ЦПК України. На підставі статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» позивачка звільнена від сплати судового збору. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, враховуючи задоволення позову та визнання позову відповідачем, з нього в дохід держави підлягає стягненню 50 відсотків судового збору в сумі 605,60 гривень.

Outcome: approved