Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-15 00:00:00

Стислий виклад позицій учасників справи. До суду 09.10.2024 надійшла позовна заява від [PERSON] до ТОВ «8Н Кюзет Абсолют», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначено про те, що 09.07.2024 о 20:10 год. [PERSON] , керуючи транспортним засобом «СКС FTFED-D1 БП», д.н.з. [NUMBER] , в м. Хмельницький, по вул. Купріна (Симона Петлюри), 54 А, не був уважний при зміні напрямку руху, не впевнився в безпечності маневру повороту праворуч та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Skoda», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався в попутному напрямку. Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24.07.2024у справі № 686/19753/24 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. В результаті зазначеної ДТП транспортний засіб «Skoda», д.н.з. [NUMBER] , який належить позивачу на праві власності, було пошкоджено, а відтак останньому було завдано майнової шкоди. Транспортний засіб «СКС FTFED-D1 БП», д.н.з. [NUMBER] був застрахований на момент ДТП у АТ «Страхова компанія «ІНГО». У зв`язку із чим позивач звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування до страховика винуватця ДТП, що стало підставою відкриття відповідної страхової справи № 7101466. В межах страхової справи, 16.07.2024 представником страховика проведено огляд пошкодженого автомобіля «Skoda», д.н.з. [NUMBER] та визначено розмір страхового відшкодування у сумі 88424,87 грн, який дорівнював вартості відновлювального ремонту автомобіля, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, без врахування ПДВ. Вказаний розмір страхового відшкодування було виплачено позивачу. Для визначення фактичної вартості відновлювального ремонту транспортного засобу, проведення якого необхідно з метою усунення пошкоджень, отриманих внаслідок ДТП, позивач звернувся до офіційного дилерського центру «Skoda» в м.Хмельницькому - ПП «Торговий дім «Євромоторс». Відповідно до рахунку № СЕК-00682 від 16.07.2024 року вартість такого ремонту, з врахуванням ПДВ, становить 239 615,70 грн. (без врахування ПДВ - 199 679,75 грн). Згідно із звітом № 69141 від 21.07.2024 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу без вирахування коефіцієнта фізичного зносу та без ПДВ становить 196 042,91 грн. (ст.12 Звіту). Відтак, на думку позивача, його фактичні витрати на здійснення відновлювального ремонту є повністю узгодженими зі змістом висновку експертного дослідження. Отже, невідшкодований розмір шкоди, пов`язаної з пошкодження транспортного засобу, на даний момент, як зазначає позивач, становить 111 254,88 грн (199 679,75 грн (фактична вартість ремонту автомобіля) - 88 424,87 грн (страхове відшкодування) = 111 254,88 грн). З огляду на викладене вище, позивач звртається до суду із вимогою про стягнення з відповідача на його користь завданої матеріальної шкоди у розмірі 111254,88 грн, а також, з врахуванням зібльшених позовних вимог просить також стягнути моральну шкоду у розмірі 30000 грн та понесені судові витрати. 29.11.2024 до суду від відповідача у справі ТОВ «8Н Кюзет Абсолют» надійшов відзив, у якому повністю заперечується позовні вимоги. Зокрема, вказується, що позивачу було виплачено страхове відшкодування АТ «Страхова компанія «ІНГО» відповідно до вимог чинного законодавства. Крім цього, позивачем на надано належних доказів на підтвердження виконання ремонтних робіт саме на ту суму, яка заявлена до стягнення у позові. Відтак, відповідач вважає вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення. 05.12.2024 від [PERSON] до суду надійшов відзив, у якому заперечуються позовні вимоги позивача [PERSON] з аналогічних ТОВ «8Н Кюзет Абсолют» міркувань. У судовому засіданні представник позивача просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та надала пояснення, які є аналогічними тим, що викладені у позовній заяві, а також заяві про збільшення позовних вимог. Крім цього, в обґрунтування своєї позиції вказала, що ціну позову розраховано на підставі рахунку ПП «Торговий дім «Євромоторс», оскільки саме указаний розмір витрат зобов`язаний понести позивач для фактичного відновлення транспортного засобу. Перелік робіт, а також деталей, які підлягають заміні повністю узгоджується із протоколом огляду транспортного засобу представником страховика та із відомостями, які містить ремонтна калькуляція. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив та зазначив, що позивач у встановленому порядку належними та допустимими доказами не підтвердив понесені витрати на відновлювальний ремонт, які заявив до стягнення у позовній заяві. Крім цього, на думку представника відповідача, сума страхового відшкодування у договорі визначена у розмірі 160\~000 грн. всі витрати, які планує понести позивач задля відновлення порушеного права покриваються за рахунок страховика. Вважає, що ТОВ «8Н Кюзет Абсолют» не є належним відповідачем у справі. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON] у судове засідання не з`явився. Про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином. Подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 21.10.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено провести за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Визначено порядок подання до суду документів по суті у справі. 18.11.2024 на адресу суду від представника відповідача ТОВ «8Н\~Кюзет Абсолют» адвоката В. Стадніка, надійшла заява про ознайомлення із матеріалами справи, яка була задоволена судом та забезпечено можливість ознайомлення зі справою представника відповідача. 29.11.2024 до суду від відповідача у справі ТОВ «8Н Кюзет Абсолют» надійшов відзив, у якому повністю заперечується позовні вимоги. 05.12.2024 від [PERSON] до суду надійшов відзив, у якому заперечуються позовні вимоги позивача [PERSON] з аналогічних ТОВ «8Н Кюзет Абсолют» міркувань. Окрім того, [PERSON] заявлено клопотання про розгляд справи без його участі. Ухвалою суду від 18.12.2024 клопотання позивача про витребування доказів задоволено та ухвалено витребувати у ГУ ДПС України у Хмельницькій області інформацію про працевлаштування, роботодавця та отримані доходи [PERSON] , а також витребувати у ТОВ «8Н Кюзет Абсолют» інформацію щодо перебування останнього у трудових відносинах із ТОВ «8Н Кюзет Абсолют» на момент скоєння ДТП. 20.12.2024 від ТОВ «8Н Кюзет Абсолют» надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи на виконання ухвали суду від 18.12.2024. 10.01.2025 від представника позивача у справі адвоката Висоцької Х.О., надійшла заява про зміну предмета позову та збільшення заявлених позовних вимог. Ухвалою суду від 16.01.2025 закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті. Інші заяви, клопотання у справі не надходили, процесуальні дії не вчинялись. Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що 09.07.2024 по вул. Купріна (Симона Петлюри), 54 А в м. Хмельницький відбулась дорожньо-транспортна пригода між транспортним засобом «СКС FTFED-D1 БП», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобілем «Skoda», д.н.з. [NUMBER] , який належить на праві власності [PERSON] (відповідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] ). Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24.07.2024 у справі № 686/19753/24 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Транспортний засіб «СКС FTFED-D1 БП», д.н.з. [NUMBER] , на момент ДТП був застрахований у АТ «Страхова компанія «ІНГО» відповідно до страхового полісу № 221017237. Страхувальником відповідно до вказаного полісу є відповідач - ТОВ «8Н Кюзет Абсолют», якому вказаний транспортний засіб належить на праві власності відповідно до витягу із Єдиного державного реєстру МВС. Як вбачається із письмових пояснень відповідача, на момент скоєння ДТП [PERSON] перебував у трудових відносинах із ТОВ «8Н Кюзет Абсолют». Згідно наказу (розпорядження) керівника ТОВ «8Н Кюзет Абсолют» № 15/2023-к від 22.02.2023 [PERSON] прийнято на роботу з 23.02.2023. Відтак, 09.07.2024 [PERSON] керував транспортним засобом «СКС FTFED-D1 БП» як працівник ТОВ «8Н Кюзет Абсолют». Задля отримання страхового відшкодування внаслідок ДТП, [PERSON] звернувся до страхової компанія завдавача шкоди АТ «Страхова компанія «ІНГО». В межах страхової справи, 16.07.2024 представником страховика було проведено огляд пошкодженого автомобіля «Skoda», д.н.з. [NUMBER] , результати якого зафіксовані у відповідному протоколі огляду. На основі змісту протоколу огляду, оцінювачем проведено автотоварознавче дослідження за результатами якого складено Звіт № 69141 від 21.07.2024 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу. Згідно змісту указаного звіту та проведеної ремонтної калькуляції до нього, розмір страхового відшкодування визначено в сумі 88 424,87 грн, який дорівнює вартості відновлювального ремонту автомобіля з метою усунення пошкоджень, отриманих внаслідок ДТП, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, без врахування ПДВ. Факт зарахування позивачу вказаної страхової виплати підтверджується розпорядженням № 7140631 на виплату страхового відшкодування від 22.07.2024, страховим актом № 7140631 від 22.07.2024 та платіжним дорученням № 17028 від 29.07.2024 на суму 88424,87 грн. Разом з тим, позивач вважає, що вказана сума страхового відшкодування є не достатньою, оскільки фактична вартість відновлювального ремонту відповідно до рахунку № СЕК-00682 від 16.07.2024, складеного ПП «Торговий дім «Євромоторс» на замовлення позивача становить 199679,75 грн (без ПДВ), а відтак просить стягнути з відповідача на його користь залишок завданих матеріальних збитків у розмірі 111 254,88 грн, що складає різницю між 199 679,75 грн фактичної вартості ремонту автомобіля та 88 424,87 грн страхового відшкодування. Окрім того, позивач вказує, що внаслідок ДТП йому завдано моральної шкоди, яка полягає у моральних стражданнях та переживаннях через пошкодження власного майна, погіршення його технічного і естетичного стану, неможливості користуватися ним та побутових незручностях, що виникли внаслідок цього. Таку моральну шкоду позивач оцінює у розмірі 30000 грн. Отже, судом встановлено, що зміст спірних правовідносин, які виникли на даний час між позивачем [PERSON] та відповідачем ТОВ «8Н Кюзет Абсолют» є відносини, які пов`язані із відшкодуванням шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Норми права, які застосовував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до п.1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004 (далі по тексту рішення Закон № 1961-IV). За змістом п. 2.1 ст. 2 Закону № 1961-IV, якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Приписи Закону № 1961-IV встановлюють певні умови для визначення розміру шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, а саме: відшкодовується оцінена шкода, розмір шкоди обмежується лімітом відповідальності, встановленим в полісі (пункт 22.1 статті 22 Закону); розмір шкоди обмежується вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (стаття 29 Закону). Окрім того, згідно із п. 36.2. ст. 36 Закону № 1961-IV, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому, доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту суб`єкту господарювання, який є платником ПДВ. Відповідно до ст. 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно зі ст. 22 цього ж Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно із ч. 1 ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди, зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.9 постанови від 27.03.1992 № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). У постанові Верховного Суду України від 02.12.2015 у справі № 6-691цс15 викладено правовий висновок, відповідно до якого правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без врахування коефіцієнту фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими страхового відшкодування (страхової виплати). Вказане відповідає правовій позиції Верхового Суду, яка викладена у постановах від 03.02.2021 у справі № 592/8115/21, від 15.10.2020 у справі № 755/7666/19. Отже, якщо потерпіла особа звернулася до страховика й одержала страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоду, свого обов`язку згідно зі ст.1194 ІІК України (відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою, яка ним одержана від страховика). Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191 ЦК (абз. 3). На особу, яка перебувала в трудових відносинах на підставі трудового договору (контракту) і завдала шкоди життю чи здоров`ю у зв`язку з використанням транспортного засобу, що належить роботодавцю, відповідальність за завдання шкоди може бути покладена лише за умови, якщо буде доведено, що вона заволоділа транспортним засобом неправомірно (частини третя і четверта статті 1187 ЦК). Аналіз статей 1187 та 1172 ЦК України дає підстави стверджувати, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець. Згідно із частиною першою статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків необхідно розуміти виконання роботи згідно із трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоч і виходить за межі трудового договору або посадової інструкції, але доручається роботодавцем або викликана невідкладною виробничою необхідністю як на території роботодавця, так і за її межами протягом усього робочого часу. Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм. Винятком може бути випадок, якщо винуватець керував службовим транспортним засобом, але авто використовував у власних інтересах (не виконував завдання, покладені роботодавцем на водія). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Мотивована оцінка аргументів, наведених учасниками справи щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд за результатами оцінки доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, із врахуванням того, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, перевіривши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності для вирішення справи, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 09.07.2024 з вини [PERSON] , позивачу [PERSON] завдано матеріальних збитків внаслідок пошкодження майна транспортного засобу марки Skoda, д.н.з. [NUMBER] . Розмір матеріального збитку (із врахуванням коефіцієнту фізичного зносу 0,63) становить 88 424,87 грн без урахування ПДВ на запасні частини. Аналізуючи обставин вказаної справи, суд зауважує, що у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. У досліджуваній ситуації страховик відповідача виконав свої зобов`язання, відшкодувавши витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням його фізичного зносу. Разом з тим, зважаючи на положення ЦК України (ст. ст. 22, 1194), у деліктному правовідношенні, у межах фактичних витрат, до позивача перейшло право вимоги у відповідній частині до відповідача, оскільки страхова виплата страховика відповідача є недостатньою для повного відшкодування завданої ним шкоди. Саме заподіяння шкоди внаслідок вчинення правопорушення є підставою виникнення позадоговірного (деліктного) зобов`язання. В такому зобов`язанні винуватець ДТП - [PERSON] , виступаєте боржником, а позивач, як власник пошкодженого транспортного засобу, - кредитором. Оскільки, шкода позивачу була завдана саме джерелом підвищеної небезпеки (зберігання та утримання транспортного засобу, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб є джерелом підвищеної небезпеки (ч. 1 ст. 1187 ЦК України), тому на [PERSON] (чи на його роботодавця у ситуації, що розглядається), як на особу, яка керувала транспортним засобом в момент ДТП, покладається обов`язок по її відшкодуванню, а у позивача відповідно виникає абсолютне право вимоги на відшкодування завданої шкоди. Відповідно до дослідженого вище звіту № 69141 від 21.07.2024, який суд сприймає як належний доказ та такий, що відповідає вимогам Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року N 142/5/2092, вартість відновлювального ремонту складає 196042,91 грн. Вказана сума складається із вартості ремонтно-відновлювальних робіт у сумі 20 640,00 грн, вартості необхідних для ремонту матеріалів у сумі 20 556,81 грн та вартості складових, що підлягають заміні під час ремонту, що скорегована з урахуванням встановлених законодавством податків, митних платежів та середньої торгової націнки у сумі 154 846,10 грн (п. 4.1. звіту). Відтак, при визначені розміру відшкодування, що належить до стягнення з відповідача на користь позивача суд бере за основу показники вказаного звіту, проте, на підставі п. 36.2. ст. 36 Закону № 1961-IV, вважає за необхідне перерахувати вартість складових, що підлягають заміні під час ремонту, без врахування ПДВ у розмірі 20 %, оскільки позивачем належними та допустимими доказами не доведено те, що ремонт здійснювався спеціалізованим суб`єктом господарської діяльності, який є платником податку на додану вартість. Отже, із врахуванням того, що згідно висновку експертного дослідження № 69141 від 21.07.2024 судовим експертом визначено вартість складових, що підлягають заміні під час ремонту, з ПДВ у розмірі 154846,10 грн, без належного підтвердження здійснення ремонту суб`єктом господарської діяльності, який є платником ПДВ, до розрахунку повинна братись вартість без ПДВ,а саме у розмірі 123876,88 грн (вартість складових, що підлягають заміні під час ремонту, -20% ПДВ). У зв`язку із цим, розрахунок розміру матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП [PERSON] (без врахування фізичного зносу) буде наступний: 20640,00 грн (вартість ремонтно-відновлювальних робіт) + 20556,81 грн (вартість матеріалів необхідних для ремонту) + 123 876,88 грн (вартість нових складових, які підлягають заміні, без ПДВ) = 165 073,69 грн. При цьому, суд враховує, що позивачу АТ «Страхова компанія «ІНГО» здійснено страхову виплату у розмірі 88424,87 грн. Отже, з відповідача на користь позивача належить стягнути залишок невиплаченого відшкодування у розмірі 76648,82 грн. Щодо заявленої позовної вимоги про стягнення із відповідача моральної шкоди у розмірі 30000 грн. суд зауважує наступне. У поданому позові [PERSON] стверджує, що у зв`язку і вчиненням ДТП йому була завдана моральна шкода, яка полягає у моральних стражданнях та переживаннях через пошкодження власного майна, погіршення його технічного і естетичного стану, у неможливості користуватися транспортним засобом та побутових незручностях, що виникли внаслідок цього. Окрім цього, неможливість користуватися своїм транспортним засобом у звичайному режимі змінила життєвий ритм позивача на тривалий час, що завдало йому значного стресу. При цьому, оплата ремонту автомобіля не є запланованою витратою, однак є вимушеною та нагальною потребою, а у позивача недостатньо коштів, щоб здійснити такий ремонт, він повинен був шукати додаткові джерела отримання коштів. Суд зауважує, що, приписами ст. 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна. Водночас, як передбачено ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Під час проведення судового розгляду даної справи, позивачем не надано суду достатнього масиву доказів на підтвердження своїх позовних вимог до відповідача в частині завдання останньому моральної шкоди у грошовому еквіваленті на суму 30 000 грн. Разом з тим, враховуючи тривалість моральних страждань, вимушених змін в життєвому ритмі позивача, а також необхідність в прикладанні додаткових зусиль для усунення негативних наслідків, суд приходить до висновку, що співмірною, справедливою та розумною сумою грошового еквіваленту завданої позивачу моральної шкоди буде 10 000 грн. Відтак, оскільки цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а також із врахуванням того, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, беручи до уваги, що обставини, на які посилається позивач як на підстави для задоволення позову в цій частині, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи судом, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди підлягають до часткового задоволення та з відповідача на користь [PERSON] слід стягнути 10 000 грн моральної шкоди. Отже, зважаючи на викладене вище, вирішуючи спір між сторонами щодо відшкодування відповідачем завданої шкоди, обґрунтованості позовних вимог про стягнення з ТОВ «8Н Кюзет Абсолют» на користь [PERSON] вартості матеріального збитку та моральної шкоди, суд надав об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу позивача на момент звернення до суду, а також визначив чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача, та дійшов висновку про часткову доведеність позивачем належними та допустимими доказами наявності порушення його прав з боку відповідача, що є підставою для прийняття судового рішення про часткове задоволення позову. Розподіл судових витрату справі. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При поданні позовної заяви до суду [PERSON] сплачено судовий збір: -за заявлену вимогу про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 1211,20 грн; -за заявлену вимогу про відшкодування моральної шкоди у розмірі 1211,20 грн. Оскільки позов [PERSON] до ТОВ «8Н Кюзет Абсолют» задоволено частково, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір пропорційно задоволеним вимогам, а саме у розмірі 834,45 грн (76648,82*1211,20/111254,88) за заявлену вимогу про відшкодування матеріальної шкоди та 403,73 грн (10000*1211,20/30000) за заявлену вимогу про відшкодування моральної шкоди, а разом до стягнення підлягає судовий збір у розмірі 1238,18 грн.

Outcome: partial