Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-20 00:00:00

Представник позивача адвокат Яресько Т.В. через систему «Електронний суд» 20.11.2024 звернувся до суду з позовом про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису № 50714, вчиненого 24.05.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін». Також просить стягнути на користь позивача понесені судові витрати у розмірі сплаченого судового збору у розмірі 968,96 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10\~000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у 2024 році позивач з реєстру боржників дізнався, що відносно нього Переяславським відділом ДВС у Бориспільському районі Київської області відкрито виконавче провадження ВП № 66055637. Виконавче провадження було відкрите та здійснено примусове виконання на підставі виконавчого напису № 50714, вчиненого 24.05.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. щодо стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» заборгованості у розмірі 27\~035,00 грн. Вважає, що при вчиненні виконавчого напису була порушена процедура його вчинення. Зокрема, боржнику не була надіслана письмова вимога про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Також нотаріус не впевнився у безспірності вимоги банку та прийняв рішення з урахуванням документів, які не відповідають вимогам чинного законодавства, пославшись на правову норму, що визнана судом на момент її застосування незаконною та нечинною. Одночасно із позовною заявою представник позивача подав до суду клопотання про витребування доказів, а саме: від товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» та від філії Київського обласного державного нотаріального архіву № 1 копій кредитного договору № 1203079 від 02.03.2020, на якому був вчинений виконавчий напис № 50714, виданий 24.05.2021. Ухвалою суду від 28.11.2024 відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Ухвалою суду від 28.11.2024 клопотання представника позивача [PERSON] адвоката Яреська Т.В. про витребування доказів задоволено. Витребувано від товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» та філії Київського обласного державного нотаріального архіву № 1 належним чином засвідчені копії кредитних договорів № 1203079 від 02.03.2020, на якому був вчинений 24.05.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. виконавчий напис № 50714 про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін». Ухвалу про\~відкриття провадження\~в справі відповідач товариство з обмеженою відповідальністю «Веллфін» отримало 28.11.2024, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу в електронний кабінет в матеріалах справи. У відповідності до ст. 174, 178\~ЦПК України відповідач (представник) не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти позову. Треті особи Переяславський відділ ДВС у Бориспільському районі Київської області та приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна у встановлений судом строк пояснення щодо позову до суду не направили. На виконання ухвали від 28.11.2024 про витребування доказів на адресу від Київського обласного державного нотаріального архіву 17.12.2024 надійшла належним чином завірена копія виконавчого напису, вчиненого 24.05.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, реєстровий номер 50714. Також зазначено, що в матеріалах нотаріальної справи інші документи відсутні. Витребувані докази від відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» відповідно до ухвали суду від 28.11.20214 на адресу суду не надійшли. Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України.\~\~\~\~ Суд, дослідивши матеріали справи, з?ясувавши фактичні обставини справи оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, встановив наступне. 24 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною був вчинений виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за № 50714, про стягнення з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором 1203079 від 02.03.2020, укладеним з товариством з обмеженою відповідальністю «Веллфін», заборгованості за цим кредитним договором №1203079 від 02.03.2020 за період з 02.03.2020 по 21.05.2021, у загальному розмірі 26 285,00 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню з урахуванням плати за вчинення виконавчого напису у розмірі 750,00 грн, становить 27\~035,00 грн. На підставі зазначеного виконавчого напису за заявою стягувача товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» постановою головного державного виконавця Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу ДВС, яке змінило свою назву на Переяславський відділ Державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області, від 12.07.2021 відкрите виконавче провадження № 66055637. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. В оспорюваному виконавчому написі приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О. В. посилається на ст. 87 ? 91 Закону України «Про нотаріат», п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, які встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Процедуру вчинення виконавчого напису врегульовано Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5. Для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, що врегульовано підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ вказаного Порядку. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника, що передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів,\~затвердженим постановою\~Кабінету Міністрів\~України від\~29.06.99\~№ 1172, та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями ? не більше одного року, що передбачено ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та підпунктами 3.1, 3.2 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України № 296/5 від 22.02.2012. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018, було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п. 4 ст.\~254\~КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, тобто з 22.02.2017, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису 24.05.2021 були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню. Крім того, на думку суду, навіть у разі наявності правових підстав у відповідності до п. 2 Переліку документів, за яких стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 29.06.1999\~№1172 для вчинення виконавчого напису нотаріуса, то неможливість вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, визначеної у відповідності до виконавчого напису від 24.05.2021 була обумовлена й іншими обставинами. Вчинення нотаріусом виконавчого напису ? це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису ? надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 у справі № 6-887цс17 при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. З наданих суду документів, а також витребуваних за клопотанням представника позивача доказів неможливо встановити, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. Також суд приймає до уваги той факт, що відповідачем не доведено обставини, що позивач був повідомлений до вчинення виконавчого напису про наявність заборгованості, та чи була вона надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Окрім того, у виконавчому написі помилково нотаріусом зазначено прізвище боржника [PERSON] замість [PERSON] . Проте, адреса реєстрації боржника та його РНОКПП співпадають із персональними даними позивача [PERSON] . Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Враховуючи вищевказане, суд доходить висновку, що в момент вчинення виконавчого напису 24.05.2021 були відсутні правові підстави для його вчинення, крім того, нотаріус не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом. Відповідно до вимог ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, яка полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Статтею 12\~ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З огляду\~на вищевикладене,\~суд доходить\~висновку про\~відсутність підстав\~для вчинення\~приватним нотаріусом\~виконавчого напису,\~а тому\~позовні вимоги\~в частинівизнання\~виконавчого напису\~таким,\~що не\~підлягає виконанню, підлягають задоволенню. Згідно п. 1 ч. 2 ст.\~141\~ЦПК України судові витрати пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України). Представником позивача на підтвердження понесених витрат надано копію договору про надання правничої (правової) допомоги № 24190 від 21.10.2024, укладеного між позивачем [PERSON] та адвокатом Яреськом Т.В.; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю виданого 13.03.2020 Яреську Т.В.; ордер про надання правничої допомоги Довгишу М.В. на підставі договору № 24190 від 21.10.2024; акт № 1-П від 02.12.2024 приймання-передачі наданої правничої допомоги; детальний опис робіт (наданих послуг) згідно договору про надання правової допомоги № 24190 від 21.10.2024; акт приймання-передачі послуг № 1 від 21.10.2024; розрахункову квитанцію № 21/10/24 від 21.10.2024 про оплату послуг адвокату Яреську Т.В. у розмірі 10\~000,00 грн. З огляду на викладене, заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн підтверджений представником позивача належними, достатніми та достовірними доказами. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача ТОВ «Веллфін» на користь позивача 10 000,00 грн витрат на правничу допомогу. Окрім того, при подачі позовної заяви позивач сплатив судовий збір у розмірі 968,96 грн, який відповідно до вимог ст.\~141\~ЦПК України також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Таким чином, загальний розмір понесених позивачем судових витрат складає 10968,96 грн (10 000,00 грн + 968,96 грн), які мають бути стягнуті з відповідача на користь позивача. На підставі\~викладеного,\~та

Outcome: approved