Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-23 00:00:00

Представник позивача адвокат Петренко О.М. звернулася до суду до Немирівської міської ради про визнання права на спадщину в порядку спадкування за заповітом та просила визнати за [PERSON] право на спадщину в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок «А» загальною площею 77,4 кв.м, в тому числі житловою площею 57,9 кв.м, з верандою «а», з ганком «а1», з відповідною частиною господарських будівель і споруд, а саме: Господарська будівля «Б», погріб «Б/під», огорожа «1-2», що розташовані за адресою: [ADDRESS] , на які мала право [PERSON] , яка померла [INFO] . Позов обґрунтовано тим, що [INFO] померла тітка позивача [PERSON] , яка проживала у селі Шолудьки, Вінницького району (колишнього Немирівського району). За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 24 жовтня 2022 року виконкомом Немирівської міської ради, відповідно до якого все своє майно заповіла позивачу [PERSON] . Представник позивача зазачає, що у визначений законодавством термін позивач подав заяву до приватного нотаріуса Люлько Ліани Миколаївни про прийняття спадщини за заповітом. На підставі зазначеної заяви нотаріусом було заведено спадкову справу №6/2023. Оскільки чоловік спадкодавиці [PERSON] помер раніше, [INFO] , то майно, що належало йому успадкувала [PERSON] , проте за життя не оформила своїх спадкових прав. Відповідно, за спадковою трансмісією, право на спадщину на майно [PERSON] перейшло до позивача. На частину майна, що належало [PERSON] , а саме на земельну ділянку (пай), позивач отримав свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до Свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок № [NUMBER] від - 10.1987р., виданого виконавчим комітетом Муховецької сільської Ради народних депутатів, [PERSON] належало майно - колгоспний двір, у [ADDRESS] , (нинішня адреса: [ADDRESS] ) та він був головою цього двору. Згідно із довідкою Муховецького старостинського округу №429 від 11 грудня 2023 року, членами зазначеного колгоспного двору станом на 15.04.1991 рік були [PERSON] (голова двору) та [PERSON] (дружина). Також, відповідно до довідки КП «Немирівське БТІ», №25 від 25.01.2024р., житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований у [ADDRESS] (колишня адреса: [ADDRESS] ) зареєстрований за [PERSON] , Тульчинським БТІ 04.10.1987 року в реєстровій книзі №3, реєстраційний номер 573. Для отримання свідоцтва про право на спадщину на вищезгадане господарство, що знаходиться у [ADDRESS] , позивач звернувся із відповідною заявою до нотаріуса Люлько Л.М., проте нотаріус надала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №19/02-31 від 17.01.2024р. Причиною відмови у постанові приватний нотаріус зазначає, відсутність можливості виділити частку в житловому будинку, який є власністю колгоспного двору, у зв`язку із смертю члена колгоспного двору, оскільки спадщина на власність колгоспного двору відкрилась після смерті останнього члена колгоспного двору. Враховуючи вищевказані обставини позивач змушений звернутись до суду із даним позовом. Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 26.06.2024 року відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 25.07.2024 закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено до судового розгляду. Цією ж ухвалою витребувано у приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Вінницької області Люлько Л.М. спадкову справу, заведену після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 22.10.2024 задоволено клопотання представника позивача адвоката Петренко О.М. та повернуто до розгляду справи у підготовчому провадженні. 29.10.2024 представником позивача заявлено клопотання про зміну предмету позову, згідно якого просила викласти прохальну частину позову в наступній редакції: визнати за [PERSON] , [INFO] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ), право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою [ADDRESS] , а саме: житловий будинок «А» загальною площею 77,4 кв.м, в тому числі житловою площею 57,9 кв.м., з верандою «а», з ганком «аі», Господарська будівля «Б», погріб «Б/під», огорожа «№1-2», на які мала право [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 21.11.2024 прийнято до розгляду заяву представника позивача адвоката Петренко О.М. про зміну позовних вимог, закрито підготовче засідання та справу призначено до розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача адвокат Петренко О.М. позов підтримала та просила його задовольнити з наведених у ньому підстав. Представник відповідача Немирівської міської ради в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без представника відповідача, не заперечував щодо задоволення позову. Згідно ч. 3 ст.211 ЦПКУкраїни\~учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд, заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1ст. 4 ЦПК України- кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із способів захисту цивільних прав, встановлених ч.2ст.\~16\~ЦК України є визнання права. У постанові Верховного Суду від 18 грудня 2019 року в справі № 265/6868/16-ц (провадження № 61-34234св18) вказано, що: "у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування. Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. 1ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що згідно паспорта серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , народився в с.Остапківці Немирівського району Вінницької області. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Після її смерті залишилось спадкове майно. З спадкової справи №6/2023, заведеної до майна померлої [INFO] [PERSON] , встановлено, що 30.01.2023 [PERSON] звернувся із заявою до приватного нотаріуса Немирівського районного нотаріального округу Люлько Л.М. про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Повідомив, що спадкоємців на обов`язкову частку у спадщині та пережилого подружжя немає. Згідно заповіту від 24.10.2022 [PERSON] зробила розпорядження про те, що все її майно, де б воно не було б і з чого б воно не складалось, у тому числі все те, що буде належати їй на день її смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON] . Згідно довідки №690 від 30.01.2023, виданої виконкомом Немирівської міської ради, [PERSON] на день смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , яка померла [INFO] . На момент відкриття спадщини за даною адресою відсутні будь-які зареєстровані особи. Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб 02.02.1952 Чуківською сільською радою Немирівського району зареєстрований шлюб [PERSON] , 1926 р.н., та [PERSON] , 1930 р.н. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після його смерті залишилося спадкове майно. Згідно свідоцтва №560 про право особистої власності на житловий будинок від 04.10.1987, виданого виконавчим комітетом Муховецької сільської Ради народних депутатів, житловий будинок, розміщений в [ADDRESS] , належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . Згідно довідки №12 від 25.01.2024, виданої КП «Немирівське бюро технічної інвентаризації», по даним архіву КП «Немирівське БТІ» станом на 01.01.2013 житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований в [ADDRESS] (колишня адреса: [ADDRESS] , зареєстрований за [PERSON] . Тульчинським бюро технічної інвентаризації 04.10.1987 в реєстровій книзі №3 Р№573 згідно свідоцтва про право власності № [NUMBER] , посвідченого виконавчим комітетом Муховецької сільської ради 04.10.1987. Згідно довідки №429 від 11.12.2023, виданої виконкомом Немирівської міської ради, згідно з записами у Погосподарській книзі Муховецької сільської ради за 1991-1995 роки, том 9, особовий рахунок [NUMBER] , членами колгоспного двору, с.Шолудьки, вул. Леніна,13 ( [ADDRESS] ) станом на 15.04.1991 рік були: [PERSON] голова двору, [PERSON] дружина. Відповідно до довідки №293 від 26.06.2023, виданої виконкомом Немирівської міської ради, [PERSON] на день смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , який помер [INFO] . На момент відкриття спадщини за даною адресою була зареєстрована дружина [PERSON] , [INFO] . Згідно інформаційних довідок зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 26.06.2023 та 17.01.2024 відностно [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , інформація відсутня. 27.07.2023 [PERSON] приватним нотаріусом Немирівського районного нотаріального округу Люлько Л.М. видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку кадастровий номер 0523085800:01:001:0247, яка належала [PERSON] 15.01.2024 [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Немирівського районного нотаріального округу Люлько Л.М. про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарчими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що належав чоловіку спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого була його дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №19/02-31 від 17.01.2024 встановлено, що приватним нотаріусом Немирівського районного нотаріального округу Люлько Л.М., перевірені подані [PERSON] документи для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , на житловий будинок з господарчими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] ) та відмовлено у видачі зазначеного свідоцтва у зв`язку із тим, що зазначений будинок належав колгоспному двору, головою якого був [PERSON] , а приватний нотаріус не має повноважень щодо виділу частки в майні колгоспного двору. Згідно зі статтею 1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1217\~ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі статтею 1218 ЦК Українидо складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ст.1223\~ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Виходячи зі змісту ч. 3\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1\~ст. 1269 ЦК України\~одним із способів прийняття спадщини є подання спадкоємцем нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяви про її прийняття. Згідно з ч. 1ст. 1270 ЦК Українидля прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частинами першою, третьою, п`ятою статті 1268\~ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст. 1296, ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. На звернення позивача до приватного нотаріуса Немирівського районного нотаріального округу Люлько Л.М., з`ясувалося, що видати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (колишня адреса [ADDRESS] ), нотаріус не може, у зв`язку із тим, що зазначений будинок належав колгоспному двору, головою якого був [PERSON] , а приватний нотаріус не має повноважень щодо виділу частки в майні колгоспного двору. Відповідно до постанови Пленуму\~Верховного суду\~України від\~30.05.2008\~року №7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» спадкоємець, який позбавлений умов для одержання свідоцтва про право на спадщину у нотаріуса, має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності у порядку спадкування. Пунктом 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 16.05.2023 року №24-753/0/4-13, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним, який засвідчує його право власності. (ст. 392 ЦК України). Згідно роз`яснень, викладених у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2023 року №24-753/0/4-13 про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування, умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі на житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. З довідки №429 від 11.12.2023, виданої виконкомом Немирівської міської ради, встановлено, що згідно з записами у Погосподарській книзі Муховецької сільської ради за 1991-1995 роки, том 9, особовий рахунок [NUMBER] , членами колгоспного двору, с.Шолудьки, вул. Леніна,13 ( [ADDRESS] ) станом на 15.04.1991 рік були: [PERSON] голова двору, [PERSON] дружина. Згідно свідоцтва № [NUMBER] про право особистої власності на житловий будинок від 04.10.1987, виданого виконавчим комітетом Муховецької сільської Ради народних депутатів, житловий будинок, розміщений в [ADDRESS] , належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . Відповідно до ст.4 Постанови Верховної Ради України «Про ведення в дію Закону «Про власність» (885-12) загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. Окрім цього відповідно до пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22 грудня 1995 рокуправо власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили частку в його майні. Відповідно до частини першої статті 120\~ЦК УРСР (у редакції 1963 року, що була чинною на час виникнення правовідносин), майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно із частиною другою статті 123\~ЦК УРСР (у редакції 1963 року, що була чинною на час виникнення правовідносин), розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до роз`яснень, що викладені в пункті 6\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20\~Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 5 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] набули право власності на домоволодіння, розташоване за адресою:\~\~ [ADDRESS] (колишня адреса [ADDRESS] ) в рівних частках, а саме, кожний член двору набув право власності на 1/2 його частку. Отже, сукупність зібраних у справі доказів, які оцінені судом на предмет їх належності, допустимості, достовірності та достатності підтверджує, що [PERSON] належала на праві особистої власності 1/2 частина житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , як члену колгоспного двору та 1/2 частину будинку вона успадкувала після смерті чоловіка [PERSON] , оскільки спадщину прийняла, однак не оформила своїх спадкових прав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] та в установленому законом порядку прийняв спадщину, звернувшись до нотаріальної контори у строк, встановлений ч.1\~ст. 1270 ЦК України. Однак, [PERSON] отримав постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачу свідоцтва на житловий будинок, який він успадкував після смерті тітки, у зв`язку належності будинку до колгоспного двору та неможливістю нотаріусом виділяти частки у майні колгоспного двору. У зв`язку із чим позбавлений можливості оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку за обставин незалежних від його волі. Пунктом 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справі про спадкування»\~роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність порушених прав позивача, а обраний спосіб захисту порушених прав є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, що було встановлено в ході судового розгляду, тому суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved