Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-16 00:00:00

05.11.2024 [PERSON] звернулася до Старосамбірського районного суду Львівської області із зазначеною позовною заявою, в якій просить суд встановити факт, що вона [PERSON] є дочкою [PERSON] , який помер [INFO] , та визначити їй додатковий строк для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , тривалістю три місяці з дня набрання рішенням законної сили. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Крім неї, інших спадкоємців майна [PERSON] немає, так як дружина, [PERSON] , [INFO] померла, її сестра, [PERSON] , [INFO] померла. Спадкове майно на яке відкрилась спадщина становить житловий будинок по [ADDRESS] та земельна частка (пай) розміром 0,84 га згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛВ №0164934 виданого [PERSON] . Стверджує, що строк на прийняття спадщини нею було пропущено через незадовільний стан здоров`я та необхідність лікування. Саме через погіршення стану здоров`я був пропущений строк для звернення із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, що є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Зазначає, що звернувшись до нотаріуса Самбірської державної нотаріальної контори для оформлення спадкових прав, їй було роз`яснено, що вона пропустила шестимісячний термін для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , а тому рекомендовано звернутись до суду за визначенням додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини, що вбачається з листа нотаріуса № 161/01-16 від 23 травня 2024 року. Крім того, нотаріус зауважив, що з виданого свідоцтва про її народження не вбачається, що померлий був її батьком, оскільки у її свідоцтві про народження батько вказаний як [PERSON] , в той час як помер [PERSON] . Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.11.2024 року справу визначена для розгляду судді Кушніру А.В. Ухвалою судді від 08.11.2024 відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження у справі. Крім того, цією ухвалою задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та витребувано у Старосамбірської державної нотаріальної контори Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) щодо наявності чи відсутності заведеної спадкової справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , та у разі наявності такої спадкової справи - належним чином засвідчену в установленому порядку копію матеріалів спадкової справи. 25.11.2024 від Старосамбірської державної нотаріальної контори до суду надійшов лист на виконання ухвали суду від 08.11.2024, згідно якого інформація за параметрами запиту у Спадковому реєстрі щодо [PERSON] , померлого [INFO] , відсутня. В підготовче судове засідання позивачка [PERSON] та її представник адвокат Бобак О.Б. не з`явилися, проте від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності. Представник відповідача Бісковицької сільської ради Самбірського району Львівської області в підготовче судове засідання не з`явився, проте від представника відповідача до суду надійшла заява, в якій зазначає, що позов визнає та просить розглянути справу за відсутності представника сільської ради. Оскільки в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст.200, 206 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні підготовчого засідання, з огляду на таке. Судом встановлено, що [INFO] у с.Букова Самбірського району Львівської області помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 07.03.2014 (а.с.8). З довідки, виданої виконавчим комітетом Бісковицької сільської ради №274 від 22.05.2024 року відомо, що померлий [PERSON] до дня смерті був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] . На день смерті проживав та був зареєстрований один. Ним посвідчувався заповіт у виконавчому комітеті сільської ради (а.с.10). Із заповіту складеного [PERSON] 14.05.2009 року, посвідченого секретарем виконкому Лютовиської сільської ради, зареєстрований в реєстрі за №38 відомо, що спадкодавець на випадок своєї смерті зробив розпорядження про те, що житловий будинок з господарськими будівлями в [ADDRESS] та все своє майно де б воно не знаходилось і з чого б не складалось і все на що за законом він матиме право, а саме: сертифікат на земельну частку (пай), грошовий вклад, автомобіль заповів своїй дочці [PERSON] [INFO] . Позивачка [PERSON] є дочкою спадкодавця [PERSON] , що сторонами не оспорено та не спростовано та вбачається із копії свідоцтва про народження [NUMBER] від 07.12.1961року та копії свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] від 12.10.2084 року (а.с.24). Дружина спадкодавця [PERSON] - [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] (а.с.11). Дочка спадкодавця [PERSON] - [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження (а.с.12) та листом відділу ДРАЦС у місті Самборі від 08.10.2024 (а.с.13). Згідно листа Старосамбірської державної нотаріальної контори №2268/01-16 від 20.11.2024 інформація за параметрами запиту у Спадковому реєстрі щодо [PERSON] , померлого [INFO] , відсутня, що свідчить про те, що із заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті останнього до нотаріальної контори ніхто із спадкоємців не звертався. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, чи претендували б на таку, не встановлено. В той же час, як вбачається із матеріалів справи, позивачка [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Самбірського районного нотаріального округу Львівської області Швець Л.С. для подання заяви про видачу їй свідоцтва про право на спадщину після смерті батька, проте листом приватного нотаріуса від 23.05.2024 їй було роз`яснено право за захистом своїх спадкових прав звернутися до суду (а.с.7). Правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані наступними нормами права. В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно ст.15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст.3\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. В силу п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Крім того, відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). У відповідності до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною першою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України в п.24 постанови від 30 травня 2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~31.03.1995\~року за\~№ 5\~«Про судову\~практику в\~справах про\~встановлення фактів,\~що мають\~юридичне значення» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25.05.1998року №15, суд вправі розглядати справи про встановлення юридичних фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Відповідно до положень ст.12 ЦПК України цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. Учасники\~справи мають\~рівні права\~щодо здійснення\~всіх процесуальних\~прав та\~обов`язків,\~передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до положень ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно ч.2 ст.80 ЦПК України питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Позивач, згідно з вимогами частини першої\~статті 206 ЦПК України, може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій заяві. Частиною четвертою\~статті 206 ЦПК України\~передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідач визнав позов, про що зазначив у поданій до суду заяві. Враховуючи вищенаведене, оцінивши належним чином зібрані по справі докази кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає, що на підставі таких встановлено факт, що [PERSON] є дочкою [PERSON] , який помер [INFO] . Крім того, як слідує із викладених у позовній заяві пояснень позивачки [PERSON] , остання у встановлений законом шестимісячний строк не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька через незадовільний стан здоров`я та лікування, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями медичних документів (а.с.6,16-23). Зазначені обставини, як вважає суд, зумовили істотні труднощі для позивачки щодо вчинення нею дій по оформленню своїх спадкових прав, а тому суд визнає поважними причини пропуску строку для прийняття спадщини. Таким чином, з огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд вважає, що визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону та не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави згідно положень ч. 4\~ст.\~206\~ЦПК України для задоволення позову, встановлення факту, про який просить позивач та визначення позивачу додаткового строку у три місяці, який буде достатнім для подання нею заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved