Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-21 00:00:00

Позивач звернулася із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 17 вересня 2004 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2024 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Відповідачу 04.10.2024 року направлялася копія ухвали та позовної заяви, що підтверджується копією супровідного листа, наявного в матеріалах справи, проте кореспонденція повернулася до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». За відсутності заперечень проти розгляду позову в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами без виклику учасників. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як убачається із матеріалів справи, 17 вересня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 1143. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Витягами з реєсру актів про народження Муніципалітету Монгуццо провінції Комо, Італія. Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Частиною 3 ст. 105 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. У відповідності до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. За приписами ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як убачається з пояснень позивача, подальше проживання з відповідачем є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. 111 та 112 СК України, оскільки фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно із ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Щодо судового збору, то приписами ч. 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що позивач при зверненні до суду з позовом у даній справі сплатив 1 211,20 грн судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією № 1360968065 від 19.07.2024. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1 211,20 грн у відшкодування судового збору, сплаченого за подання позову у цій справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved