Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю і перебування його на утриманні рідного брата- [PERSON] , [INFO] , який в бою за Україну загинув [INFO] , в селі Кліщівка, Бахмутський район, Донецька область. Заяву обґрунтовує тим, що він народився в м.Івано-Франківську у сім`ї [PERSON] . Згідно запису у Свідоцтві про народження серії [NUMBER] про чоловіка мами, як його батька, при державній реєстрації його народження, в актовому записі про батька ( [PERSON] ) проведено за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові, батька записано з її слів, за її вказівкою. Крім [PERSON] та мами- [PERSON] однією сім`єю, в квартирі [ADDRESS] проживав його рідний брат- [PERSON] , [INFO] , та рідна сестра [PERSON] [INFO] . [PERSON] в шлюбі не перебувала. Мама- [PERSON] , [INFO] у віці 38 років померла. Після смерті мами- [PERSON] , заявник у віці 5-ти років залишився проживати однією сім`єю з рідним братом- [PERSON] , [INFO] , в квартирі [ADDRESS] . З дня смерті мами - [PERSON] , а саме з [INFO], весь час він з братом проживав однією сім`єю, брат - [PERSON] займався його вихованням та утримував заявника, одержувана від нього допомога була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. [PERSON] був у всіх державних, громадських органах представником неповнолітнього. [PERSON] займався вихованням та утримував заявника, одержувана від нього допомога була для нього постійним і основним джерелом засобів до існування. З 26 жовтня 2022 року брат [PERSON] як солдат, на посаді стрільця - помічника гранатометника 2 аеромобільного відділення 1 аеромобільного взводу 1 аеромобільної роти батальйону військової частини [NUMBER] , проходив військову службу за призивом по мобілізації. Однак, [INFO] брат [PERSON] загинув, про що 27 січня 2024 року за №690/1291 через Начальника [INFO] командиром військової частини [NUMBER] сповіщено його сестру [PERSON] . Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 29 січня 2024 року видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , місце смерті село Кліщівка, Бахмутський район, Донецька область. Згідно сповіщення №690/1291 від 27 січня 2024 солдат [PERSON] , [INFO] , призваний на військову службу по мобілізації [INFO] , відданий Військовій присязі на вірність Українському народові, мужньо виконавши військовий обов`язок, в бою за Україну, її свободу і незалежність, де [INFO] загинув. Згідно Наказу командира військової частини [NUMBER] від 30 січня 2024 року за №365 «Про загибель [PERSON] під час участі у воєнних діях», копії Витягу з іменного списку безповоротніх втрат, відповідно до лікарського Свідоцтва про смерть від 29 січня 2024 року №141/24, причиною смерті солдата [PERSON] , стала вибухова травма. 06 травня 2024 року [INFO] на його заяву для одержання одноразової грошової допомоги надано відповідь, що [PERSON] не надав достатніх даних що він перебував на утриманні та проживав однією сім`єю з [PERSON] . Встановлення в судовому порядку факту проживання однією см`єю з померлим [PERSON] та перебування на його утриманні, необхідно заявнику для вирішення питання щодо подання належних документів для отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із смертю військовослужбовця, як члена сім`ї загиблого. Отже, правову мету його звернення до суду, яка полягає у підтвердженні певного соціального статусу заявника, а саме: встановлення факту проживання однією сім`єю та перебування на його утриманні із загиблим військовослужбовцем [PERSON] . Такий статус має правове значення виключно у публічно-правових відносинах, оскільки виливає на підтвердження та можливість реалізації прав у сфері соціального забезпечення. 30.12.2024 року представником [INFO] подано до суду письмові пояснення з яких вбачається, що заявником не надано докази одержання від померлого допомоги, що була для нього постійним і основним джерелом засобів до існування. При цьому проживання заявника з померлим за однією адресою не підтверджує факту перебування на утриманні. Також до заяви [PERSON] додано довідку про суми отримуваної пенсії по втраті годувальника за період з 01 січня 2024 року по 31 жовтня 2024 року. Однак з поданої довідки не можливо встановити у зв`язку з втратою якого годувальника і з якого часу [PERSON] призначено даний вид пенсії. Також відсутні відомості про доходи [PERSON] (заробітня плата, стипендія тощо), які заявник міг отримувати за життя [PERSON] , який згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] ) помер [INFO] . Зазначене має значення для розуміння співвідношення доходів заявника з доходами особи, якою надається допомога. Вважають, що заявником не доведено обставини, які підтверджують факт перебування на утриманні [PERSON] . Документів, які б підтверджували непрацездатність [PERSON] до суду не надано. Просить відмовити в задоволенні вимог [PERSON] . 07.01.2025 року представником Міністерства оборони України подано до суду письмові пояснення з яких вбачається, що надані заявником письмові докази жодним чином не підтверджують обставин, що він відноситься до кола осіб визначених частиною 4 статті 30 Закону №2262-ХІІ, його перебування на повному утриманні [PERSON] , та що така допомога з боку [PERSON] була основним джерелом засобів до існування, оскільки, серед іншого, заявником залишено поза увагою і відомості про надходження сім`ї заявника (зокрема сестри заявника - [PERSON] ), а також співставлення розміру допомоги з боку надавача та заявника. Більше того, в обґрунтування заявлених вимог заявником взагалі не долучається будь-яких доказів перебування на утриманні [PERSON] починаючи з 2010 року. Серед іншого, зазначає, що довідка про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб чи будинкова книга домогосподарства не можуть свідчити про спільний побут, ведення спільного господарства чи приналежність до утриманців загиблого; вони лише засвідчують місце знаходження житла особи (адреса житла). Таким чином, слід прийти до висновку, що [PERSON] станом на день виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги досяг повноліття та не відноситься до непрацездатних членів сім`ї годувальника в розумінні Закону № 2262-ХІІ, а отже не відноситься до кола осіб, що мають право на виплату одноразової грошової допомоги. Посилання заявника на частину 4 статті 16-1 Закону №2011-ХІІ є недоречним, оскільки таку було доповнено Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги" від 09.12.2023 № 3515-ІХ. Тобто, даний закон містить застереження з приводу віднесення до кола членів сім`ї та, відповідно подальшого права на виплату одноразової грошової допомоги лише в частині зачатих за життя загиблої (померлої) особи та народжених після її смерті дітей і лише при умові, якщо грошова допомога не призначалась жодній з інших осіб. Інших застережень щодо дії в часі та щодо кола осіб, згаданий закон не містить. (Закон набрав чинності 29 березня 2024). Проте, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги, є дата зазначена у свідоцтві про смерть, а отже до даних правовідносин слід застосовувати положення статті 16-1 Закону №2011-ХІІ в редакції, яка діяла на момент загибелі [PERSON] , тобто [INFO] , згідно якої до кола особі належать, зокрема, утриманці загиблого (померлого), водночас утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця. Проте із долученої заявником довідки про доходи № 3775 9778 6033 2723 неможливо встановити у зв`язку з втратою якого годувальника і з якого часу [PERSON] призначено даний вид пенсії. Просять в задоволенні заяви [PERSON] відмовити повністю. Представник заявника в судовому засіданні підтримав подану заяву та просив її задовольнити. Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з`явилися. В судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є бабусею заявника. ЇЇ донька померла в 2010 році. З цього часу онуки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] проживали з нею. Після смерті доньки вона була опікуном [PERSON] . У зв`язку із смертю матері [PERSON] була призначена пенсія по втраті годувальника, яку він отримує і на даний час. На час спільного проживання [PERSON] працював на будівництві, оплачував квартиру, купляв продукти харчування. В судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що заявник є її рідним братом. ЇЇ матір померла в 2010 році. З цього часу вона, [PERSON] та [PERSON] проживали з бабусею. Бабуся оформила опіку над ними. [PERSON] працював та допомогав фінансами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] народився [PERSON] , батьками якого зазначені [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, Серія [NUMBER] від 19.02.1992 року (а.с.12). Згідно копії свідоцтва про народження, Серія [NUMBER] від 10.02.2005 року [PERSON] народився [INFO] , батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] , (а.с.11), відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а.с.14). [INFO] померла [PERSON] (а.с.15). 26.10.2023 року т.в.о. [INFO] [PERSON] видано [PERSON] військовий квиток Серія [NUMBER] (а.с.16). Із сповіщення №44 командира військової частини [NUMBER] , адресованого начальнику [INFO] від 27.01.2024 року вбачається, що він просить сповістити [PERSON] , [INFO] , про те, що її брат, стрілець-помічник гранатометника 2 аеромобільного відділення 1 аеромобільного взводу аеромобільної роти аеромобільного батальйону військової частини [NUMBER] солдат [PERSON] , [INFO] , призваний на військову службу по мобілізації [INFO] , відданий Військовій присязі на вірність Українському народові, мужньо виконавши військовий обов`язок, в бою за Україну, її свободу незалежність, загинув [INFO] поблизу населеного пункту Кліщіївка, Бахмутського району, Донецької області. Причина смерті: ушкодження внаслідок мвійськових дій від вибухів та осколків, смерть пов`язана з виконанням обов`язків військової служби (захистом Батьківщини) (а.с.19). [INFO] помер [PERSON] , в с.Кліщіївка, Бахмутського району, Донецької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] від 29.01.2024 року (а.с.17). Із витягу з іменного списку безповоротніх втрат, загиблих військовослужбовців військової частини [NUMBER] за 2024 рік вбачається, що [PERSON] , [INFO] загинув в н.п.Кліщіївка, Бахмутського району, Донецької області, причиною смерті є вибухові осколкові поранення голови та кінцівок, ушкодження внаслідок військових дій від вибухів та осколків. У зазначеному витязі родичем зазначено сестру [PERSON] - [PERSON] (а.с.20). 30.01.2024 року командиром військової частини [NUMBER] винесено наказ №365 «Про загибель [PERSON] під час участі у воєнних діях» з якого вбачається, що [INFO] при виконанні бойового завдання за призначенням під час воєнних дій на території України внаслідок обстрілу з дрону-камікадзе (типу FPV) західніше населеного пункту Кліщіївка, Бахмутського району, Донецької області, отримав смертельне поранення стрілець-помічник гранатометника 2 аеромобільного відділення 1 аеромобільного взводу 1 аеромобільної роти аеромобільного батальйону військової частини [NUMBER] солдат [PERSON] . Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть від 29.01.2024 №141/24 причиною смерті є вибухові осколкові поранення голови та кінцівок, ушкодження внаслідок військових дій від вибухів та осколків. Таким чином, загибель стрільця-помічника гранатометника 2 аеромобільного відділення 1 аеромобільного взводу 1 аеромобільної роти аеромобільного батальйону військової частини [NUMBER] солдата [PERSON] настала при забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації під час воєнних дій на території України (пов?язане із захистом Батьківщини), при виконанні обов?язків військової служби. Також згідно зазначеного наказу, з метою забезпечення прав членів сім`ї військовослужбовця, який загинув під час стримування збройної агресії російської федерації на території України, наказано: начальнику адміністративної групи штабу військової частини [NUMBER] оформити документи на солдата [PERSON] встановленим порядком та направити до [INFO] для виплати грошової допомоги у зв`язку зі смертю військовослужбовця (а.с.21-22). З довідки №272 від 22.02.2024 року про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб за даними Муніципального реєстру Івано-Франківської міської територіальної громади встановлено, що [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , знятий з реєстрації за вказаною адресою - 29.01.2024 року (а.с.13). 29.04.2024 року [PERSON] звертався із заявою до начальника [INFO] про направлення його документів для виплати одноразової грошової допомоги, у зв`язку із загибеллю [INFO] в бойових діях його брата, солдата [PERSON] (а.с.23). Із листа начальника [INFO] від 06.05.2024 року яким надано відповідь на звернення [PERSON] , вбачається, що достатніх даних у наданих [PERSON] матеріалах не вбачається в повному обсязі що він перебував у [PERSON] на утриманні та проживав однією сім`єю. (а.с.25). Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Юридичні факти - це обставини чи факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Відповідно до частини сьомої статті 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України встановлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За змістом ст.315, 318 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: 1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, 2) встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право, 3) заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, 4) чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. На вказані умови також звертає увагу Верховний Суд України в роз`ясненнях «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення». Звертаючись до суду з цією заявою, [PERSON] просив встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що він проживав однією сім`єю із своїм братом - військовослужбовцем [PERSON] і перебував на його утриманні. Частиною п`ятою статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їх сімей. Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пунктом 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 16 Закону України «Про соціальний правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» «Одноразова грошова допомога виплачується у разі: 1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби; 2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби. Частиною 1 ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті. Пунктом 4 зазначеної статті визначено, що до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать: діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав; вдова (вдівець); батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті); внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли); жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" Відповідно до положень статті 31 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, крім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то судам слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Таким чином, у спірних правовідносинах для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого необхідно дослідили зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Даний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року у справі № 210/343/19, постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17, постанові Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 210/2422/16-ц. Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. Дана правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17. Як встановлено судом, [PERSON] до моменту його призову на військову службу, та заявник були зареєстровані за однією адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заяви, [PERSON] зазначив, що його брат - [PERSON] весь час з ним проживав однією сім`єю, брат займався його вихованням та утримував заявника, одержувана від нього допомога була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. [PERSON] був у всіх державних, громадських органах представником неповнолітнього. [PERSON] займався вихованням та утримував заявника, одержувана від нього допомога була для нього постійним і основним джерелом засобів до існування. В той же час, судом встановлено, що опікуном [PERSON] була його бабуся- [PERSON] та після смерті матері в 2010 році [PERSON] отримує пенсію по втраті годувальника, що підтверджується показаннями свідків та довідкою про доходи № 3775 9778 6033 2723. Заявником не долучено належних доказів, які б підтверджували той факт, що [PERSON] систематично отримував допомогу від брата та така допомога була основним джерелом засобів до існування. З огляду на зазначене, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд не вбачає доведеними твердження факту перебування [PERSON] на утриманні його брата [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до частин 2, 4 статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я утворюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Конституційний суд України у рішенні від 03.06.1999 № 5-рп/99 зазначив, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами однієї сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, наявність інших обставин, які підтверджують реальність сімейних відносин. Указаний висновок неодноразово використовувався Верховним Судом, зокрема, у постановах від 18.03.2019 у справі № 357/6408/17, від 05.04.2019 y справі № 387/938/17, від 16.05.2019 у справі № 467/404/17. Постанова Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №554/8023/15-ц містить правовий висновок, згідно якого вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю, суд має встановити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 Сімейного кодексу України). Суттєвою умовою для визнання осіб такими, що перебувають у сімейних відносинах, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Законом не визначено, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту спільного проживання, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці. Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них, як на підставу своїх вимог та заперечень. Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає заявник є підставою для відмови у задоволенні заяви. Заявником долучено до матеріалів справи довідку №272 від 22.02.2024 року про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб за даними Муніципального реєстру Івано-Франківської міської територіальної громади на підтвердження факту проживання із [PERSON] однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] . В той же час, заявником не долучено жодних доказів, які підтверджують спільний побут, спільні витрати, зокрема участі заявника в утриманні квартири шляхом сплати коштів за комунальні послуги, наявності спільного бюджету з [PERSON] . З огляду на наведене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається заявник, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, суд вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed