Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-27 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту позивач)\~звернулася до суду з позовом про визнання права користування в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїй позовних вимог, позивач посилається на те, що [INFO] помер її чоловік, [PERSON] . За життя, між ним, [PERSON] , та Розважівською сільською радою Іванківського району Київської області (правонаступник Іванківська селищна рада Вишгородського району Київської області) 08.12.2008 року було укладено договір оренди землі №4 (далі по тексту договір). Відповідно до умов договору, [PERSON] було передано в строкове платне користування земельну ділянку водного фонду для рибогосподарських потреб, яка знаходиться на території Розважівської селищної ради Іванківського району на північ від с. Шевченкове, загальною площею 1,4799 га. на строк 49 років. Вказаний договір 09.12.2008 року було зареєстровано та внесено відомості до Державного земельного кадастру про земельну ділянку кадастровий номер 3222084200:02:002:0043. Після смерті [PERSON] , спадщину прийняла позивач, шляхом подання заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Білана Є.Г. Постановою приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Білана Є.Г. №130/01-30 від 19.09.2023 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на право оренди земельної ділянки, відповідно до договору оренди землі № 4, укладеного 08 грудня 2008 року між Розважівською сільською радою та [PERSON] , у зв`язку з тим, що відповідно до ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі смерті фізичної особи-орендаря, його не може бути відчужено на користь інших осіб, орендар зобов`язаний повернути орендну ділянку, і право земельної ділянки є таким, яке не належала спадкодавцю, а також, право користування зазначеною земельною ділянкою не належало спадкодавцю [PERSON] , оскільки в договорі оренди земельної ділянки прізвище орендаря зазначено « [PERSON] ». Після отримання вказаної відмови, позивач, 01.10.2023 року звернулась до Іванківського районного суду Київської області із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, зокрема, договору оренди землі № 4 від 08 грудня 2008 року, укладеного між Розважівською сільською радою та [PERSON] . Рішенням Іванківського районного суду Київської області від 19.04.2024 року було встановлено факт належності, її покійному чоловіку, [PERSON] правовстановлюючого документу Договору оренди землі №4 від 08 грудня 2008 року, укладеного між Розважівською сільською радою та [PERSON] . У зв`язку з тим, що нотаріусом було відмовлено позивачу в оформленні спадщини після смерті її чоловіка, в частині права на оренду землі, відповідно до укладеного за життя договору оренди землі №4 між ним та Розважівською сільською радою Іванківського району Київської області, остання, з метою захисту свого права на успадкування, звернулась до суду із даною позовною заявою. Рух справи 07.08.2024 року ухвалою Іванківського районного суду Київської області відкрито провадження у справ та визначено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Розгляд справи неодноразово відкладався з різних причин /а.с. 34, 37, 40/. \~\~\~\~\~ Позиції сторін Позивач [PERSON] у своїх позовних вимогах просить суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач Іванківська селищна рада Вишгородського району Київської області звернулися до суду з листом, в якому просять розгляд спраив проводити без участі представника ради, позов [PERSON] визнають. Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Білана Є.Г. на адресу суду надійшло клопотання, згідно якого останній справу просив розглядати без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. 23.01.2025 року третьою особою,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог \~Головним управління\~Держгеокадастру в\~м.Києві\~та Київській\~області через канцелярію суду було подано письмові пояснення, згідно яких, вони не наділені повноваженнями в частині здійснення державної реєстрації набуття, зміни та припинення речових прав на земельні ділянки, а тому, просили проводити розгляд справи без участі їх представника та прийняти законне та обґрунтоване рішення у даній справі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши досліджені докази, суд вважає, що позовні вимоги\~\~підлягають задоволенню за наступних підстав. Відповідно до\~ст. 129 Конституції України\~судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Основними засадами судочинства є: законність; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання державного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом; обов`язковість рішень суду. Відповідно до ч. 1\~ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно ч. 3\~ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно ч.ч. 1, 2\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу\~ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»\~є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих\~Конституцією\~і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1\~ст. 5 ЦПК України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне їй право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Відповідно ч.ч. 1-4\~ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до\~Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені\~Конституцією\~та законами України. Суд застосовує при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року і протоколи до неї, згоду на обовязковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно ч. 3\~ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 08.12.2008 року між Розважівською сільською радою, в особі сільського голови Петровського Володимира Івановича (Орендодавець) та [PERSON] (Орендар) було укладено Договір оренди землі №4 /а.с. 8-10/. Предметом даного договору є те, що орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку водного фонду (ставок) для рибогосподарських потреб, яка знаходиться на території Розважівської сільської ради Іванківського району на північ від с.Шевченкове (п. 1 Договору). Відповідно до п. 2 в оренду передається земельна ділянка загальною площею 1,4799 га., у тому числі під водою (ставок) 0,4587 га., під прибережною захисною смугою 1,0212 га. Пунктом 8 Договору передбачено, що його укладено на 49 років. [PERSON] є чоловіком позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] /а.с. 6/.\~\~\~ [INFO] [PERSON] помер, про що 14.11.2022 року Іванківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) зроблено актовий запис №605, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , копія якого наявна в матеріалах справи /а.с. 7/.\~\~\~ Спадщину після смерті [PERSON] прийняла позивач, яка являється його дружиною, що підтверджується в тому числі, витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №71879916, свідоцтвом про право на спадщину за законом від 11.08.2023 року /а.с. 15/. Постановою приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Білан Є.Г. №130/01-30 від 19.09.2023 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на право оренди земельної ділянки, відповідно до договору оренди землі №4 укладеного 8 грудня 2008 року між Розважівською сільською радою та [PERSON] , у зв`язку з тим, що: ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; ст. 31 ЗУ «Про оренду землі», договір оренди землі припиняється в разі смерті фізичної особи-орендаря; ст. 8-1 ЗУ «Про оренду землі», право на оренду земельної ділянки державної або комунальної власності не може бути відчужено її орендарем іншим особам, внесено до статутного капіталу, передано у заставу; ст. 34 ЗУ «Про оренду землі», у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором; також, право користування зазначеною земельною ділянкою не належало спадкодавцю [PERSON] , оскільки в договорі оренди земельної ділянки прізвище орендаря зазначено « [PERSON] » /а.с. 16/. Згідно Постанови приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Білан Є.Г. №130/01-30 від 19.09.2023 року спадщину після смерті [PERSON] прийняла [PERSON] заявою № 5 від 22.03.2023 року. Інших спадкоємців, які претендують на спадщину, не має. /а.с. 16/. Рішенням Іванківського районного суду Київської області від 19.04.2024 року було встановлено факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу Договору оренди землі № 4 від 08 грудня 2008 року, укладеного між Розважівською сільською радою та [PERSON] /а.с. 17-18/. Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~ст. 1245 ЦК України\~частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом. Згідно із ч. 1\~ст. 781 ЦК України\~договір найму припиняється в разі смерті фізичної особи - наймача, якщо інше не встановлено договором або законом. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом (ч. 2\~ст. 792 ЦК України). Відповідно до\~ст. 1 ЗУ «Про оренду землі»\~оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Стаття 5 ЗУ «Про оренду землі»\~передбачає, що орендарями земельних ділянок є юридичні або фізичні особи, яким на підставі договору оренди належить право володіння і користування земельною ділянкою. Згідно вимог ст. 6 ЗУ «Про оренду землі»\~орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених\~Земельним кодексом України,\~Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Відповідно до ч. 5\~ст. 93 Земельного кодексу України\~право оренди земельної ділянки може відчужуватися, у тому числі продаватися на земельних торгах, а також передаватися у заставу, спадщину, вноситися до статутного капіталу власником земельної ділянки - на строк до 50 років, крім випадків, визначених законом. За змістом\~ст. 31 Закону України "Про оренду землі"\~договір оренди землі припиняється, у тому числі, в разі смерті фізичної особи - орендаря. В той же час, відповідно до ч. 1\~ст. 7 Закону України "Про оренду землі"\~право на оренду земельної ділянки переходить після смерті фізичної особи - орендаря, якщо інше не передбачено договором оренди, до спадкоємців, а в разі їх відмови чи відсутності таких спадкоємців - до осіб, які використовували цю земельну ділянку разом з орендарем і виявили бажання стати орендарями в разі, якщо це не суперечить вимогам\~Земельного кодексу України\~та цього\~Закону. Отже, якщо умовами договору оренди земельної ділянки, укладеного сторонами, не передбачається заборона переходу права на оренду в порядку спадкування, то спадкоємці орендаря (фізичної особи - підприємця) після смерті останнього можуть успадкувати право на оренду земельної ділянки, яка є предметом цього договору. Абз.2 п.40 Договору визначено, що право на орендовану земельну ділянку у разі смерті фізичної особи орендаря, засудження або обмеження її дієздатності за рішенням суду переходить до\~спадкоємців або інших осіб, які використовують цю земельну ділянку з орендарем. Оскільки позивач [PERSON] не відмовлялася від оренди земельної ділянки, яка перебувала у оренді її чоловіка [PERSON] а навпаки, має намір успадкувати право оренди земельної ділянки водного фонду для рибогосподарських потреб, яка знаходиться на території Розважівської селищної ради Іванківського району на північ від с. Шевченкове, загальною площею 1,4799 га. на строк 49 років згідно договору №4 укладеного між її покійним чоловіком та Розважівською сільською радою Іванківського району Київської області 08.12.2008 року, правонаступником якої є Іванківська селищна рада Вишгородського району Київської області, яка є відповідачем по справі, враховуючи визнання позову відповідачем та те, що право спадкування вказаного вище договору оренди у разі смерті орендаря визначено самим договором, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, тому слід визнати за [PERSON] право оренди земельної ділянки в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] на строк дії вищевказаного договору до 08.12.2057 року, як це визначено п.8 Договору. Указане узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 16.12.2015 року у справі №6-375цс15, постановою Першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі №266/2505/17-ц. Вирішуючи питання про судовий збір суд виходить з того, що позивачем при зверненні до суду із позовом, сплачено судовий збір в повному обсязі та в позовні заяві зазначено, що позивач бажає судові витрати залишити за собою, у зв`язку із чим суд вважає за доцільне витрати, по сплаті судового збору, залишити за позивачем.

Outcome: approved