Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-15 00:00:00

Тлумацька районна державна адміністрація Івано-Франківської області 25.09.2024 звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про стягнення заподіяної шкоди. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02.10.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12.11.2024 закрито підготовче провадження по справі, призначено справу до судового розгляду. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.05.2022 у справі № 300/6212/21 позовні вимоги [PERSON] до Тлумацької районної державної адміністрації Івано-Франківської області про скасування розпорядження від 30.03.2021 № 16-к, поновлення на посаді, стягнення середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу, задоволено частково. Скасовано розпорядження Тлумацької районної державної адміністрації Івано-Франківської області від 30.03.2021 № 16-к «Про звільнення [PERSON] », поновлено [PERSON] на посаді першого заступника голови Тлумацької районної державної адміністрації Івано-Франківської області з 01.04.2021. Стягнуто з Тлумацької районної державної адміністрації Івано-Франківської області на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.04.2021 по 23.05.2022 у розмірі 297943,31 грн., з відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів. На виконання рішення, Івано-Франківською РДА - районною військовою адміністрацією винесено розпорядження від 20.02.2023 № 28 «Про поновлення на посаді [PERSON] », згідно з яким його поновлено на посаді першого заступника голови Тлумацької районної державної адміністрації з 01.04.2021. Відповідно до платіжних Інструкцій від 27.09.2023 № 5, № 6, № 7, № 8, Тлумацькою районною державною адміністрацією Івано-Франківської області [PERSON] 28.09.2023 сплачено середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 239844,36 грн., податок на доходи фізичних осіб із середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 53629,80 грн., військовий збір утриманий із середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 4469,15 грн., єдиний соціальний внесок нарахований на середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 65547,53 грн., а всього - 363490,84 грн.. Звертають увагу суду, що згідно з розпорядженням Івано-Франківської РДА від 25.03.2021 № 11 «Про деякі питання пов`язані з реорганізацією Богородчанської, Галицької, Рогатинської, Тисменицької та Тлумацької районних державних адміністрації», саме на голову відповідної районної адміністрації покладався обов`язок забезпечення виконання вимог Закону України «Про державну службу» та інших нормативно-правових актів при припиненні державної служби керівниками апаратів і керівниками структурних підрозділів юридичних осіб публічного права районних державних адміністрації та забезпечення виконання вимог Кодексу законів про працю України та інших нормативно-правових актів при вивільненні перших заступників голів та заступників голів відповідних районних державних адміністрацій.\~ Відповідно до розпорядження Президента України від 11.12.2019 № 493/2019-рп [PERSON] призначено головою Тлумацької районної державної адміністрації Івано-Франківської області, а згідно з розпорядженням Президента України від 13.04.2021 № 440/2021-рп [PERSON] звільнено з посади голови Тлумацької районної державної адміністрації Івано-Франківської області відповідно до пункту 6 частини другої статті 9 Закону України «Про місцеві державні адміністрації». Тому, посилаючись на вимоги ст.ст. 130, 134, 136, 237 КЗпП України, враховуючи те, що [PERSON] звільнено із порушенням вимог закону, що встановлено в рішенні адміністративного суду, вважають, що саме [PERSON] , як службова особа, яка одноосібно видала та підписала розпорядження про звільнення, несе повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну Тлумацькій РДА у зв`язку з виплатою незаконно звільненому [PERSON] середнього заробітку за час вимушеного прогулу. На підставі зазначених обставин, представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] на користь Тлумацької районної державної адміністрації Івано-Франківської області суму заподіяної шкоди у розмірі 363490,84 грн.. Представник відповідача - адвоката Сторожук А.Л. 22.10.2024 подав до суду відзив на позов в якому щодо задоволення позову заперечив. На обґрунтування відзиву зазначено, що в силу частини четвертої статті 1192 ЦК України, Тлумацька РДА, виплативши середній заробіток за час вимушеного прогулу внаслідок незаконно прийнятого рішення, не має права зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Основним обґрунтуванням позиції позивача для задоволення його позовних вимог є те, що на думку позивача рішення Івано-Франківського окружного суду від 23.05.2022 справі № 300/6212/21 має преюдиційне значення, проте це рішення не містять доведених обставин щодо вини відповідача при звільненні [PERSON] Підставою висновків суду про незаконність звільнення [PERSON] є саме факт того, що останньому не було запропоновано вакантні посади, які були наявні. Також, вказаним рішенням суду встановлено той факт, що вакантні посади були не в установі, яку очолював відповідач, а в зовсім іншій юридичній особі - новоутвореній Івано-Франківській РДА. Також вважає, що обставини встановлені у рішенні Івано-Франківського окружного суду від 23\~ травня 2022 р. у справі № 300/6212/21 не мають преюдиційного значення для даної справи, оскільки [PERSON] , будучи звільнений з займаної посади, не брав участі у вказаній справі. Відповідачем, який станом на момент звільнення [PERSON] перебував на посаді голови Тлумацької РДА, вживались заходи в межах його повноважень, в тому числі в частині дотримання трудового законодавства при вивільненні працівників Тлумацької РДА, зумовлених реорганізацією цього органу державної влади. Також вважає, що обов`язок із пропонування посад вивільнюваним працівникам належав саме правонаступнику Тлумацької РДА - Івано-Франківській РДА. Розпорядженням Івано-Франківської РДА №66 від 09.03.2021 року саме Голову Івано-Франківської РДА [PERSON] призначено Головою комісії з реорганізації, в тому числі Тлумацької РДА, та покладено обов`язок реорганізації заходів, пов`язаних із звільненням та переведенням працівників райдержадміністрацій, що припиняються. Проте, всупереч нормам законодавства, ні Івано-Франківською РДА, ні Комісією з реорганізації не вжито жодних заходів щодо переведення працівників райдержадміністрацій, що припиняються, також щодо пропонування посад в новоствореній РДА, яка є правонаступником райдержадміністрацій, що припиняються. Отже, саме головою Івано-Франківської РДА - головою комісії з реорганізації не запропоновано працівникам іншу роботу та не вжито заходів з переведення працівників райдержадміністрацій, що припиняються. Таким чином представник відповідача вважає, що вина відповідача у завданні шкоди відсутня. Просив суд відмовити у задоволенні позову. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав зазначених у позові. Вважає, що рішення адміністративного суду має для даної справи преюдиційне значення, а [PERSON] , як службова особа, яка одноосібно видала та підписала розпорядження про звільнення, несе повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну Тлумацькій РДА у зв`язку з виплатою незаконно звільненому [PERSON] середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Окремо звертає увагу, що лист-погодження Івано-Франківської ОДА про звільнення [PERSON] датований після звільнення, що також є порушенням при звільненні. Просила позов задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні щодо задоволення позову заперечив з підстав зазначених у відзиві. Щодо листа-погодження Івано-Франківської ОДА, то в рішенні адміністративного суду зазначено, що відповідачем так і не надано лист-погодження Івано-Франківської ОДА всупереч обов`язку ні позивачу, ні до суду. Тобто, суд не оцінював цей документ та не оцінював його законність. Водночас, причиною поновлення [PERSON] було те, що йому не було запропоновано всі наявні посади із структури і граничної чисельності працівників РДА Івано-Франківської області. [PERSON] не міг пропонувати посад в новоутвореній юридичній особі, а персональну відповідальність за таке порушення міг би нести Голова Івано-Франківської РДА [PERSON] , який був одночасно Головою комісії з реорганізації, в тому числі Тлумацької РДА, та на якого покладено обов`язок реорганізації заходів, пов`язаних із звільненням та переведенням працівників райдержадміністрацій, що припиняються. Просив суд відмовити у задоволенні позову. Відповідач в судовому засіданні щодо задоволенні позову заперечив, суду додатково пояснив, що він не вирішував питання переведення працівників Тлумацької РДА, яка ліквідовувалася, до новоутвореної Івано-Франківської РДА. З очолюваної ним Тлумацької РДА звільняли всіх, відповідних бюджетних призначень на оплату праці не було, тобто будь-яку вакансію він не міг запропонувати [PERSON] .. Щодо процедури звільнення, то він діяв виключно в межах наданих йому повноважень. Щодо відповідних погоджень про звільнення, то таке мало бути. Велося відповідне листування, телефонні переговори. Просив у задоволенні позову відмовити. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до розпорядження Президента України від 11.12.2019 № 493/2019-рп [PERSON] призначено головою Тлумацької районної державної адміністрації Івано-Франківської області, а згідно з розпорядженням Президента України від 13.04.2021 № 440/2021-рп [PERSON] звільнено з посади голови Тлумацької районної державної адміністрації Івано-Франківської області відповідно до пункту 6 частини другої статті 9 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» (а.с. 22, 23). Тобто, [PERSON] в період з 11.12.2019 по 13.04.2021 займав посаду Голови Тлумацької районної державної адміністрації Івано-Франківської області. Постановою Верховної Ради України від 17 липня 2020 року №807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» вирішено утворити в Івано-Франківській області Івано-Франківський район (з адміністративним центром у місті Івано-Франківськ) у складі територій Більшівцівської селищної, Богородчанської селищної, Букачівської селищної, Бурштинської міської, Галицької міської, Дзвиняцької сільської, Дубовецької сільської, Єзупільської селищної, Загвіздянської сільської, Івано-Франківської міської, Лисецької селищної, Обертинської селищної, Олешанської сільської, Рогатинської міської, Солотвинської селищної, Старобогородчанської сільської, Тисменицької міської, Тлумацької міської, Угринівської сільської, Ямницької сільської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України. Цією ж постановою ліквідовано в Івано-Франківській області, серед інших і Тлумацький район. Розпорядженням Кабінету Міністрів України №1635-р від 16.12.2020 «Про реорганізацію та утворення районних державних адміністрацій»: здійснено реорганізацію районних державних адміністрацій районів, ліквідованих зазначеною постановою, шляхом їх приєднання до районних державних адміністрацій, утворених згідно з абзацом третім цього пункту, згідно з додатком 3. Згідно з вказаним додатком, Тлумацьку районну державну адміністрацію реорганізовано шляхом приєднання до новоутвореної Івано-Франківської районної державної адміністрації. Розпорядженням Кабінету Міністрів України №1635-р від 16.12.2020 «Про реорганізацію та утворення районних державних адміністрацій»: утворено районні державні адміністрації в адміністративних центрах районів, утворених зазначеною постановою, як нові юридичні особи публічного права згідно з додатком 2, серед яких зокрема Івано-Франківську районну державну адміністрацію. Пунктом 3 розпорядження Кабінету Міністрів України №1635-р від 16.12.2020 установлено, що юрисдикція районних державних адміністрацій, розташованих в адміністративних центрах районів, утворених постановою Верховної Ради України від 17 липня 2020 р. № 807-ІХ, поширюється на всю територію відповідних новоутворених районів. Відповідно до пункту 7 Порядку здійснення заходів щодо утворення та реорганізації районних державних адміністрацій, а також правонаступництва щодо майна, прав та обов`язків районних державних адміністрацій, що припиняються, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 №1321, (далі Порядок №1321) перехід повноважень, прав та обов`язків (публічно-владне правонаступництво) райдержадміністрацій, що припиняються, до райдержадміністрацій новоутворених районів здійснюється: у разі існування райдержадміністрації в адміністративному центрі новоутвореного району та приєднання до неї райдержадміністрацій, що припиняються, ліквідованих районів з моменту утворення комісії з реорганізації райдержадміністрації, що припиняється (далі комісія з реорганізації); у разі утворення на території новоутвореного району райдержадміністрації, в адміністративному центрі якого була відсутня така держадміністрація, з моменту державної реєстрації райдержадміністрації як юридичної особи публічного права та утворення комісії з реорганізації. Відповідно до пунктів 12, 13 Порядку №1321 голова облдержадміністрації утворює комісії з реорганізації та затверджує їх персональний склад, а також затверджує плани вивільнення працівників райдержадміністрацій, що припиняються, за поданням голови відповідної комісії з реорганізації. Комісія з реорганізації, серед іншого, забезпечує організацію заходів, пов`язаних із звільненням та переведенням працівників райдержадміністрацій, що припиняються. Розпорядженням Івано-Франківської обласної державної адміністрації від 09.03.2021 №66 утворено комісію з реорганізації Богородчанської, Галицької, Рогатинської, Тисменицької та Тлумацької районних державних адміністрацій шляхом їх приєднання Івано-Франківської районної державної адміністрації. Призначено голову Івано-Франківської районної державної адміністрації Ярощука Олександра Анатолійовича головою комісії з реорганізації Богородчанської, Галицької, Рогатинської, Тисменицької та Тлумацької районних державних адміністрацій шляхом їх приєднання до Івано-Франківської районної державної адміністрації. Призначено голову Богородчанської районної державної адміністрації Мариневича Дмитра Дмитровича заступником голови комісії з реорганізації Богородчанської, Галицької, Рогатинської, Тисменицької та Тлумацької районних державних адміністрацій шляхом їх приєднання до Івано-Франківської районної державної адміністрації. Пунктом 3 цього розпорядження, Голову комісії з реорганізації Богородчанської, Галицької, Рогатинської, Тисменицької та Тлумацької районних державних адміністрацій шляхом їх приєднання до Івано-Франківської районної державної адміністрації О.Ярощук\~ зобов`язано: затвердити у семиденний строк після утворення комісії з реорганізації план заходів, пов`язаних з реорганізацією; підготувати та подати на затвердження голові обласної державної адміністрації плани вивільнення працівників райдержадміністрацій, що припиняються; здійснити заходи щодо проведення вивільнення державних службовців районних державних адміністрацій, які реорганізуються, відповідно до вимог законодавства про державну службу; здійснити заходи щодо проведення вивільнення працівників районних державних адміністрацій, які реорганізуються, відповідно до вимог законодавства про працю; забезпечити здійснення заходів, пов`язаних з утворенням та реорганізацією районних державних адміністрацій внаслідок утворення та ліквідації районів, зокрема виконання планів вивільнення працівників районних державних адміністрацій, що припиняються; забезпечити організацію заходів, пов`язаних із звільненням та переведенням працівників райдержадміністрацій, що припиняються. Як встановлено судом, в ході реорганізаційних заходів, пов`язаних із ліквідацією Тлумацької РДА та утворенням нової юридичної особи - Івано-Франківській РДА, вирішувалося питання звільнення працівників Тлумацької РДА, в тому числі і тодішнього першого заступника голови Тлумацької РДА Мигаля Р.П.. Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.05.2022 у справі № 300/6212/21 (залишене в силі згідно постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.12.2022) позовні вимоги [PERSON] до Тлумацької районної державної адміністрації Івано-Франківської області про скасування розпорядження від 30.03.2021 № 16-к, поновлення на посаді, стягнення середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу,- задоволено частково. Скасовано розпорядження Тлумацької районної державної адміністрації Івано-Франківської області від 30.03.2021 № 16-к «Про звільнення [PERSON] », поновлено [PERSON] на посаді першого заступника голови Тлумацької районної державної адміністрації Івано-Франківської області з 01.04.2021. Стягнуто з Тлумацької районної державної адміністрації Івано-Франківської області на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.04.2021 по 23.05.2022 у розмірі 297943,31 грн., з відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів (а.с.11-17). На виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.05.2022 у справі № 300/6212/21, Івано-Франківською районною державною адміністрацією - районною військовою адміністрацією винесено розпорядження від 20.02.2023 № 28 «Про поновлення на посаді [PERSON] », згідно з яким [PERSON] поновлено на посаді першого заступника голови Трумацької РДА з 01.04.2021, з виплатою йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 01.04.2021 по 23.05.2022 у розмірі 297 943,31 грн. з відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів (а.с.18-19). Відповідно до платіжних Інструкцій від 27.09.2023 № 5, № 6, № 7, № 8, Тлумацькою районною державною адміністрацією Івано-Франківської області 28.09.2023 сплачено [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 239844,36 грн., податок на доходи фізичних осіб із середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 53629,80 грн., військовий збір утриманий із середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 4469,15 грн., єдиний соціальний внесок нарахований на середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 65547,53 грн., що у загальній сумі становить - 363490,84 грн. (а.с.20-21,27-28). Представником відповідача адвокатом Сторожуком А.Л. долучено до матеріалів справи протокол опитування особи (свідка) [PERSON] , в якому вказаний свідок зокрема вказав, що, на його думку, пропонувати вакантні посади у зв`язку із реорганізацією Тлумацької РДА йому мали представники Івано-Франківської РДА, а саме голова [PERSON] , на якого покладалися всі повноваження, пов`язані з дотриманням трудових прав працівників Тлумацької РДА. Також, свідок вважає, що [PERSON] не міг пропонувати вакантні посади працівникам Тлумацької РДА, в тому числі йому, оскільки [PERSON] не мав відношення до Івано-Франківської РДА (а.с.134-136). Також судом встановлено, що листом Івано-Франківської обласної державної адміністрації від 14.04.2021 повідомлено Тлумацьку районну державну адміністрацію на їх лист від 26.03.2021, що обласна державна адміністрація розглянула і погодила пропозицію щодо звільнення [PERSON] з посади першого заступника голови Тлумацької РДА (а.с.87). З урахуванням досліджених доказів, оцінюючи предмет та підставу позову, а також правовідносини, які склалися між сторонами, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 237 КЗпП (в редакції чинній на момент звільнення) суд покладає на службову особу, винну в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу, обов`язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи. Такий обов`язок покладається, якщо звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або якщо власник чи уповноважений ним орган затримав виконання рішення суду про поновлення на роботі. Пленум Верховного Суду України у п. 33 Постанови від 6 листопада 1992 р. № 9 Про практику розгляду судами трудових спорів роз`яснив, що при незаконному звільненні або переведенні на іншу роботу, невиконанні рішення про поновлення працівника на роботі, що мало місце після введення в дію п. 8 ст. 134 та нової редакції ст. 237 КЗпП (з 11 квітня 1992 р.) настає повна матеріальна відповідальність винних в цьому службових осіб і обов`язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи може бути покладено при допущенні ними в цих випадках будь-якого порушення закону, а не лише явного, як передбачалось раніше. Із змісту вказаної норми закону та судової практики, слідує, що повна матеріальна відповідальність при незаконному звільненні покладається на винних в цьому службових осіб. Тобто, відповідальність може нести, як одна так і декілька службових осіб, які допустили порушення трудового законодавства, що в причино-наслідковому зв`язку стало підставою для поновлення працівника на роботі та виплати йому відшкодування за незаконне звільнення. \~\~ Сторона позивача вважає, що [PERSON] , як службова особа, яка одноосібно видала та підписала розпорядження про звільнення, несе повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну Тлумацькій РДА у зв`язку з виплатою незаконно звільненому [PERSON] середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а також вважає, що вина [PERSON] встановлена в рішенні адміністративного суду та не підлягає доказуванню в цій справі. Проте, суд не погоджується з такими доводами позивача, виходячи з наступного. Так, рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.05.2022 у справі № 300/6212/21 не містить жодної згадки про [PERSON] , чи про будь-яку іншу посадову особу, яка відповідальна за незаконне звільнення, як і не місить даних про те, що саме [PERSON] підписав розпорядження про звільнення [PERSON] .. Інформація про те, що розпорядження Тлумацької районної державної адміністрації Івано-Франківської області від 30.03.2021 № 16-к «Про звільнення [PERSON] » підписав [PERSON] відома суду тільки з пояснень сторін, оскільки такого доказу матеріали справи не місять. Також, при дослідженні рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.05.2022 у справі № 300/6212/21 встановлено, що, за висновками суду, підставою для скасування розпорядження про звільнення та поновлення [PERSON] на займаній посаді було те, що йому не запропонована жодна із вакантних посад із структури і граничної чисельності працівників районної державної адміністрації Івано-Франківської області. З урахуванням того, що Тлумацька РДА припинялася шляхом реорганізації в Івано-Франківську РДА, слідує висновок, що Голова Тлумацької РДА [PERSON] , як посадова особа, яка не працювала в структурі Івано-Франківської РДА, не міг пропонувати в цій новоутвореній установі вивільнюваним працівникам Тлумацької РДА жодної посади. Звертається увага, що розпорядженням Івано-Франківської РДА №66 від 09.03.2021 року саме Голову Івано-Франківської РДА [PERSON] призначено Головою комісії з реорганізації, в тому числі Тлумацької РДА, та покладено на нього обов`язок здійснення реорганізаційних заходів, пов`язаних із звільненням та переведенням працівників райдержадміністрацій, що припиняються. Як показав свідок [PERSON] , який був допитаний адвокатом [PERSON] в порядку ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», на думку свідка, пропонувати вакантні посади у зв`язку із реорганізацією Тлумацької РДА йому мали представники Івано-Франківської РДА, а саме голова [PERSON] , на якого покладалися всі повноваження, пов`язані з дотриманням трудових прав працівників Тлумацької РДА. Також, свідок вважає, що [PERSON] не міг пропонувати вакантні посади працівникам Тлумацької РДА, в тому числі йому, оскільки [PERSON] не мав відношення до Івано-Франківської РДА. Оцінюючи дослідженні в цій частині докази, в тому числі і покази свідка, суд зазначає, що з урахуванням складу учасників справи суд не робить жодних висновків щодо обов`язку [PERSON] , чи іншої посадової особи, пропонувати вакансії в Івано-Франківській РДА, оскільки Івано-Франківська РДА чи безпосередньо [PERSON] до участі в справі не залучені. Також звертається увага, що в матеріалах справи відсутні будь-які дані щодо взаємовідносин та розподілу функціональних обов`язків між Івано-Франківською РДА та Тлумацькою РДА, які пов`язані із процедурою звільнення працівників останньої. Як висновок в цій частині, суд вважає доведеним той факт, що Голова Тлумацької РДА Гаєвський С.Б., як посадова особа, яка не працювала в структурі Івано-Франківської РДА, не міг пропонувати в цій новоутвореній установі жодної посади [PERSON] .. Щодо посилання сторони позивача на лист-погодження Івано-Франківської ОДА, який був датований пізніше дати звільнення [PERSON] , то адміністративний суд не дослідував такий документ, а тільки вказав у рішенні, що відповідачем так і не надано лист-погодження Івано-Франківської ОДА всупереч обов`язку ні позивачу, ні до суду. Тобто, наявність чи відсутність відповідного погодження не було підставою для поновлення на посаді [PERSON] .. Також звертається увага, що в листі-погодженні вказано тільки про факт погодження звільнення [PERSON] , без зазначення дати такого погодження. Дата листа (14.04.2021) не є датою погодження. Відтак, дата погодження є не встановленою та підлягає доказуванню. Таким чином суд вважає, що інформація, яка зазначена у вказаному листі-погодженні- недостатня для висновку про порушення [PERSON] трудових прав [PERSON] , які стали підставою для поновлення останнього на займаній посаді та виплати\~ йому відшкодування. Щодо преюдиції рішення адміністративного суду. Згідно із ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Звертається увага, що [PERSON] не брав участі в розгляді адміністративної справи № 300/6212/21. Відповідно, обставини, встановлені у вказаному рішенні адміністративного суду не звільняють сторону позивача від доказування, що відповідає змісту ч. 4 ст. 82 ЦПК України. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням досліджених доказів, суд вважає, що сторона позивача не довела ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, а відтак суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed