Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-27 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з зазначеним позовом, який обґрунтовує тим, що з 01.02.2003 позивачка та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі. Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 14.06.2024 шлюб розірвано. Від шлюбу подружжя має доньку: [PERSON] , [INFO] , яка на теперішній час проживає разом з позивачкою. У період шлюбу, а саме 13.12.2021, позивачка та відповідач придбали у власність квартиру загальною площею 70, 4 кв.м., житлової площею 41,4 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на підставі Договору купівлі-продажу №983 від 13.12.2021 р., посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Матус Н.М. Враховуючи, що квартира була придбана за час шлюбу просить визнати квартиру, загальною площею 70,40 кв.м., житловою площею 41,4 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] - об`єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , визнати в порядку поділу спільного майна подружжя за [PERSON] , право власності на 1/2 (одну другу) частку квартири залишивши за [PERSON] , право власності на 1/2 (одну другу) частки квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та стягнути з відповідачка судові витрати понесені позивачкою зі сплати судового збору у розмірі 4878,00 грн. 19.06.2024 позовна заява прийнята до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначене підготовче судове засідання на 10:00 15.08.2024 15.08.2024 підготовче судове засідання не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючого судді у нарадчій кімнаті, підготовче засідання відкладено на 10:00 23.10.2024. Ухвалою суду від 23.10.2024 закрито підготовче провадження у справі, справа призначена для розгляду по суті на 10:30 26.11.2024. Протокольною ухвалою суду від 26.11.2024 слухання справи відкладено за клопотанням відповідача на 10:00 28.01.2025. У судове засідання призначене на 28.01.2025 позивач та її представник не з`явилися, представником позивача до суду подана заява про розгляд справи у її відсутність та у відсутність позивачки. У судове засідання призначене на 28.01.2025 відповідач не з`явився, надав до суду чергове клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки перебуває у відрядженні, крім того за клопотанням [PERSON] слухання справи було відкладено з аналогічних причин з 10:00 26.11.2024 на 10:00 28.01.2025 Враховуючи обізнаність відповідача про час та місце розгляду справи, відсутність доказів на підтвердження поважності причин неявки, тривалість перебування справи в суді, суд дійшов висновку, що відповідач був не обмежений у період з 16.06.2024 по 28.01.2025 скористатися своїм правом на надання відзиву, письмових заперечень щодо позову або у разі неможливості особисто прийняти участь під час судового розгляду скористатися послугами представника, а системне надання відповідачем клопотань про відкладення розгляду справи свідчить про свідоме умисне затягування строків її розгляду з боку відповідача, а тому суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного. Судом встановлено, що 01.02.2003 сторони зареєстрували шлюб (а.с.8), який було розірвано рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 14.06.2024 (справа №592/5629/24, провадження №2/592/1420/24) (а.с.33). Тобто сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 01.02.2003 до 14.06.2024. 13.12.2021 [PERSON] придбав трикімнатну [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 13.12.2021 року (а.с.10-12). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14.12.2021 право власності на квартиру [ADDRESS] , на підставі вищезазначеного договору купівлі-продажу, [PERSON] є власником квартири (а.с.13). У період перебування у шлюбі, подружжя, сторони придбали квартиру за адресою [ADDRESS] . Згідно положень ст.60 СК України та ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. За змістом статей 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує, що узгоджується з правовою позицією висловленою в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 23, 24 постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК), ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 цього Кодексу. Судом установлено, що у період шлюбу сторонами придбано трикімнатну квартиру, загальною площею 70,4 кв.м., житловою площею 41,4 кв.м., за адресою: [ADDRESS] , на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 13.12.2021, право власності на яку зареєстровано за відповідачем [PERSON] та в силу ст.60 СК України та ст.368 ЦК України є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, за тривалий час розгляду справи судом, відповідачем не було надано доказів які б спростовували зазначене та виключали б обставини, що дають підстави вважати спірну квартиру спільною сумісною власністю подружжя. Встановлені обставини вказують, що спірна квартира за адресою: [ADDRESS] , набута у період шлюбу, хоча і зареєстрована на ім`я відповідача [PERSON] є спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу між ними в рівних частках. Вирішуючи питання про поділ спільної сумісної власності подружжя, а саме квартири [ADDRESS] , судом враховано положення ч.1 ст.70 СК України, а саме рівність частки майна дружини та чоловіка у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Враховуючи зазначене, докази надані сторонами по справі, відсутність заперечень з боку відповідача щодо належності спірної квартири до спільної сумісної власності подружжя та розміру часток в цій власності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує що позовні вимоги задоволено у повному обсязі, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені витрати зі сплати судового збору у розмірі 4878,00 грн (а.с.77).

Outcome: approved