Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про витребування нерухомого майна земельних ділянок із чужого незаконного володіння. В обґрунтування позову вказувала, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON] . Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме, земельна ділянка для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства розміром 0,5565 га, що розташована в с. Тростянець Шепетівського (Славутського) району Хмельницької області, що підтверджується даними Державного акту на право власності на землю серії ХМ № 00865 від 08 жовтня 1997 року. Спадкоємцями, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] були її діти: [PERSON] (позивачка по справі) та [PERSON] . При цьому померла [PERSON] залишила заповіт на зазначених дітей. 04 грудня 2006 року державним нотаріусом Славутської державної нотаріальної контори Хмельницької області, на підставі заповіту, посвідченого Піддубецькою сільською радою Славутського району Хмельницької області від 12.09.2000 року, [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину спадкового майна: приватизованої земельної ділянки площею 0,5565 га, розташованої на території с. Тростянець Шепетівського (Славутського) району Хмельницької області, переданої для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ХМ № 00865 від 08.10.1997 року. При цьому свідоцтво про право на спадщину за заповітом в 1/2 частці зазначеного майна видане 04 грудня 2006 року сину померлої [PERSON] . Ні [PERSON] , а ні [PERSON] право на спадщину (тобто свідоцтво про право на спадщину за заповітом) в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна не зареєстрували, що підтверджуюється даними витягів з Державного земельного кадастру на земельні ділянки номер 6823986700:03:007:0009 та 6823986700:03:007:0010, де станом на 30.05.2023 року власником була померла [PERSON] згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ХМ № 00865 від 08.10.1997 року. Отже, [PERSON] та [PERSON] , звернувшись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини стали власниками спадкового майна кожен по 1/2 частини приватизованої земельної ділянки площею 0,5565 га, розташованої на території с. Тростянець Шепетівського (Славутського) району Хмельницької області, переданої для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного гоподарства, що належала померлій [PERSON] , право власності на яку підтверджено свідоцтвами про право на спадщину за заповітом, а отже,, позивачка набула право володіння та користування цим майном. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 70040550 від 15.09.2022. Як вбачається із довідки приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Степанюк І.В. від 13.06.2023 року єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину є його донька [PERSON] . Окрім того, 12 липня 2023 року приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Степанюк І.В. видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно: земельну ділянку площею 0,0786 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 6823986700:03:007:0010 (номер відомостей про речове право: 50964223, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 68413654) та земельну ділянку площею 0,4779 га, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 6823986700:03:007:0009 (номер відомостей про речове право: 50964297, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 68413737 від 12.07.2023). При цьому, як зазначено в свідоцтвах про право на спадщину за заповітом, спадкове майно належало померлому на підставі витягу з Державного реєстру речових прав № 337635365 від 30.06.2023 та № 337636819 від 30.06.2023 року. З витягів з Державного реєстру речових прав вбачається, що за [PERSON] , який помер, [INFO] , з 27.06.2023 року зареєстровано право власності на земельні ділянки за кадастровими номерами 6823986700:03:007:0009 та 6823986700:03:007:0010. Документи, що подані для державної реєстрації: витяг зі Спадкового реєстру, серія та номер: 70040550, виданий 15.09.2022, приватний нотаріус Степанюк І.В., документ, що містить відомості про склад спадкоємців, Інформація про склад спадкоємців, серія та номер; б/н, виданий 27.06.2023, видавник: Приватний нотаріус Степанюк І.В.; відомості з ДЗК, серія та номер: 64749216, виданий 27.06.2023, видавник: Державний земельний кадастр. Ідентичні документи були подані для державної реєстрації земельної ділянки 6823986700:03:007:0010, що є порушенням п.66 Порядку державної реєстрації права власності на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМУ від 25.12.2015 року № 1127. Серед документів, що подані для державної реєстрації земельних ділянок за [PERSON] , який помер [INFO] відсутні будь-які правовстановлюючі документи. Хоча [PERSON] міг претендувати лише на 1/2 частину земельних ділянок згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 04.12.2006 року, які померлий успадкував після смерті матері [PERSON] . Таким чином, державним реєстратором внаслідок вищевказаних порушень відбулася державна реєстрація земельних ділянок, де єдиним власником вказано лише [PERSON] , внаслідок чого приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12.07.2023. Внаслідок таких дій позивача фактично позбавлено права власності на 1/2 частину земельних ділянок, що вона успадкувала після смерті своєї матері на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04.12.2006 року. Позивачка вказує, що рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 30.01.2024 року частково задоволено її позов до [PERSON] та визнано частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 12.07.2023, що зареєстроване в реєстрі № 838, яке видане [PERSON] приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області І.В. Степанюк після смерті [PERSON] в 1/2 частці земельної ділянки площею 0,4779 га, цільове призначення якої: для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: 6823986700:03:007:0009, що розташована за адресою: Хмельницька область Шепетівський район с. Тростянець. Також визнано частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 12.07.2023, що зареєстроване в реєстрі № 837, яке видане [PERSON] приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області І.В. Степанюк після смерті [PERSON] в 1/2 частці земельної ділянки площею площею 0,0786 га, цільове призначення якої: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: 6823986700:03:007:0010, що розташована за адресою: Хмельницька область Шепетівський район с. Тростянець. У вказаному рішенні суд також зазначив, що вимоги позивачки про скасування державної права власності [PERSON] , на земельні ділянки площею 0,0786 га, кадастровий номер: 6823986700:03:007:0010, що розташована за адресою: Хмельницька область Шепетівський район с. Тростянець та земельну ділянку площею 0,4779 га, кадастровий номер: 6823986700:03:007:0009, що розташована за адресою: Хмельницька область Шепетівський район с. Тростянець є неефективним способом захисту, бо не є необхідним для відновлення права позивачки, оскільки належним способом захисту є вимога про витребування нерухомого майна - земельних ділянок із чужого незаконного володіння [PERSON] в 1/2 частці, що є підставою в подальшому для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачкою права власності на належне їй нерухоме майно. З підстав викладеного позивачка просить суд витребувати з чужого незаконного володіння - [PERSON] на користь позивачки 1/2 частки земельної ділянки площею 0,0786 га з кадастровим номером: 6823986700:03:007:0010, цільове призначення якої: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та 1/2 частки земельної ділянки площею 0,4779 га з кадастровим номером: 6823986700:03:007:0009, цільове призначення якої: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, а також стягнути з відповідача судові витрати. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задоволити. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали. Відповідач вважає, що права позивача нею не порушені. Судом встановлені наступні обставини. Так, рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 30.01.2024 року, яке набрало законної сили 05.03.2024 року встановлено, що відповідно до Державного акту про право власності на землю серія ХМ № 00865 від 08 жовтня 1997 року [PERSON] на праві власності за життя належала земельна ділянка для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства розміром 0,5565 га, що розташована в с. Тростянець Славутського (на даний час Шепетівського) району Хмельницької області. Відповідно до свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 03.05.1978 року, та остання змінила прізвище на [PERSON] . Зі свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , слідує, її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04.12.2006 року, державним нотаріусом Славутської державної нотаріальної контори Хмельницької області, на підставі заповіту, посвідченого Піддубецькою сільською радою Славутського району Хмельницької області від 12.09.2000 року, [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину спадкового майна: приватизовану земельну ділянку площею 0,5565 га, розташовану на території с. Тростянець Славутського району Хмельницької області, передану для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ХМ № 00865 від 08.10.1997 року. В ньому також зазначено, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом в 1/2 частці зазначеного майна видане 04 грудня 2006 року сину померлої [PERSON] . З відомостей ДЗК слідує, що 30.05.2023 року за [PERSON] зареєстроване право власності на земельні ділянки площею 0,0786 га, кадастровий номер: 6823986700:03:007:0010 та площею 0,4779 га, кадастровий номер: 6823986700:03:007:0009, технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення меж) земельної ділянки в натурі на місцевості виготовлена 27.04.2023 року ТОВ «Науково-виробничим підприємством «Землемір» та зареєстровано земельні ділянки відділом № 3 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області. Документ, що є підставою для виникнення права рішення органу місцевого самоврядування від 29.03.1995 Піддубецька сільська рада, документ, що посвідчує право: Державний акт ХМ 00865 від 08.10.1997 року. 30.05.2023 року право власності на вказані земельні ділянки зареєстровано за [PERSON] в частці 1/1, тобто одноособово. Документ, який є підставою для виникнення права та документ, що посвідчує право не зазначені. З витягів з Державного реєстру речових прав вбачається, що за померлим [PERSON] , який помер [INFO] з 27.06.2023 року зареєстроване право власності на земельні ділянки за кадастровими номерами 6823986700:03:007:0009 та 6823986700:03:007:0010. Документи, що подані для державної реєстрації: витяг зі Спадкового реєстру, серія та номер; 70040550, виданий 15.09.2022, приватний нотаріус Степанюк І.В., документ, що містить відомості про склад спадкоємців, Інформація про склад спадкоємців, серія та номер; б/н, виданий 27.06.2023, видавник: Приватний нотаріус Степанюк І.В.; відомості з ДЗК, серія та номер: 647500313, 64749216, виданий 27.06.2023, видавник: Державний земельний кадастр. Розмір частки 1/1. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 68263955, 68263712 від 30.06.2023 , [PERSON] , Берездівська сільська рада Хмельницька область, заявник [PERSON] 12 липня 2023 року приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Степанюк І.В., відповідачці [PERSON] видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] : на земельну ділянку площею 0,0786 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 6823986700:03:007:0010 (номер відомостей про речове право: 50964223, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 68413654 від 12.07.2023) та земельну ділянку площею 0,4779 га, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 6823986700:03:007:0009 (номер відомостей про речове право: 50964297, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 68413737 від 12.07.2023). В свідоцтвах про право на спадщину за заповітом вказано, що спадкове майно належало померлому [PERSON] на підставі витягу з Державного реєстру речових прав № 337635365 від 30.06.2023 та № 337636819 від 30.06.2023 року. Із заяв про державну реєстрацію права, які сформовані державним реєстратором Берездівської сільської ради Долгерт Г.В. слідує, що особою, яка здійснювала реєстрацію права власності на земельні ділянки площею 0,0786 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 6823986700:03:007:0010, та площею 0,4779 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 6823986700:03:007:0009 за [PERSON] була [PERSON] , яка не надала правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності [PERSON] на зазначені земельні ділянки. Із спадкової справи № 156/2022 від 26.06.2022 року, наданої на виконання ухвали Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 13.12.2023 року, вбачається, що за заявою [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 12.07.2023 року після смерті [PERSON] на спадкове майно: земельну ділянку площею 0,0786 га, цільове призначення якої: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: 6823986700:03:007:0010, експлікація земельних угідь: малоповерхова забудова, площами: 0,0245 га, 0,0072 га, 0,0013 га багаторічні насадження, площами: 0,0179 га, 0,0277 га, що розташована за адресою: Хмельницька область Шепетівський район с. Тростянець. Спадкове майно належить померлому на підставі витягу з Державного реєстру речових прав № 337636819 від 30.06.2023 року. Право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 27 червня 2023 року за номером: 50837183, реєстраційний номер об`єкта: 2758476568239, тобто після смерті спадкодавця. Крім того, за заявою [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 12.07.2023 року після смерті [PERSON] на спадкове майно: земельну ділянку площею 0,4779 га, цільове призначення якої: для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: 6823986700:03:007:0009, експлікація земельних угідь: 0,4779 га, що розташована за адресою: Хмельницька область Шепетівський район с. Тростянець. Спадкове майно належить померлому на підставі витягу з Державного реєстру речових прав № 337635365 від 30.06.2023 року. Право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 27 червня 2023 року за номером: 50837036, реєстраційний номер об`єкта: 2758467668239, тобто після смерті спадкодавця. Зі спадкової справи № 658/2006, заведеної Славутською державною нотаріальною конторою 04.12.2006 року до майна [PERSON] , померлої [INFO] слідує, що за заявами [PERSON] та [PERSON] , згідно заповіту [PERSON] від 12.09.2000 року, державним нотаріусом Славутської державної нотаріальної контори Хмельницької області Якимчук І.П. видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04.12.2006 року [PERSON] та [PERSON] в 1/2 частці за кожним на спадкове майно, належне [PERSON] - приватизовану земельну ділянку площею 0, 5565 га, розташовану на території с. Тростянець Славутського району Хмельницької області, переданої для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства. Ця земельна ділянка належала спадкодавця [PERSON] на підставі Державного акта на право приватної власності на землю, серії ХМ 00865, виданого Піддубецькою сільською радою Славутського району Хмельницької області від 08.10.1997 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 35. Вказані свідоцтва про право на спадщину за заповітом зареєстровані в Спадковому реєстрі під № 3561 та 3560. Так, матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями за заповітом після смерті матері [PERSON] , в рівних частинах, по 1/2 частці кожен, в тому числі на приватизовану земельну ділянку площею 0,5565 га, розташовану на території с. Тростянець Славутського району Хмельницької області, передану для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, яка належала спадкодавцю [PERSON] на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ХМ 00865, виданого Піддубецькою сільською радою Славутського району Хмельницької області від 08.10.1997 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 35. На підставі заяв [PERSON] та [PERSON] , державним нотаріусом їм видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04.12.2006 року на зазначену земельну ділянку. Право власності на вказану земельну ділянку за [PERSON] та [PERSON] після видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом не реєструвалося, за [PERSON] право власності на земельні ділянки, яких стало дві після присвоєння їм кадастрових номерів зареєстроване після його смерті, відповідачкою [PERSON] на підставі відомостей з Державного земельного кадастру, а не свідоцтва про право на спадщину за заповітом. В даному випадку свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане позивачці [PERSON] на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,5565 га, розташовану на території с. Тростянець Славутського району Хмельницької області, передану для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, яка належала спадкодавцю [PERSON] на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ХМ 00865 є правовстановлюючим документом і строки для реєстрації права власності чинним законодавством не визначалися. В подальшому відповідачкою [PERSON] без згоди [PERSON] після смерті [PERSON] та [PERSON] виготовлено технічну документацію на зазначену земельну ділянку, яка поділена на дві та їй було присвоєно кадастрові номери 6823986700:03:007:0010 та 6823986700:03:007:0009 і зареєстроване право власності на вказані земельні ділянки спочатку за померлою [PERSON] , а потім за померлим [PERSON] з часткою 1/1, без врахування свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] , на підставі якого їй належить право на 1/2 частку вказаної земельної ділянки (в подальшому ділянок). Підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки за [PERSON] , яка здійснена державним реєстратором Долгерт Г.В., Берездівська сільська рада були не правовстановлюючі документи, а витяги з Реєстрів речових прав, які підтвержували лише державну реєстрацію права на нерухоме майно без зазначення документів, на підставі яких виникло право власності у [PERSON] . В подальшому під час видачі оспорюваних свідоцтв про право на спадщину за заповітом [PERSON] після смерті [PERSON] на спадкове майно: земельні ділянки площею 0,4779 га, та 0,0786 га, приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області, також не враховано, що [PERSON] мав право на розпорядження лише 1/2 частиною вказаних земельних ділянок. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вказаним рішенням суду частково задоволено позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Рівненського районного нотаріального округу Степанюк І.В., та визнано частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 12.07.2023, що зареєстроване в реєстрі №838, яке видане приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області відповідачу [PERSON] після смерті її батька [PERSON] в 1/2 частці земельної ділянки площею 0,4779 га, цільове призначення якої: для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: 6823986700:03:007:0009, що розташована за адресою: Хмельницька область Шепетівський район с. Тростянець. Визнано частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 12.07.2023, що зареєстроване в реєстрі № 837, яке видане приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області відповідачу [PERSON] після смерті її батька [PERSON] в 1/2 частці земельної ділянки площею площею 0,0786 га, цільове призначення якої: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: 6823986700:03:007:0010, що розташована за адресою : Хмельницька область Шепетівський район с. Тростянець. Отже, із встановлених вказаним рішенням суду, яке набрало законної сили, обставин справи слідує, що відповідачкою [PERSON] без згоди позивачки [PERSON] після смерті [PERSON] та [PERSON] виготовлено технічну документацію на спірну земельну ділянку, яка в подальшому була поділена на дві земельні ділянки та їй було присвоєно кадастрові номери 6823986700:03:007:0010 та 6823986700:03:007:0009 і зареєстроване право власності на вказані земельні ділянки спочатку за померлою [PERSON] , а потім за померлим [PERSON] з часткою 1/1, без врахування свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивача [PERSON] , на підставі якого їй належить право на 1/2 частку вказаної спірної земельної ділянки (в подальшому ділянок). Підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки за [PERSON] , яка здійснена державним реєстратором Берездівської сільської ради Долгерт Г.В., були не правовстановлюючі документи, а витяги з Реєстрів речових прав, які підтвержували лише державну реєстрацію права на нерухоме майно без зазначення документів, на підставі яких виникло право власності у [PERSON] на спірну земельну ділянку. В подальшому під час видачі приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області відповідачу [PERSON] свідоцтв про право на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON] на спадкове майно - земельні ділянки площею 0,4779 га, та 0,0786 га, також не враховано, що [PERSON] мав право на розпорядження лише 1/2 частиною вказаних спірних земельних ділянок. Таким чином позивача всупереч її волі фактично було позбавлено права власності на 1/2 частку спірних земельних ділянок, що позивач успадкувала після смерті своєї матері [PERSON] , згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04.12.2006 року. Велика Палата Верховного Суду виснувала, що набуття особою володіння нерухомим майном полягає у внесенні запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за цією особою. Якщо право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою, то належному способу захисту права відповідає вимога про витребування від (стягнення з) цієї особи нерухомого майна. Метою такого позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно. Рішення суду про витребування з володіння відповідача нерухомого майна є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно; такий запис вноситься у разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою (постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 вересня 2021 року у справі № 910/2861/18 (пункт 100), від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (пункт 146), від 14 грудня 2021 року у справі № 344/16879/15-ц,від 6 липня 2022 року у справі № 914/2618/16 (пункт 37), від 14 грудня 2022 року у справі № 477/2330/18 (пункт 57), від 18 січня 2023 року у справі № 488/2807/17 (пункт 94). Отже, ефективним способом захисту порушеного права позивачки на спірне нерухоме майно - земельні ділянки є необхідність витребування їх із чужого незаконного володіння [PERSON] в 1/2 частці, що є підставою в подальшому для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачкою права власності на належне їй нерухоме майно. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Як вказав Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 11 грудня 2023 року у справі № 752/5281/20: "Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Віндикаційний позов заявляється власником при порушенні його правомочності володіння, тобто тоді, коли майно вибуло з володіння власника: (а) «де факто» - фізичне вибуття майна з володіння власника має місце у випадку, коли воно в нього викрадене, загублене ним тощо; (б) «де юре» - юридичне вибуття майна з володіння має місце, коли воно хоч і залишається у власника, але право на нього зареєстровано за іншим суб`єктом. Віндикація - це передбачений законом основний речово-правовий спосіб захисту цивільних прав та інтересів власника майна чи особи, що має речове право на майно (титульного володільця), який полягає у відновленні становища, що існувало до порушення, шляхом повернення об`єкта права власності у володіння власника (титульного володільця) з метою відновлення права використання власником усього комплексу його правомочностей. Правомірність володіння майном виникає на підставі певного юридичного факту, зокрема, укладення відповідного договору. Такий договір може укладатися як усно, так і письмово. Якщо власник майна передає іншій особі у володіння певне майно добровільно, проте без відповідного письмового оформлення договірних відносин (за винятком випадків, коли законом встановлена обов`язкова письмова форма такого правочину), то за загальним правилом вважається, що власник правомірно передав майно у володіння іншої особи. Під неправомірним заволодінням потрібно розуміти заволодіння особою чужим майном усупереч волі його власника. Умовою, яка визначає відмінність між правомірним та неправомірним володінням особою майном, є наявність відповідної волі власника на передання володіння таким майном іншій особі. Таким чином, суд знаходить позов обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки [PERSON] на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати, а саме судовий збір в сумі 1211,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved