Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-26 00:00:00

У березні 2024 року Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між АТ «ПУМБ» та відповідачем укладено кредитний договір №200822184101 від 02.06.2017, на підставі якого йому було надано кредит у розмірі 1000 грн., який у подальшому збільшено до 47800 грн. шляхом видачі кредитної картки зі встановленим кредитним лімітом. Банк виконав свої зобов`язання за Договором у повному обсязі, надав відповідачу обумовлену кредитним договором суму кредитних коштів. У порушення умов вказаного договору відповідач не виконав належним чином свої зобов`язання щодо повернення коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами, у зв`язку з чим станом на 02.01.2024 утворилась заборгованість у розмірі 84366,80 грн., яка складається з наступного: 47780,50\~ грн. заборгованість за кредитом; 36586,30 грн. заборгованість за відсотками. Тому, позивач просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості. Ухвалою судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.04.2024 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Ухвалою від 23.05.2024 суд перейшов до розгляду справи з повідомленням (викликом сторін). 29.08.2024 від відповідачки надійшов відзив на позовну заяву у якому просить у позові відмовити повністю. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що позивачем не доведено обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, зокрема факт отримання відповідачем кредитних коштів. Додані до позовної заяви документ не містять усіх необхідних реквізитів. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив про розгляд справи без його участі. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, 17.12.2024 засобами поштового зв`язку надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій заперечувала проти позовних вимог в повному обсязі з підстав зазначених у відзиві. Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. У справі встановлено, 02.06.2017 між позивачем АТ ПУМБ та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №200822184101 (про відкриття карткового рахунку, обслуговування платіжної картки, встановлення кредитного ліміту на платіжну картку) у вигляді заяви на приєднання до Договору комплексного обслуговування фізичних осіб. Підписавши заяву №200822184101 на приєднання до Договору комплексного обслуговування фізичних осіб від 02.06.2017, відповідач [PERSON] погодилася, що строк дії кредитного ліміту, процентна ставка за користування кредитним лімітом, розмірі мінімального платежу та інші умови надання та обслуговування кредитної картки встановлюються відповідно до умов договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБО). Підписавши заяву №200822184101 на приєднання до Договору комплексного обслуговування фізичних осіб від 02.06.2017, відповідач беззастережно підтвердив, зокрема, що приймає публічну пропозицію АТ ПУМБ на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБО), яка розміщена на сайті АТ ПУМБ: pumb.ua, у повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть йому бути надані в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погодився з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості банку). У вказаній заяві відповідач просила відкрити на її ім`я поточний рахунок № [NUMBER] у гривнях та надати кредитну картку на наступних умовах: кредитний ліміт - 1000 грн. До Заяви №200822184101\~ позивач додав також публічну пропозицію АТ ПУМБ на укладання договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та графік платежів, розрахунок сукупної вартості овердрафту та реальної процентної ставки. На підтвердження обставин, викладених у позовній заяві, позивач надав суду довідку про збільшення кредитного ліміту за період, з якої вбачається, що кредитний ліміт поступово збільшувався, 26.05.2023 банком встановлений кредитний ліміт у розмірі 47800 грн., а також виписку по особовому рахунку відповідача, яка містить відомості та свідчить про використання відповідачем кредитних коштів, здійснення платежів по погашенню боргу, що свідчить про існування договірних зобов`язань перед АТ «ПУМБ». На підставі досліджених доказів судом установлено, що\~ позивач свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти на умовах передбачених договором.\~ В порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 02.01.2024 утворилась заборгованість у розмірі 84366,80 грн., яка складається з наступного: 47780,50\~ грн. заборгованість за кредитом; 36586,30 грн. заборгованість за відсотками. Доводи відповідачки про недоведеність позовних вимог спростовуються дослідженими судом доказами. Так, до позовної заяви ПАТ «ПУМБ» надало виписку з рахунку [PERSON] , з якої вбачається надання відповідачу кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, факт користування ним карткою, рух коштів по рахунку та наявність заборгованості (а.с. 38-69). При цьому виписка з рахунку є первинним бухгалтерським документом відповідно до положень Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором (постанови від 23.09.2019 у справі № 910/10254/18, від 19.02.2020 у справі № 910/16143/18, від 25.05.2021 у справі № 554/4300/16-ц, від 21.09.2022 у справі № 381/1647/21, від 07.12.2022 у справі № 298/825/15-ц). В матеріалах справи відсутні докази, які б спростовували надані позивачем розрахунки заборгованості та виписку з рахунку відповідача. Доказів які б свідчили про виконання взятих на себе зобов`язань відповідачем не надано. Контррозрахунку заборгованості, що спростовує розмір заборгованості, визначений позивачем, відповідачем також не надано. Отже, відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. Вирішуючи спір, суд враховує наступні положення законодавства, що регулює спірні правовідносини. Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як встановлено у ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною 1 статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Стосовно посилань відповідача на скрутне матеріальне становище, суд зазначає, що\~ відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі та з відповідача [PERSON] на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 2001234999201 від 02.06.2017 в розмірі 84366,80 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн. На підставі викладеного,\~

Outcome: approved