Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-29 00:00:00

І. Короткий виклад обставин справи 03.06.2024 року представник ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування поданого позову посилається на те, що 28.08.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір № 472658-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗПОЗИКА» 28.08.2023 року направлено [PERSON] , пропозицію (оферту) укласти Договір № 472658-КС-001 про надання кредиту. 28.08.2023 року [PERSON] , прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір № 472658-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗПОЗИКА» направлено [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-6033, на номер телефону [NUMBER] (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий Боржником було введено/відправлено. Таким чином, 28.08.2023 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та [PERSON] було укладено Договір № 472658-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 50 000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит (надалі - Правила, а разом - Договір). Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 1.14957034 процентів за кожен день користування Кредитом. Пунктом 2. Кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом, нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів. Пунктом 3 Кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати Позичальник для належного виконання умов Кредитного договору. ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 50 000,00 грн. шляхом перерахування на номер вказаної позичальником банківської картки. Однак, боржник свої зобов`язання за Кредитним договором № 472658-КС-001 про надання кредиту належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 26.05.2024 року утворилась заборгованість за Договором № 472658-КС-001 про надання кредиту становить 217 145,38 грн, яка складається з: 50 000 грн суми прострочених платежів по тілу кредиту, 159 645,38 суми прострочених платежів по процентах, 7 500 грн суми прострочених платежів за комісією. У зв`язку з вищенаведеним, позивач просить стягнути заборгованість за Договором № 472658-КС-001 про надання кредиту від 28.08.2023 року у розмірі 217 145,38 грн та сплачений судовий збір в розмірі 2605,75 грн. Відповідачу було забезпечено право подати відзив на позовну заяву, однак такий не було подано. ІІ. Позиція учасників процесу Представник позивача в судове засідання не з`явився. У позовній заяві представник позивача Памірський М.А. просив здійснювати розгляд справи без участі позивача та відсутність заперечень ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання, однак конверти повернулися на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 139, 151), а також оголошенням на сайті Судової влади України про його виклик в судове засідання (а.с. 167). Причин неявки [PERSON] суду не повідомив. Будь-яких заяв чи клопотань від нього не надходило. Відзиву на позовну заяву не подав. ІІІ. Процесуальні дії у справі 03.06.2024 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" звернувся до Володимирецького районного суду Рівненської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 217 142,38 гривень. Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 22.07.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, судове засідання призначено на 01.10.2024 року. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву, заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. 16.09.2024 року ухвалою суду направлено цивільну справу № 556/1631/24 за позовом Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" до [PERSON] про стягнення заборгованості за підсудністю до Іваничівського районного суду Волинської області. 11.11.2024 року вказана цивільна справа надійшла до Іваничівського районного суду Волинської області та того ж дня згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею у зазначеній справі визначено суддю Малюшевську І.Є. У судове засідання, призначене на 11.12.2024 року сторони не з`явилися, розгляд справи відкладено на 09.01.2025 року у зв`язку з неявкою всіх учасників справи. Цією ж ухвалою витребувано докази відповідно до наявного у позовній заяві клопотання позивача. Станом на 09.01.2025 року ухвала Іваничівського районного суду Волинської області від 11.12.2024 року в частині витребування інформації АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» не була виконана, а учасники справи в засідання не з`явилися у зв`язку з чим розгляд справи відкладено на 30.01.2025 року. Ухвалою суду від 09.01.2025 року відкладено розгляд цивільної справи за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "БІЗНЕС ПОЗИКА" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором на 09:00 на 30 січня 2025 року. Також продовжено строк розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження у цивільній справі № 556/1631/24 до 30 січня 2025 року. 10.01.2025 року та 15.01.2025 року від АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» надійшли витребувані судом докази. У судове засідання, призначене на 30.01.2025 року сторони не з`явилися. У позовній заяві міститься клопотання представника позивача про здійснення розгляду справи без участі позивача та відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Сторона позивача скористалася наданим їй правом та, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявила клопотання про розгляд справи без її участі. Про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання (а.с. 139,151), а також оголошенням на сайті Судової влади України про її виклик в судове засідання (а.с. 167). Отже, в силу вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про дату та місце розгляду справи та не подав до суду будь-яких заяв чи клопотань, а тому підстави для відкладення розгляду справи відсутні. Враховуючи наявність умов, передбачених ст. 280 ЦПК України, 30.01.2025 року судом постановлено протокольну ухвалу про здійснення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у матеріалах справи доказів. ІV. Обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що 28.08.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір № 472658-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма), шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію» і Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА». Відповідно до п. 2.1, п. 2.3, п. 2.7 договору кредитодавець надав позичальникові споживчий кредит у розмірі 50 000,00 гривень строком на 24 тижні, термін дії договору до 12.02.2024 року. Стандартна процентна ставка за кредитом: в день 2,00000000, фіксована. Знижена процентна ставка за кредитом: в день 1,14957034, фіксована. Комісія за надання кредиту: 7 500,00 гривень. Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту:129 960,00 гривень. Орієнтована реальна річна процентна ставка 9151,89 процентів. Кредит надається на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за наданий кредит у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА». Дата видачі кредиту 28.08.2023 року; дата повернення кредиту 12.02.2024 року. Згідно з п. 7.3.1 договору підписанням цього Договору Позичальник підтверджує, що до укладання Договору отримав від Кредитодавця інформацію, надання якої передбачено законодавством України, зокрема передбачену ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», Паспорт споживчого кредиту, ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а також примірник Правил (у формі електронного документа), що розміщені на сайті Кредитодавця (а.с. 26-34). На підтвердження укладення договору № 472658-КС-001 від 28.08.2023 року позивачем надано послідовність дій відповідача спрямованих на укладення цього договору (а. с. 55-57). З паспорта споживчого кредиту слідує, що сума/ліміт кредиту за договором становить 50 000 грн, строк кредиту 169 днів (24 тижні), комісія за надання кредиту - 7500 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту 129 960,00 грн. Відповідно до графіку платежів загальна сума кредиту поділена на 12 платежів по 10830,00 грн (а.с.107-110). Паспорт споживчого кредиту підписаний електронним підписом відповідачки шляхом використання одноразового ідентифікатора UA-2099. Договір № 472658-КС-001 від 28.08.2023 року та Прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) укласти Договір № 472658-КС-001 від 28.08.2023 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) підписані електронним підписом відповідачки шляхом використання одноразового ідентифікатора UA-6033. Відповідно до копій довідок ФК «Елаєнс», наданих ТОВ «БІЗПОЗИКА» на підставі договору про надання послуг з переказу грошових коштів (переказ на карту) від 30.05.2024 року, 28.08.2023 року перерахування коштів [PERSON] згідно з кредитним договором № 472658-КС/001 від 28.08.2023 року проведено успішно двома платежами по 25 000 гривень (а.с.59, 60). [PERSON] користувався кредитними коштами, що підтверджується випискою щодо руху коштів по картці (а.с.156-159). Згідно з копією розрахунку заборгованості за кредитом у гривні станом на 26.05.2024 рік загальна заборгованість по кредиту становить 217 145,38 грн, яка складається з: 50 000 грн суми прострочених платежів по тілу кредиту, 159 645,38 суми прострочених платежів по процентах, 7 500 грн суми прострочених платежів за комісією (а.с. 101-106). З відповідей АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» від 01.01.2025 та від 06.01.2025 року слідує, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] . З виписки про рух коштів по картці [PERSON] слідує, що у період з 28.08.2023 року по 12.02.2024 року [PERSON] користувався кредитними коштами (а.с.155-166). У зв`язку із неналежним виконанням [PERSON] своїх зобов`язань позивач змушений звернутися до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості. Відповідач відзиву на позовну заяву не надав. Будь-яких доказів на спростування обставин, викладених у позовній заяві чи контррозрахунку від відповідача не надходило. V. Застосоване судом законодавство За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно із ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1ст. 627 ЦК України). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем він вважається укладеним в письмовій формі. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом (ст.ст. 610, 612 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). З огляду на зазначені норми права Верховний Суд в своїх постановах дійшов висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені, зокрема, у постановах Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 7 жовтня 2020 року № 127/33824/19, від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19, від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19. Відповідно до ст. 5, 15 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Суб`єкти електронного документообігу, які здійснюють його на договірних засадах, самостійно визначають режим доступу до електронних документів, що містять конфіденційну інформацію, встановлюють для них систему (способи) захисту. Зі змісту ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Зазвичай такі правила є невід`ємною частиною кредитного договору, що прописується в самому договорі та без підтвердження про ознайомлення з такими, договір не буде укладено. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилами ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України). Згідно з положеннями ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Частиною першою ст. 89 ЦПК встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Надані позивачем докази суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості. Подані представником позивача докази стороною відповідача жодним чином не спростовані. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК). Суд бере до уваги, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 у справі №444/9519/12 висловлено правову позицію про те, що припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Як наслідок, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, оскільки в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. VI.Висновки суду Оцінивши допустимість, достовірність доказів, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов такого висновку. Спірний кредитний договір підписаний боржником за допомогою одноразового пароля - ідентифікатора, тобто позивачем підтверджено укладення між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між заявником/кредитором та боржником/ позичальником не був би укладений. Отже сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, а томуміж ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] на підставі кредитного договору № 472658-КС-001 від 28.08.2023 року виникли боргові зобов`язання. Аналогічної позиції притримується Верховний Суд по справі №524/5556/19 від 12.01.2021 року; у постанові №127/33824/19 від 07.10.2020 року. У зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] взятих на себе зобов`язань, визначених умовами кредитного договору та неповернням у повному обсязі у добровільному порядку фактично отриманих та використаних нею коштів, у позивача виникло право на заявлення вимоги про стягнення з [PERSON] суми боргу за вищевказаним договором, яка становить 217 145,38 грн, яка складається з: 50 000 грн суми прострочених платежів по тілу кредиту, 159 645,38 суми прострочених платежів по процентах, 7 500 грн суми прострочених платежів за комісією. Розрахунок позивача відповідачем не спростовано, контррозрахунку не надано. Враховуючи, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань в строки передбачені договором про надання кредиту належним чином не виконав, суд вважає позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором про надання кредиту такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. VІI. Судові витрати Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Згідно з ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача судові витрати у справі; судовий збір за подання позову у даній справі у розмірі 2605,75 гривень. Зазначена сума судового збору була сплачена враховуючи те, що позовна заява позивачем була подана до суду в електронному вигляді з використанням підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», то відповідно до ЗУ «Про судовий збір», застосовується понижуючий коефіцієнт 0,8, що узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом в ухвалах від 14.12.2021 р. у справі № 9901/454/21, від 31.01.2022 р. у справі № 316/356/20, від 03.02.2022 р. у справі № 300/1617/21, від 14.02.2022р. у справі № 560/4216/21, від 15.02.2022 р. у справі № 560/8629/21. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 2605,75 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією № 3538 від 30.05.2024. Оскільки позовні вимоги позивача підлягають до повного задоволення, то з урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача судові витрати по справі, які складаються з судового збору за подачу позову в розмірі 2605,75 гривень, понесення яких документально підтверджується наявною платіжною інструкцією № 3538 від 30.05.2024. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved