Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 05 квітня 2024 року Бородянським районним судом було прийняте рішення, яким було визнано протиправним та скасовано розпорядження голови виконавчого комітету Немішаївської селищної ради Бучанського району Київської області [PERSON] № 94-ос від 27 жовтня 2022 року про дострокове розірвання контракту та звільнення його (позивача), як директора КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Немішаївської селищної ради», у зв`язку з виявленою невідповідністю займаній посаді та поновлено на роботі. 29 жовтня 2024 року Київським апеляційним судом було прийняте рішення про залишення рішення Бородянського районного суду без змін, а апеляційну скаргу виконкому Немішаївської селищної ради без задоволення. 16 квітня 2024 року головним державним виконавцем було відкрито виконавче провадження № 74741644 за виконавчим листом Бородянського районного суду, проведені всі необхідні дії для виконання даного рішення (надіслані відповідні вимоги та накладені штрафи за невиконання рішення суду). 25 липня 2024 року його (позивача) було поінформовано, що згідно постанови головного державного виконавця дане провадження було закрите у зв`язку з його умисним невиконанням та в правохоронні органи було надіслано повідомлення про притягнення до кримінальної відповідальності посадових осіб виконавчого комітету Немішаївської селищної ради. Тому просив стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час затримки виконання рішення Бородянського районного суду про поновлення на роботі з 5 квітня 2024 року до дня подання позову 11 листопада 2024 року в сумі 125 477,82 грн., інфляційні втрати на загальну суму заборгованості 125 477,82 грн. за період з 05 квітня 2024 року по 31 жовтня 2024 року у розмірі 8890,03 грн., 3% річних за період з 05 квітня 2024 року по 11 листопада 2024 року у розмірі 2273 грн. та моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. Ухвалою суду від 29 листопада 2024 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом, ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, відповідачу роз`яснено його право на подання відзиву на позов. 17 грудня 2024 року від представника відповідача виконавчого комітету Немішаївської селищної ради Перевозника П.П. надійшов відзив на позов, в якому він заперечував проти задоволення позовних вимог, так як згідно протоколу засідання постійної комісії з питань планування бюджету, фінансів, ціноутворення, соціально-економічного розвитку, інвестицій та регуляторної політики від 05 серпня 2022 року, фонд заробітної плати на місяць за посадовим окладам директора підприємства становить 7001 грн., орган управління майном в особі голови встановив для [PERSON] такий же посадовий оклад у розмірі 7001 грн., а не 21\~600 грн. Петрушенко надав підроблений контракт в частині п.15 Контракту, де зазначаються умови праці керівника та посадовий оклад, тому виконавчий комітет не погоджується із сумою заборгованості 125\~477,82 грн. за період з 05 квітня 2024 року по 11 листопада 2024 року, інфляційних втрат у сумі 8890,03 та 3% річних у сумі 2273 грн. Виконавчий комітет не погоджується з виплатою моральної шкоди [PERSON] у розмірі 10\~000 грн. у зв`язку з тим, що ним не доведено, що саме призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків, продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми та інших негативних наслідків. [PERSON] цілеспрямовано мав на меті та переслідував корисливі мотиви, коли свідомо голосував за рішення сесії в частині призначення себе директором комунального підприємства, при цьому маючи суперечність між приватним інтересом (працевлаштуватись у комунальне некомерційне підприємство на посаду директора та, як наслідок, отримувати заробітну плату) та представницькими повноваженнями, як депутата, а також отримав доступ до привласнення гуманітарної допомоги, яка надходила після окупації для потреб комунального підприємства, внаслідок чого відкрите кримінальне провадження. На виконання рішення Бородянського районного суду від 5 квітня 2024 року та рішення Київського апеляційного суду від 29 жовтня 2024 року, рішенням Немішаївської селищної ради від 22 листопада 2024 року поновлено [PERSON] на посаді директора КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги Немішаївської селищної ради" з 28 жовтня 2022 року, а головою Немішаївської селищної ради видане відповідне розпорядження від 26 листопада 2024 року № 106 про поновлення позивача на вказаній посаді. 31 грудня 2024 року від позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив, в якій він зазначив, що відповідач як роботодавець грубо порушує законодавство про працю, не виконує рішень судів добровільно, не виплачує середній заробіток за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі. Такі дії відповідача завдають йому (позивачу) моральних страждань, його не поновили та не допустили до праці, в державному реєстрі та інших держустановах відомості про те що він (позивач) є директором КНП «ЦПМСД Немішаївської селищної ради» відсутні з листопада 2022 року і по теперішній час. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що рішенням Бородянського районного суду Київської області від 05 квітня 2024 року у справі № 939/1740/22, яке набрало законної сили 29 жовтня 2024 року, визнано протиправним та\~скасовано розпорядження\~голови виконавчого\~комітету Немішаївської\~селищної ради\~Бучанського району\~Київської області\~Перевозника П.П.\~№ 94\~ос від\~27\~жовтня 2022\~року про\~дострокове розірвання\~контракту та\~звільнення директора\~комунального неприбуткового\~підприємства «Центр\~первинної медико-санітарної\~допомоги Немішаївської\~селищної ради»\~ [PERSON] з 27 жовтня 2022 року у зв`язку з виявленою невідповідністю займаній посаді; поновлено [PERSON] на роботі на посаді директора комунального неприбуткового підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги Немішаївської селищної ради» з 28 жовтня 2022 року; стягнуто з виконавчого комітету Немішаївської селищної ради Бучанського району Київської області на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 28 жовтня 2022 року по 5 квітня 2024 року в розмірі 315798,75 гривень з утриманням обов`язкових податків та зборів в порядку, визначеному Податковим кодексом України; стягуто з виконавчого комітету Немішаївської селищної ради Бучанського району Київської області на користь [PERSON] на відшкодування завданої моральної шкоди 10\~000 гривень. Допущено негайне\~виконання рішення\~в частині\~поновлення на\~роботі /а.с.7-18/. За постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м.Києві та Київській області Центрального міжрегійонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Пилипчука К.Р. від 16 квітня 2024 року було відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 939/1740/22, виданого 5 квітня 2024 року Бородянським районним судом, про поновлення [PERSON] на роботі на посаді директора комунального неприбуткового підприємства Центр первинної медико-санітарної допомоги Немішаївської селищної ради» з 28 жовтня 2022 року /а.с.25-26/. 14 травня 2024 року та 24 червня 2024 року головним державним виконавцем Пилипчуком К.Р. на адресу виконавчого комітету Немішаївської селищної ради Бучанського району Київської області надсилались вимоги щодо надання відомостей про виконання зазначеного рішення суду, а за постановою від 24 червня 2024 року на відповідача накладено штраф за невиконання цього рішення суду /а.с.27-34/. Постановою головного державного виконавця від 25 липня 2024 року виконавче провадження з примусового виконання вказаного виконавчого листа було закінчене, оскільки рішення суду без участі боржника виконати неможливо /а.с.35-36/. З копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що 06 травня 2024 року до ЧЧ відділення поліції № 2 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області надійшла ухвала Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 травня 2024 року № 369/7262/24 про внесення відомостей про кримінальне правопорушення за ознаками ст. 382 КК України, за зверненням [PERSON] щодо невиконання рішення суду про поновлення на посаді (ЄО 3194 від 09 травня 2024 року) /а.с.37/. Трудові відносини в Україні врегульовані Кодексом законів про працю України. Статтею 1 КЗпП України визначено, що цей Кодекс регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини. Як передбачено ст.21 та ст.22 Конституції Україна усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. Статтею 43 Конституції України кожному гарантовано право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ч.1 ст. 236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 32 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи - невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи із заробітку за останні два календарні місяці роботи. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати»\~середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Згідно п. 8 зазначеної постанови нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Рішенням Бородянського районного суду від 5 квітня 2024 року встановлено, що середньоденний заробіток позивача, виходячи із його заробітної плати за єдиний повний місяць роботи - вересень 2022 року, становить 842,13 грн. (18 526,85 грн. : 22 робочі дні) /а.с.7-18/. Як вбачається з матеріалів справи та що визнається сторонами, період затримки виконання рішення Бородянського районного суду Київської області від 05 квітня 2024 року у справі № 939/1740/22 в межах позовних вимог становить 149 робочих днів, а саме з 05 квітня 2024 року по 11 листопада 2024 року (день звернення до суду). Отже, середній заробіток за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі за вказаний період складає 125 477,37 грн. (842,13 грн. х 149 днів). Статтею 21 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно до ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно з ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Суд враховує, що виплата працівникові середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні є формою матеріальної відповідальності роботодавця, яка виникає у випадку вчинення ним порушення норм трудового законодавства. Тягар відсутності вини у вчиненні такого порушення покладається на роботодавця. За таких обставин, приймаючи до уваги вищевикладене, суд визнає за необхідне, задовольняючи в цій частині позовні вимоги, стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки виконання рішення Бородянського районного суду від 5 квітня 2024 року про поновлення на роботі в період з 05\~квітня 2024\~року по\~11\~листопада 2024\~рокув розмірі 125 477, 37 грн. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Суд вважає що у зв`язку з незаконними діями відповідача позивачу була спричинена моральна шкода, яка полягає в душевних стражданнях, яких він зазнав через безпідставне невиконання рішення суду щодо поновлення його на роботі, ним були втрачені нормальні життєві зв`язки, що вимагало додаткових зусиль для організації життя на протязі тривалого часу (з 5 квітня 2024 року до дня звернення з цим позовом до суду). Тому, з урахуванням вимог розумності та справедливості, враховуючи характер порушення прав позивача та глибину душевних страждань, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з виконавчого комітету Немішаївської селищної ради Бучанського району Київської області на користь позивача на відшкодування моральної шкоди 10000 грн., що суд визнає співмірним понесеним ним стражданням. Підстав для стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних, суд не вбачає, оскільки обов`язок щодо сплати середнього заробітку за період з 05 квітня 2024 року по час звернення до суду в сумі 125 477,37 грн. у відповідача виникає лише на підставі даного рішення суду. Зважаючи на зазначене, в іншій частині в позові необхідно відмовити. Згідно із ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так як\~позов [PERSON] \~задоволено частково,\~то суд\~вважає за\~необхідне стягнути\~з відповідачача\~на користь\~позивача на\~відшкодування витрат\~по сплаті\~судового збору\~1\~354,77\~грн.,\~виходячи з\~розрахунку:\~135\~477,37\~ грн.\~(розмір\~задоволених позовних\~вимог)\~х 1466,41\~грн.\~(сума\~судового збору)\~/\~146\~640,85\~грн.\~(розмір\~заявлених позовних\~вимог), а також на відшкодування витрат по наданню правничої допомоги\~9238,72 грн. (135\~477,37 грн. х 10 000 грн. / 146\~640,85 грн.).

Outcome: partial