Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-21 00:00:00

У червні 2021 року позивач ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» в особі представника Галієва Р.Р., звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди та стягнення судових витрат. Свої вимоги позивач мотивував тим, що між ПрАТ «СК «ВУСО» і [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 10939096-02-10-01 від 16.07.2020, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме автомобіля Mitsubishi Outlander, державний номерний знак [NUMBER] . 20.12.2020 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля Mitsubishi Outlander, державний номерний знак [NUMBER] , автомобіля Opel, державний номерний знак [NUMBER] та автомобіля Mini Cooper, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 22.01.2021 особою винною у скоєнні ДТП є [PERSON] , яку було притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130, ст. 124 КпАП України. Згідно ст. 25 Закону України «про страхування», умов договору, на підставі заяви страхувальника на виплату страхового відшкодування ПрАТ «СК «ВУСО» було здійснено перерахування грошових коштів на рахунок СТО у розмірі 51450,95 грн. Відповідно до інформації, отриманої із ЄЦБД МТСБУ на момент ДТП щодо автомобіля Mini Cooper, державний номерний знак [NUMBER] не було укладено жодних договорів страхування цивільно-правової відповідальності. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача суму завданої матеріальної шкоди у розмірі 51450,95 грн та судовий збір. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 25.06.2021 року відкрито провадження у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Згідно з ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до ч.8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до зворотнього рекомендованого листа відповідач 14.07.2022 отримала копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви разом з копіями доданих до неї документів. У відповідності до ст.ст. 174, 178 ЦПК України відповідач не скористалася своїм правом та не направила суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст. 178, ст. 181 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 20.12.2021 о 17 год 00 хв., [PERSON] , керуючи автомобілем Mini Cooper, державний номерний знак [NUMBER] по вул. Харківське шосе в м. Києві, не вибрала безпечної швидкості, не врахувала дорожньої обстановки, при зміні напрямку руху не переконалася, що це буде безпечним в результаті чого допустила зіткнення з автомобілем Mitsubishi Outlander, державний номерний знак [NUMBER] , після чого виїхала на смугу зустрічного руху, де здійснила зіткнення з автомобілем Opel, державний номерний знак [NUMBER] , що спричинило пошкодження вищевказаних транспортних засобів та травмування водія [PERSON] та пасажира [PERSON] , чим порушила вимоги п. 10.1, 11.4, 12.1 ПДР України, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 22.01.2021 [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КпАП України та із застосуванням ст. 36 КпАП України накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу та з позбавленням права керувати транспортним засобами на строк 1 рік. Відповідно положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно умов договору страхування одним із страхових випадків, визначається подія, у разі якої внаслідок ДТП було завдано шкоду автомобілю Страхувальника (п. 4 Договору страхування). Кошторис збитків складається на момент настання страхового випадку на підставі рахунку СТО офіційного дилера, що виконує гарантійне обслуговування ТЗ та обране Страховиком (п. 5.2, 16.3.1 Договору страхування). Відповідно до рахунків СТО вартість відновлювального ремонту складає 51450,95 грн. Згідно із ст. 25 Закону України «Про страхування», умов Договору, на підставі заяви Страхувальника на виплату страхового відшкодування ПрАТ «СК «ВУСО» було здійснено перерахування грошових коштів на рахунок СТО у розмірі 51450,95 грн. Факт проведення зазначеної виплати підтверджується страховими актами № 2085758-1 від 24.12.2020, № 2085758-2 від 22.01.2021 та платіжними дорученнями № 38842 від 24.12.2020, № 2598 від 22.01.2021. На підставі статті 993 ЦК України, статті 27 Закону України «Про страхування» до Страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке Страхувальник або інша особа, 5ка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду. Статтею 1166 ЦК України встановлено, що шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір оренди, підряду тощо) володіє транспортним засобом. Отже, після виплати страхового відшкодування у Позивача виникло право вимоги до винної особи на відшкодування суми понесених матеріальних витрат. Відповідно до інформації, отриманої із ЄЦБД МТСБУ на момент ДТП щодо автомобіля Mini Cooper, державний номерний знак [NUMBER] не було укладено жодних договорів страхування цивільно-правової відповідальності. Разом з тим, відповідно ст. ст. 1166, 1187 ЦК України обов`язок по відшкодуванню в повному обсязі завданої внаслідок ДТП шкоди покладається на винну особу. А так як, цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент події не була забезпечена за Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то заподіяна внаслідок ДТП шкода підлягає стягненню саме з винної особи. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 1192 ЦК України в якому зазначено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. У Постанові Верховного суду України від 06.07.2018 року у справі № 924/675/17 зроблено висновок, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Визначаючи розмір заподіяної шкодипри страхуванні наземного транспорту суди, у разі виникнення спору щодо визначення його розміру виходять з фактичної суми, встановленої висновком судової автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. Реальним підтвердженням виплати страхового відшкодування страхувальнику є платіжний документ про здійснення такої виплати. Отже, суд визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту у разі виникнення спору щодо визначення його розміру виходять з фактичної суми, встановленої відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. Якщо відновлювальний ремонт транспортного засобу не проводився, то розмір шкоди визначається виходячи з фактичної суми, встановленої висновком судової автотоварознавчої експертизи. А так як, відновлювальний ремонт транспортного засобу Mitsubishi Outlander, державний номерний знак [NUMBER] здійснювався на станції технічного обслуговування, підтвердженням чого є рахунки СТО №00679\\0000000021 від 22.12.2020, №00005\\0000000001 від 12.01.2021 та акти виконаних робіт (наряд-замовлення, № ПП002956 від 21.01.2021, № ПП003045 від 22.02.2021, якими визначено, що вартість цілісних частин та робіт необхідних для проведення відновлювального ремонту автомобіля становить 51450,95 грн. За страховим випадком (ДТП) згідно складених страхових актів № 2085758-1 від 24.12.2020, № 2085758-2 від 22.01.2021 по договору страхування було назначено суму страхового відшкодування в розмірі 51450,95 грн, виплата якого підтверджується платіжними дорученнями № 38842 від 24.12.2020, № 2598 від 22.01.2021. Тому, в даному випадку розмір заподіяної шкоди повинен визначатися виходячи з фактичної суми, встановленої відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та законними, в зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2270,00 грн.

Outcome: approved