Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-15 00:00:00

До Жовтневого районного суду міста Запоріжжя, в порядку статті 31 ЦПК України, з Комунарського районного суду міста Запоріжжя, надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 07 лютого 2015 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 58. Від спільного подружнього життя у подружжя є малолітня дитина: [PERSON] , [INFO] . Позивач стверджує, що з березня 2022 року сторони припинили сімейні відносини та проживають окремо один від одного, оскільки відповідач разом із малолітньою спільною дитиною виїхала на постійне місце проживання до Німеччини, спільне господарство сторони не ведуть. Позивач переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки між сторонами відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, почуття взаємної любові та поваги. Намагання позивача зберегти сім`ю не дали позитивного результату, а тому подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим. Посилаючись на зазначені обставини, враховуючи, що шлюб фактично не існує, сім`ю зберегти неможливо, позивач просить суд розірвати шлюб, який укладений між [PERSON] і [PERSON] , та який зареєстрований 07 лютого 2015 року Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 58. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 16 вересня 2024 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.22). У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином (а.с.23, 27, 36), про причини неявки суд не повідомив. Разом з тим, при зверненні до суду з позовною заявою, позивачем було подано до суду заяву про розгляд справи без його участі (а.с.10). Відповідач [PERSON] і представник відповідача адвокат Подлубна П.С., яка діє на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії АР № 1193896 від 07.11.2024 року (а.с.33-34), у судове засідання також не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку (а.с.24, 28, 37, 39). При цьому, відповідач [PERSON] , в особі представника [PERSON] , подала до канцелярії суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без її участі та без участі її представника, позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки дійсно шлюбні відносини між сторонами припинено, а збереження родини є неможливим. Після розірвання шлюбу просить залишити за нею прізвище « [PERSON] », яке було їй присвоєно під час реєстрації шлюбу (а.с.32). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За правилами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частин 3, 4 статті 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 3 статті 105 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За змістом ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що [INFO] у [PERSON] і [PERSON] народився син [PERSON] , про що 21 червня 2013 року Виконавчим комітетом Воскресенської сільської ради Іванівського району Херсонської області було складено відповідний актовий запис № 09, та Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби іванівського районного управління юстиції у Херсонській області видано повторно свідоцтво про народження від 03 лютого 2015 року (а.с.8). 07 лютого 2015 року між [PERSON] і [PERSON] було укладено шлюб, про що Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 07 лютого 2015 року, відповідний актовий запис № 58. При укладенні шлюбу дружина змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.5). Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вивчивши обґрунтування заявлених позивачем [PERSON] позовних вимог, врахувавши, що сторони не бажають зберегти шлюб та сім`ю, а також не мають намірів проживати спільно, оскільки факти, які викладені у позовній заяві, свідчать про те, що шлюб між сторонами фактично розпався, шлюбні стосунки сторони не підтримують, від шлюбу мають спільного малолітнього сина, спір між сторонами щодо нажитого у шлюбі майна відсутній, приймаючи також до уваги, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, незважаючи на зусилля суду до примирення подружжя, суд дійшов висновку про те, що сім`ю зберегти не має можливості, тому суд приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами. За правилами ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За змістом ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. При зверненні до суду з позовною заявою позивачем [PERSON] було сплачено судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. (а.с.11). У зв`язку з тим, що позивач [PERSON] не заявляє вимог про стягнення з відповідача [PERSON] на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved