Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-16 00:00:00

Представник заявника звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, мотивуючи свої вимоги тим, що з метою завчасної підготовки документів для оформлення пенсії за віком при досягненні 60-річного віку [PERSON] звернулася до відділу обслуговування громадян № 11 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області. Працівниками зазначено відділу в усній формі було роз`яснено [PERSON] , що страховий стаж за період навчання у технічному училищі № 31 м. Львова, згідно диплому серії [NUMBER] виданого 14.07.1981 року на ім`я [PERSON] , не буде їх зарахований при оформленні пенсії за віком, у відповідності до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки в ньому допущено описку в імені « [PERSON] », а правильним є « [PERSON] », як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , паспорта громадянина України серії [NUMBER] серії [NUMBER] , тощо. Тому, заявник просить встановити факт належності [PERSON] диплому серії [NUMBER] виданого 14.07.1981 року на ім`я [PERSON] . Ухвалою Бродівського районного суду Львівської області від 24 грудня 2024 року відкрито провадження по справі. Заявниця [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Представник заявника адвокат Галушка В.В. в судовому засіданні заяву підтримав, просив суд її задовольнити, з підстав викладених в ній. Представник заінтересованої особи Мазан С.Р. в судовому засіданні просила врахувати надані ними раніше письмові пояснення, зазначивши, що дійсно існує помилка в дипломі заявниці. З письмових пояснень представника Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області вбачається, що згідно з пунктом 1 Порядку 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Згідно абзацу 1 частини 12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" вказано, що при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Відповідно до листа Верховного Суду України "Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 1 січня 2012 року для порушення в судах справ про встановлення належності правовстановлюючих документів необхідно подавати заяву з доказами того, що цей документ належить заявнику і що організація, яка його видала, не може внести до нього відповідні виправлення. У цих справах суд встановлює належність особі правовстановлюючих документів, а не тотожність прізвища, імені, по батькові, неоднаково названих у різних документах, не присвоєння чи залишення одного з них. Тобто при розгляді цих справ суд встановлює саме належність особі документа, а не тотожність осіб, які неоднаково названі у різних документах. Разом з тим цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання тощо. Відповідно до чинного законодавства це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який ідеться в документі. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши сторони, з`ясувавши обставини справи та оцінивши зібрані по справі докази вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] в с. Маркопіль Бродівського району Львівської області, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого Вербівчицькою сільською радою Бродівського району Львівської області (а.с. 4). Після реєстрації шлюбу заявник змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвище № 00048523392 від 17 грудня 2014 року (а.с. 5). Паспорт громадянина України серії [NUMBER] виданий Бродівським РВ УМВС України у Львівській області від 27.11.1997 року, картка фізичної особи - платника податків № [NUMBER] від 08.09.2003 року та витяг з реєстру територіальної громади видані на ім`я [PERSON] (а.с. 6-9). Згідно відомостей трудової книжки серії [NUMBER] вбачається, що така 29.09.1981 року була заповнена на ім`я [PERSON] . Прізвище « [PERSON] » закреслено горизонтальною лінією та поряд міститься запис « [PERSON] », ім`я « [PERSON] » закреслено горизонтальною лінією та поряд міститься запис « [PERSON] ». Окрім цього, в цій трудовій книжці містяться рукописні записи, російською « [PERSON] изменена на [PERSON] на основании св. о браке виданого 24.05.1986 г. [NUMBER] » та запис «Виправлено ім`я « [PERSON] » згідно паспорта серії [NUMBER] виданий Бродівським РВ УМВС України у Львівській області 27.11.1997 р. начальник відділу кадрів (підпис) [PERSON] ». На 2-3 сторінці цієї трудової книжки містяться рукописний запис такого змісту «с 01.09.1980 по 14.07.1981 до поступления на даное предприятие училась в ТУ № 31.Диплом [NUMBER] от 14.07.1981 г.» (а.с. 10-12). Диплом серії [NUMBER] виданий 14.07.1981 року на ім`я [PERSON] в тому, що вона 01 вересня 1980 року вступила в технічне училище № 31 м. Львова і 14.07.1981 року закінчила повний курс технічного училища за професією заготівельник верху взуття (а.с. 13). Згідно відомостей архівної довідки № 87-уч від 12.11.2024 року за вих. № 393 виданої Державним навчальним закладом «Львівське вище професійне училище побутового обслуговування» вбачається, що така видана про те, що [PERSON] (1965 р.н.) дійсно навчалася у технічному училищі № 31 м. Львова (форма навчання денна) з 01.09.1980 року (наказ № 11 к від 29.08.1980 року). Закінчила навчання 20.07.1981 року (наказ № 29-к від 29.08.1980 року). Здобула кваліфікацію «Заготівельник верху взяття третього розряду». Видано диплом [NUMBER] (а.с. 14). У відповідності з п. 6 ч. 1ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Таким чином, оскільки встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, а встановити даний факт в позасудовому порядку неможливо, тому суд вважає, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved