Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-21 00:00:00

У жовтні 2024 року позивач АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги розподілу природного газу у розмірі 14123,31 грн., 3 % річних в сумі 280, 93 грн., інфляційних витрат в сумі 601,02 грн. та судового збору в сумі 3028,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» є оператором газорозподільної системи, суб`єктом господарювання, що на підставі ліцензії (постанова НКРЕКП №778 від 04.06 2019 року) здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління. Відповідач [PERSON] є побутовим споживачем природного газу, з яким укладений договір розподілу природного газу за адресою: [ADDRESS] , що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, який затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року. Фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання, сплата рахунка оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу. На виконання вимог договору позивачем надані послуги з розподілу газу. В свою чергу, відповідач відповідні послуги не сплатила, внаслідок чого, станом на 01.10.2024 року виникла заборгованість за період 01.01.2020 р. по 01.10.2024 р. у розмірі 14 123,31 грн., яку просив стягнути з відповідача. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 08.11.2024 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощено позовного провадження від сторін не надходили. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив задовольнити позов та не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилася, хоча про час, дату і місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Клопотання про розгляд справи за її відсутності від відповідача до суду не надходило, тому суд, за письмової згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористалася. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. Дослідивши докази по справі, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу, визначає Закон України «Про ринок природного газу». Відповідно до ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» побутовий споживач - це фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність. Розподіл природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу (Закон України «Про ринок природного газу»). Статтею 40 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками. Договір розподілу природного газу є публічним. Встановлено, що Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» здійснює діяльність з розподілу природного газу. В свою чергу, [PERSON] є побутовим споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується фактичним споживанням природного газу. Згідно з наданим позивачем розрахунком, сума заборгованості [PERSON] за надані послуги з розподілу природного газу перед позивачем станом на 01.10.2024 року становить 14 123,31 грн. За нормами ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать, комунальні послуги, зокрема послуги з постачання та розподілу природного газу. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є, зокрема споживачі (індивідуальні та колективні); виконавці комунальних послуг. Згідно п. 1 ч. 2 цієї статті - виконавцями комунальних послуг, зокрема, послуг з постачання та розподілу природного газу є постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу, та оператор газорозподільної системи, до якої приєднані об`єкти газоспоживання споживача. За змістом п. 5 ч. 2ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»- індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст.40 Закону України «Про ринок природного газу», розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Договір розподілу природного газу є публічним. На підставі ст.41 Закону України «Про ринок природного газу» постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далів НКРЕКП) від 30 вересня 2015 року № 2494, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1379/27824 затверджено Кодекс газорозподільних систем. Відповідно до п.4 Розділу І цього Кодексу побутовий споживач споживач, що є фізичною особою та придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх житлових приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність. Газовий рік - період часу, який розпочинається з першої газової доби жовтня поточного календарного року і триває до першої газової доби жовтня наступного календарного року Відповідно до п.1 Розділу 6 Кодексу газорозподільних систем розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року. Постановою НКРЕКП № 3037 від 24.12.2019 року «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ «Полтавагаз» на період з 01 січня 2020 року по 30 червня 2020 року включно встановлено тариф на дані послуги у розмірі 1,14 грн. за м. куб. (з ПДВ), з 01 липня 2020 року по 31 грудня 2020 року у розмірі1,308 грн. за м.к уб (з ПДВ). Постановою НКРЕКП № 2460 від 16.12.2020 року «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ «Полтавагаз» (зі змінами від 30.01.2021 № 129) на період з 01 січня 2021 року по 31 січня 2021 року включно встановлено тариф на дані послуги у розмірі 2,316 грн. за м. куб. (з ПДВ), а з 01 січня 2021 року в розмірі 2,136 грн. за м.куб. (з ПДВ). Постановою НКРЕКП № 129 від 30.01.2021 року «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ «Полтавагаз» встановлено тариф на дані послуги у розмірі 2,316 грн. за м.куб. (з ПДВ), а з 01 лютого 2021 року в розмірі 2,136 грн. за м. куб. (з ПДВ). Постановою НКРЕКП № 2764 від 22.12.2021 року «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ «Полтавагаз» встановлено тариф на дані послуги у розмірі 2,316 грн. за м. куб. (з ПДВ), а з 01 січня 2022 року в розмірі 2,112 грн. за м.куб. (з ПДВ). Таким чином, з 01.10.2020 року по 01.10.2024 року щомісячно, відповідно до укладеного Договору розподілу природного газу до сплати нараховується: з 01.01.2020 року 90,87 грн., з 01.07.2020 року 104,26 грн, з 01.01.2021 року 180,83 грн., з 01.02.2021 року 166,78 грн., з 01.01.2022 р. - 236,02 грн., з 01.01.2023 р. - 565, 84 грн., з 01.01.2024 р. - 146, 08 грн., які вона мала сплатити, відповідно до п.6.6 Договору до 20 числа (включно) місяця, в якому надають послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ. Згідно ч. ч. 1, 2ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За нормами ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Відповідно до п. 1.3. Типового договору розподілу природного газу - фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 до цього договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. Таким чином, законом чітко визначено як порядок укладення договору (перелік дій, які свідчать про наявність волевиявлення споживача на укладення договору) так і порядок визначення умов договору. Споживання природнього газу та подання заяви про приєднання до умов договору свідчить про виконання дій, з якими закон пов`язує волевиявлення споживача на укладення договору. За нормами статей 526,629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідач скористався наданими послугами, продовжуючи споживати природний газ, натомість, всупереч визначеним законом та умовами договору обов`язкам, свої зобов`язання перед позивачем належним чином не виконував, а саме не сплачував вартість отриманих ним послуг, внаслідок чого має заборгованість перед позивачем на суму 14 123, 31 грн. Вказана сума заборгованості відповідачем не сплачена. Розрахунок заборгованості відповідачем не спростований. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник у разі прострочення виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зобов`язання, що виникло між сторонами, є грошовим. Тому на вимогу позивача відповідач зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми. Борг відповідача за послуги газопостачання становить 14 123,31 грн. Інфляційні втрати підприємства у зв`язку з порушенням строків оплати послуг становлять 601,02 грн., 3% річних 280,93. Враховуючи вищенаведене, суд вбачає наявними підстави для стягнення з відповідача заборгованості за послуги з розподілу природного газу з урахуванням інфляційних витрат та 3 % річних, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно доположень ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати в сумі 3028 гривень.

Outcome: approved