Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-15 00:00:00

01 листопада 2024 року позивач звернувся до суду з відповідним позовом до відповідача, у якому зазначив, що 15 листопада 2019 року між АТ "Альфа Банк" та відповідачем було укладено договір про надання кредиту 500824027, на підставі якого було надано кредит у розмірі 49 176,06 грн. на строк 84 місяці, на споживчі потреби, з відсотковою ставкою 23 % річних. Зобов`язання по сплаті кредиту відповідач належним чином не виконує, в зв`язку з чим станом на 23 лютого 2021 року виникла заборгованість в сумі 63 639,29 грн. 23 лютого 2021 року між АТ "Альфа-Банк" та ТОВ "ФК "Еліт Фінанс" укладено договір факторингу, таким чином ТОВ "ФК "Еліт Фінанс" набуло статусу кредитора за кредитним договором від 15.11.2019 року, укладений між АТ "Альфа Банк" та відповідачем. На підставі викладеного, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 63 639,29 грн., витрати по сплаті судового збору та на професійну правову допомогу у розмірі 9200 гривень. Представник позивача в судове засідання не з`явився, клопотав про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного порядку розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною, та вважає можливим згідно ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. З матеріалів справи убачається, що 15 листопада 2019 року АТ «АЛЬФА-БАНК» та відповідач шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) уклали угоду про надання споживчого кредиту, за умовами якого відповідач отримав кредит "Кредит готівкою", в сумі 49176 грн. 06 коп., зі сплатою відсотків у розмірі 23,00% річних, тип ставки фіксована, строком на 84 місяці. Датою повернення кредиту було визначено 18 листопада 2026 року. Кредит було надано відповідачу з метою погашення заборгованості за кредитним договором №591053341 від 16 травня 2019 року в розмірі 49176 грн. 06 коп. ( а.с.5). Також сторони погодили паспорт споживчого кредиту, про що свідчить підпис відповідача. Вказаний документ на момент отримання відповідачем кредитних коштів містив умови, зокрема щодо сплати процентів у розмірі 23% річних, за користування кредитними коштами зазначеному в цьому документі, розмірах щомісячного платежу - 1182,55 грн., строки внесення платежу, до 18 числа кожного місяця, та порядок повернення кредиту ( а.с.6 - на звороті). Сторони узгодили, що з 18 червня 2020 року повернення кредиту позичальником та сплата процентів і інших платежів за договором, мало здійснюватися щомісячно у сумах та терміни, в порядку і на умовах, визначених Угодою про надання кредиту та відповідно до Графіку платежів, який є Додатком № 1 до Угод про надання кредиту та є їх невід`ємною частиною, про що свідчать їх підписи у Договорі про внесення змін і доповнень до Угоди про надання кредиту №500824027 ( а.с.7-8). Користування відповідачем наданими банком коштами підтверджується випискою по рахунку за кредитною карткою ( а.с.25-30). В порушення умов Кредитного договору відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, в результаті чого станом на 22 лютого 2021 року утворилася заборгованість, яка згідно наданого позивачем розрахунку в загальному розмірі становить 63639 грн. 29 коп. та складається з 49 133 грн. 60 коп. - заборгованості за кредитом; 13305 грн. 69 коп. - заборгованості за відсотками; 1200 грн. - заборгованості по штрафам ( а.с.31). 22 лютого 2021 року між АТ «Альфа-Банк» (клієнт) та ТОВ «ФК « ФОРТ» (фактор) було укладено договір факторингу № 1, відповідно до умов якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступає Фактору, а Фактор набуває належне Клієнтові Право Вимоги до Боржників (які надалі, в залежності від контексту, іменуються «Боржники» або «Боржник») за договорами (надалі іменуються «Основні договори» або «Основний договір», в залежності від контексту), перелік яких наведено в Додатку № 1-1 до Договору (п. 2.1). (а.с.15-19). 23 лютого 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «ФОРТ» та ТОВ «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс» було укладено договір факторингу № 01-23-02/21. Відповідно до виписки з додатку до договору факторингу №01-23-02/21 від 23.02.2021 року до ТОВ "ФК "Еліт Фінанс"перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №500824027 від 15.11.2019 року на загальну суму 63639 грн. 29 коп. ( а.с.20). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Умови договорів приєднання розробляються товариством, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим товариство має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг товариства) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Із матеріалів справи вбачається, що сторонами були погоджені умови кредитного договору, зокрема, і в частині сплати нарахованих банком відсотків, про що свідчить підпис відповідача. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або до інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частинами 1,2 ст.612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким,що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з частиною першою статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. З огляду на те, що відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання за укладеним кредитним договором, з нього на користь позивача підлягає стягненню нарахована заборгованість у повному обсязі. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати, а саме сплачений судовий збір в сумі 3028 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 9200 грн.

Outcome: approved