Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-28 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до Тетіївського районного суду Київської області із заявою, в якій просить встановити факт, що свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 20.05.2011 року серії [NUMBER] , а саме житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування заяви зазначено, що [INFO] померла матір заявника [PERSON] . Після її смерті залишилось спадкове майно, що складається з житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . З метою прийняття спадщини після смерті матері заявник звернувся до державного нотаріуса Тетіївської державної нотаріальної контори Давидової С.М., яка відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки для видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок спадкоємцем було надано свідоцтво про право власності на нерухоме майно видане на ім`я [PERSON] 20.05.2011 року Галайківською сільською радою Тетіївського району, Київської області ( [NUMBER] ), без печатки та підпису голови сільської ради. За таких обставин заявник позбавлений можливості реалізувати своє право на спадщину після смерті матері та змушений звернутись до суду за захистом своїх прав та інтересів. У судове засідання заявник [PERSON] та його представник адвокат Безугла І.С. не прибули, до суду представник заявника надала заяву в якій просить розгляд справи проводити без її участі, заяву підтримує та просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи Тетіївської міської ради у судове засідання не прибув, через канцелярію суду надав заяву, в якій просить справу розглядати за відсутності їх представника, не заперечує проти задоволення заяви. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи подані учасниками справи заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] померла мати заявника [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.03.2024 року (а. с. 12). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яку заявник, як спадкоємець за законом, прийняв, що підтверджується копією спадкової справи № 48/2024 від 19.03.2024 року до майна померлої [INFO] [PERSON] ( а. с. 32-49). Із копії витягу про державну реєстрацію прав № 30023148 від 20.05.2011 року виданого Тетіївським міжміським бюро технічної інвентаризації вбачається, що житловий будинок, з відповідними надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 20.05.2011 року виданого Галайківською сільською радою Тетіївського району, Київської області ( [NUMBER] ) ( а. с. 4). Із копії державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ № 052047 від 12.03.2001 року, вбачається, що земельна ділянка площею 0,528 га. розташована на території [ADDRESS] , перебуває у приватній власності [PERSON] ( а. с. 5). Із копії інформаційної довідки КП «Тетіївське бюро технічної інвентаризації» виконавчого комітету Тетіївської міської ради № 602 від 05.12.2024 року вбачається, що право власності на житловий будинок з відповідними господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зареєтрований за [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого Галайківською сільською радою, 20.05.2011 року. Зареєстровано в БТІ 20.05.2011 року в книзі № 1 за реєстром № 192 ( а. с. 6). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеної 07.01.2025 року № 18/02-14, державний нотаріус Тетіївської державної нотаріальної контори Давидова С.М. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , оскільки для видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок спадкоємцем було надано свідоцтво про право власності на нерухоме майно видане на ім`я [PERSON] 20.05.2011 року Галайківською сільською радою Тетіївського району, Київської області ( [NUMBER] ), без печатки та підпису голови сільської ради ( а. с. 7). На зазначений житловий будинок заявник [PERSON] замовив технічний паспорт, який був виготовлений 29.10.2024 року КП «Тетіївське бюро технічної інвентаризації» виконавчого комітету Тетіївської міської ради ( а. с. 9-11). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Оскільки встановлення факту, що має юридичне занчення, а саме що свідоцтво про\~право власності\~на нерухоме\~майно від\~20.05.2011\~року серії\~ [NUMBER] ,\~належить [PERSON] ,\~яка померла\~ [INFO] , для\~заявника [PERSON] має юридичне значення, а можливість вирішити це питання в позасудовому порядку не передбачено, вказаний юридичний факт підлягає встановленню в судовому порядку. З урахуванням викладеного, оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved