Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-29 00:00:00

До Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла вищевказана позовна заява, в якій позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання їх повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , як особи, який продовжує навчання в розмірі від заробітку (доходу щомісячно, починаючи стягувати від дати подання позовної заяви до суду і до моменту закінчення сином навчання або до досягнення ним двадцяти трьох років. В обґрунтування позову позивач вказує, що вона та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 22.11.2003 року по 30.05.2011 року. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . На даний час дитина є повнолітньою, проте є студентом 1 курсу групи БІ-23-1,будівельного факультету, за спеціальністю 192 Будівництво та цивільна інженерія в Криворізькому Національному університеті. Навчається на денній формі навчання та не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. На навчання повнолітній син прийнятий згідно наказу від 10.09.023 року №702с «Про зарахування». Тривалість навчання за першим (бакалаврським) рівнем вищої освіти 3 роки 10 місяців: з 01.09.2023 по 30.06.2027. Спільний син. як студент несе витрати на придбання навчально-методичних посібників, підручників, канцелярського приладдя, не беручи до уваги його харчування, лікування та одяг. На сьогодні, відповідач не надає сину будь-якої матеріальної допомоги, необхідної для його життя та навчання, не зважаючи на те, що згідно з законодавством зобов`язаний це робити. У зв`язку із чим вона звернулася до суду з вищевказаним позовом. Ухвалою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 жовтня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Одночасно ухвалою суду відповідача у справі [PERSON] викликано до суду через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Відповідач [PERSON] в інтересах якого діє адвокат Примаков К.О. надав відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що відповідач визнає позовні вимоги частково, вважає, що розмір аліментів на утримання [PERSON] , повинен бути не більше ніж 1/6 частина від усіх видів заробітку (доходу). У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, наполягала на стягненні аліментів з відповідача у розмірі частини на час навчання спільного з відповідачем сина. Суду пояснила, що відповідачем не надано доказів тому, що він не може сплачувати аліменти. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні вказав, що згоден з позовом частково, просить призначити аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 грн, він має ще одного неповнолітнього сина. Він має сталий дохід понад 20 тис грн на місяць, служить в МЧС, але може звільнитись. Відмовився від відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн на його користь. Третя особа [PERSON] позов підтримав, просив його задовольнити. Він навчається на бюджеті, отримує стипендію понад 1 тис грн. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників судового процесу, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку про часткове задоволення позову за таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 22.11.2003 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Саксагансього районного управління юстиції м. Кривого Рогу, актовий запис № 903. Після державної реєстрації шлюбу, прізвище дружини змінено на [PERSON] (а.с.9). Відповідно до рішення суду від 19.05.2011 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.10). Згідно свідоцтва про народження, [INFO] народився [PERSON] , де в графі батько зазначений [PERSON] , в графі мати [PERSON] (а.с.11). Згідно довідки № 38-310 від 11.11.2023 [PERSON] є студентом 1 курсу групи БІ-23-1,будівельного факультету, за спеціальністю 192 Будівництво та цивільна інженерія в Криворізькому Національному університеті. Навчається на денній формі навчання та не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. На навчання повнолітній син прийнятий згідно наказу від 10.09.023 року №702с «Про зарахування». Тривалість навчання за першим (бакалаврським) рівнем вищої освіти 3 роки 10 місяців: з 01.09.2023 по 30.06.2027 (а.с.12). Матеріалами справи підтверджено, що відповідач є батьком повнолітнього [PERSON] , який після досягнення повноліття продовжує навчання. Отже, позивач має право на звернення до суду з даним позовом та право на стягнення аліментів на свою користь. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] посилається на те, що не здатна в повній мірі матеріально забезпечувати сина, який продовжує навчання. Доказів того, що відповідач є непрацездатним, або що йому заборонено працювати відповідною лікарською комісією, останнім суду не представлено, відтак, суд вважає, що [PERSON] , як батько [PERSON] не позбавлений можливості матеріально забезпечувати на рівні з матір`ю повнолітнього сина, який продовжує навчання, тобто може працювати та сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина. Крім того, доказів того, що відповідач приймає участь в утриманні повнолітнього сина, який продовжує навчання, суду не представлено. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дочки, сина суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 червня 2019 року, справа № 199/9339/16-ц, провадження № 61-32330св18. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Аналогічний правовий висновок викладений постанові Верховного Суду від 13 квітня 2021 року у справі № 308/4214/18 (провадження № 61-16005св20). З аналізу вищенаведених норм сімейного законодавства вбачається, що стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. За таких обставин, оцінюючи в сукупності надані докази, суд знаходить достовірно встановленим, що син відповідача продовжує навчатися та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, яку відповідач має можливість надати, проте визнав позов частково в розмірі частини заробітку (доходу), тому суд виходячи із засад розумності, справедливості та добросовісності, вважає можливим стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання в розмірі 1/6 частини від усіх видів його доходу (заробітку), щомісячно, починаючи стягнення з 08 грудня 2023 року (з дня пред`явлення позову) і до припинення ним навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23 років. Саме такий розмір аліментів, суд вважає справедливим, можливим до виконання відповідачем і достатнім. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1073 грн 60 коп.

Outcome: partial