Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (далі - АТ ПУМБ) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 29.11.2021 між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 1002029193901, на підставі якого [PERSON] було видано кредит в сумі 15 000 грн строком на 36 місяців із застосуванням процентної ставки 0,01% та комісії за обслуговування кредитної заборгованості 4,99%; відповідач, своє чергою, зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, щомісячну комісію за обслуговування кредитної заборгованості відповідно до графіку платежів. 22.02.2022 між АТ ПУМБ та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1002100154501, на підставі якого позичальнику надано кредит у розмірі 15 000 грн строком на 24 місяців із застосуванням процентної ставки 0,01% та комісії за обслуговування кредитної заборгованості 2,22%; відповідач, своє чергою, зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, щомісячну комісію за обслуговування кредитної заборгованості відповідно до графіку платежів. Позивачем внаслідок наявності заборгованості за кредитними договорами було направлено відповідачу вимогу про повернення суми заборгованості, яка не була виконана. [PERSON] всупереч вимогам кредитних договорів не виконує взяті на себе кредитні зобов`язання належним чином, у зв`язку з чим станом на 09.09.2024 утворилася заборгованість в розмірі за кредитним договором №1002029193901 від 29.11.2021 у розмірі: 14 076,01 грн як заборгованість за основним зобов`язанням кредиту; 3,08 грн як заборгованість за нарахованими процентами, 17015,9 грн - заборгованість за комісією, всього - 31094,99; за кредитним договором № 1002100154501 від 22.02.2022 у розмірі: 15 000 грн як заборгованість за основним зобов`язанням кредиту; 3,48 грн як заборгованість за нарахованими процентами, 5405,7 грн - як заборгованість за комісією, а всього 15 003,48 грн. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем за кредитними договорами зобов`язань, позивач звернувся до суду за захистом порушених прав. Ухвалою Хорольського\~районного суду\~Полтавської області\~від 28\~листопада 2024 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце його проведення повідомлений належним чином шляхом надсилання електронної повістки до електронного кабінету; у позовній заяві просив суд проводити розгляд справи без участі представника позивача та не заперечив щодо ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, за змістом якої позов визнає частково та просить розгляд провести за його відсутності. Згідно із частиною другою статті 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. У зв`язку з відсутністю учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку частини другої статті 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові докази у справі та оцінивши їх на предмет належності, допустимості, достовірності, а в сукупності їх достатності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. 29.11.2021 між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 1002029193901 (далі - Договір № 1002029193901 від 29.11.2021), за змістом якого позичальнику видається кредит в сумі 15 000 грн строком на 36 місяців із застосуванням процентної ставки 0,01% та комісії за обслуговування кредитної заборгованості 4,99%; позичальник, своєю чергою, зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, щомісячну комісію за обслуговування кредитної заборгованості відповідно до графіку платежів. Заява про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 1002029193901 підписана [PERSON] власноруч (а.с. 15). 22.02.2022\~між АТ\~ПУМБ та\~ [PERSON] \~було укладено\~кредитний договір\~№ 1002100154501\~(далі\~ Договір\~№ 1002100154501 від 22.02.2022), за змістом якого позичальнику надається кредит у розмірі 15 000 грн строком на 24 місяців із застосуванням процентної ставки 0,010% та комісії за обслуговування кредитної заборгованості 2,22%. Позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, щомісячну комісію за обслуговування кредитної заборгованості відповідно до графіку платежів. Заява про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 1002100154501 підписана [PERSON] власноруч (а.с. зворот 18-19). Платіжними інструкціями № ТR 54051320.16316.13604 від 29.11.2021 та № ТR 56172210.98568.13604 від 22.02 2022 підтверджується факт перерахування коштів банком на картковий рахунок [PERSON] кредит у розмірі 15 000 грн за Договором № 1002029193901 від 29.11.2021 та 15 000 грн за Договором № 1002100154501 від 22.02.2022 (а.с. зворот 38, 39). Згідно з розрахунком заборгованості відповідача перед банком за Договором № 1002029193901 від 29.11.2021 складає 31094,99 грн, з яких 14076,01 грн - заборгованість за кредитом, 3,08 грн - заборгованість за процентами, 17015,9 грн - заборгованість за комісією; за Договором № 1002100154501 від 22.02.2022 у розмірі 20409,18 грн, з яких 15 000 грн - заборгованість за кредитом, заборгованість за відсотками 3,48 грн, заборгованість за комісією 5405,7 грн, а в цілому за договорами 51 504,17 грн (а.с. зворот 39 - 44). Банком на адресу відповідача 09.09.2024, вих. № КНО-44.2.2/555 та № КНО-44.2.2/555, були надіслані письмові вимоги про виконання зобов`язання перед АТ ПУМБ, а саме: погасити заборгованість у сумі 51 504,17 грн (а.с. 35-36). Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. За положеннями статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами, в тому числі в частині права позикодавця на одержання від позичальника разом з позикою і процентів від її суми, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до статті 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов`язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами стаття 1048 ЦК України), що підлягає сплаті. Відповідач визнає факт укладення кредитних договорів та отримання коштів за кредитними договорами № 1002029193901 та № 1002100154501 у загальному розмірі 30 000 грн, а тому, відповідно до частини першої статі 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Як встановлено в судовому засіданні, АТ «ПУМБ» зобов`язання перед відповідачем за кредитними договорами № 1002029193901 від 29.11.2021 та №1001663697501 від 22.02.2022 виконані, але відповідач [PERSON] взяті на себе зобов`язання в повному обсязі не виконав. Станом на 09\~вересня 2024\~року банк обраховує заборгованість відповідача за кредитним договором № 1002029193901 від 29.11.2021 31094,99 грн, з яких 14076,01 грн - заборгованість за кредитом, 3,08 грн - заборгованість за процентами, 17015,9 грн - заборгованість за комісією; за кредитним договором № 1002100154501 від 22.02.2022 у розмірі 20409,18 грн, з яких 15 000 грн - заборгованість за кредитом, заборгованість за відсотками 3,48 грн, заборгованість за комісією 5405,7 грн, а в цілому за договорами 51 504,17 грн. Згідно з правовою позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12 грудня 2018 року у справі №755/11648/15-ц, якщо договір, у тому числі кредитний, укладений на задоволення особистих потреб фізичної особи і не пов`язаний з підприємницькою діяльністю такої фізичної особи чи виконанням ним обов`язків як найманим працівником, такий договір є споживчим і наявність судового спору щодо цього договору не впливає на його характер, як споживчого, відтак і сам спір у будь-якому випадку стосується прав сторони договору, як споживача, а вирішення такого спору, незалежно від його ініціатора, має ґрунтуватися та враховувати і вимоги Закону України «Про захист прав споживачів». Згідно зі статтею 11 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування". Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Законом України «Про споживче кредитування» передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Вказане узгоджується із висновками Великої Палати Верховного Суду в постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. Водночас суд відхиляє покликання позивача на пункт 10 частини першої статті 12 Закону України Про споживче кредитування в якості обґрунтування стягнення комісії за кредитними договорами з огляду на відсутність вказаної норми права у редакції закону, чинної на момент укладення договорів. Відповідно до частин першої-другої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на дату укладення договорів в цій справі) продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Згідно із частиною 6 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцю будь-які платежі, не зазначені у договорі про споживчий кредит. До загальних засад цивільного законодавства належать справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Як вбачається з матеріалів справи, щомісячна комісія за обслуговування кредиту за кредитним договором № 1002029193901 визначена у розмірі 4,99% від суми кредиту щомісячно; за кредитним договором № 1002100154501 2,22%. Загальна заборгованість\~відповідача за\~комісією станом\~на09\~вересня 2024 року позивачем обраховано у загальному розмірі 22421,6 грн за двома договорами. Отож, суд приходить до висновку, що встановивши у Договорах № 1002029193901 від 29.11.2021 та № 1002100154501 від 22.02.2022 сплату комісійної винагороди за обслуговування кредиту щомісячними платежами банк не повідомив, за які саме послуги за вказану плату надаються позичальнику. Розмір такої комісійної винагороди, з огляду на обставини справи (зокрема, розмір кредиту та процентів), вносить істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу, що в сукупності свідчить про те, що вказані умови кредитного договору є несправедливими. При цьому,\~згідно з\~розрахунком заборгованості\~за комісією,\~вона складає\~22\~421,6\~грн,\~що є\~суттєвим порівняно\~з розміром\~заборгованості відповідача\~за кредитами\~у розмірі\~29082,57 грн, тому, таку умову договору, вочевидь, не можна визнати справедливою та розумною. Водночас АТ «ПУМБ» не було позбавлене можливості надати докази на підтвердження справедливості умов договору щодо встановленої комісії, зокрема, з урахуванням переліку та обсягу послуг, які надаються позичальнику за таку плату. Наявні в матеріалах справи документи взагалі не містять будь-якого опису послуг, за які банком встановлена комісія. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовної вимоги АТ «ПУМБ» про стягнення з відповідача заборгованості по комісії за обслуговування кредитів у розмірі 22421,6 грн. Оскільки судом встановлено безпідставність вимог позивача про стягнення комісії за двома кредитними договорами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитними договорами № 1002029193901 від 29.11.2021 та № 1002100154501 від 22.02.2022 підлягають частковому задоволенню, а саме: за кредитним договором № 1002029193901 від 29.11.2021 у розмірі: 14\~076, 01 грн як заборгованість за основним зобов`язанням кредиту, 3,08 грн як заборгованість за нарахованими процентами, а всього 14 079,09; за кредитним договором № 1002100154501 від 22.02.2022 у розмірі: 15 000 грн як заборгованість за основним зобов`язанням кредиту, 3,48 грн як заборгованість за нарахованими процентами, а всього 15 003,48 грн. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених відносно них позовних вимог. Оскільки судом позов задоволено частково, а саме на 57%, з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених щодо нього вимог підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1380,80 грн.

Outcome: partial