Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-27 00:00:00

\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Позивач через\~свого представника\~адвоката Працевитого\~Г.О.\~звернувся до\~суду з\~вищезазначеним позовом\~вказуючи,\~що 06.05.2021\~р.\~приватним нотаріусом\~Києво-Святошинського\~районного нотаріального\~округу Київської\~області Грисюк\~О.В.\~було вчинено\~виконавчий напис\~№3675\~про стягнення\~на користь\~ ТОВ\~«Вердикт Капітал»\~(правонаступником\~якого є\~Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«ДЕБТ ФОРС»)\~з [PERSON] \~заборгованість за\~кредитним договором\~№0424\\024401-ZP\~від 17.12.2012\~р.\~в розмірі\~73\~819,74\~грн.\~В подальшому\~на підставі\~вищезазначеного виконавчого\~напису відкрито\~виконавче провадження,\~накладено арешт\~на всі\~рахунки боржника\~та звернуто\~стягнення на\~заробітну плату.\~Позивач вважає,\~що виконавчий\~напис було\~вчинено з\~численними порушеннями\~норм законодавства,\~в зв`язку\~з чим\~він підлягає\~скасуванню,\~з огляду\~на наступне:\~відповідно до\~інформації,\~яка міститься\~на сайті\~"Автоматизована система виконавчого\~провадження",\~можна встановити,\~що виконавчий\~напис було\~вчинено на\~копії кредитного\~договору,\~який не\~було нотаріально\~посвідчено,\~тобто документально\~доведено,\~що виконавчий\~напис вчинено\~на документі,\~який не\~передбачений переліком\~№1172.\~В зв`язку\~з цим,\~вчинення виконавчого\~напису на\~копії кредитного\~договору,\~який не\~посвідчено нотаріально,\~свідчить про\~незаконність такого\~виконавчого напису.\~Крім того позивачем не отримувалося жодних вимог про стягнення боргу від відповідача, відсутні законні підстави для вчинення виконавчого напису, що також є підставою для задоволення позову. Просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 3675 від 06.05.2021 р. вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення заборгованості за кредитним договором №0424\\024401-ZP від 17.12.2012 р. в розмірі 73 819,74 грн. Ухвалою судді Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 26.12.2024 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням\~сторін.\~Крім цього,\~відповідачу визначено\~п`ятнадцятиденний\~строк з\~дня вручення\~даної ухвали\~для подання\~відзиву на\~позовну заяву. Третім особам визначено десятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання пояснень на позовну заяву. \~ \~ \~ \~Копія зазначеної\~ухвали була\~надіслана учасникам\~справи. Також відповідачу та третім особам разом з ухвалою надіслано копію позовної заяви з доданими до неї документами. 17.01.2025 року від представника відповідача ТОВ «Дебт Форс» Костюченко М. надійшов відзив, в якому вона заперечувала проти позову, просила відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Свої заперечення обґрунтувала тим, що відповідачем були надані документи, які підтверджують безспірність заборгованості, а зазначену в оспорюваному виконавчому написі заборгованість, можна вважати безспірною, оскільки позивач у своєму позові не зазначив жодної обставини, яка б свідчила про протилежне. Крім того до відзиву додала клопотання про відмову у стягненні витрат на правничу допомогу. Також до зазначеного відзиву представником відповідача додано докази, що підтверджують направлення відзиву з усіма додатками іншим учасникам справи. \~\~\~\~\~ \~ Інших клопотань учасниками судового процесу не заявлено. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] та його представник адвокат Працевитий Г.О. у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце його проведення були повідомлені належним чином. З заявами та клопотаннями про відкладення розгляду справи не зверталися. Представник позивача у позовній заяві просив справу розглянути у відсутність сторони позивача. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Представник \~відповідача ТОВ «ДЕБТ ФОРС»\~Костюченко М.\~у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце його проведення повідомлялася належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомляла. З заявами та клопотаннями про відкладення розгляду справи до суду не зверталася. Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. та приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьова Т.В. у судове\~засідання не\~з`явилися,\~про дату,\~час та\~місце його\~проведення повідомлялися\~належним чином,\~про причини\~своєї неявки\~суд не\~повідомляли,\~з відповідними\~клопотаннями та\~заявами до\~суду не\~зверталися,\~пояснень по\~справі не\~надавали. Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~\~Судом встановлено, що 06.05.2021 р. приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною було вчинено виконавчий напис № 3675 про стягнення з [PERSON] , [INFO] РНОКПП [NUMBER] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованість за кредитним договором 0424\\024401-ZP від 17.12.2012 р. в розмірі 73 169,74 грн. за період з 29.01.2019 року по 14.04.2021 року. Загальна сума, що підлягала стягненню 73819,74 грн (з яких 650 грн плата за вчинення виконавчого напису) а.с.20. \~ \~ \~ \~На підставі вищезазначеного виконавчого напису 24.05.2021 року було відкрито виконавче провадження № 65554762 а.с.21-21 зворот. \~ \~ \~ \~Ухвалою Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 21.03.2024 року було замінено первісного стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю ''Вердикт Капітал'' на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю ''Дебт Форс'' (місцезнаходження вул. Харківське Шосе будинок 201/203 літера 2А офіс 602, місто Київ, 02121, код ЄДРПОУ 43577608) у виконавчому провадженні №65554762 відкритому 24.05.2021р. на підставі виконавчого напису № 3675, вчиненого 06.05.2021р. приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною про стягнення боргу за кредитним договором № 0424\\024401-ZP від 17.12.2012р., з боржника [PERSON] на користь ТОВ ''Вердикт Капітал'' а.с.13-15. \~ \~ \~ \~Стороною позивача зазначається щодо незаконності вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, що не посвідчено нотаріально та щодо не направлення на адресу позичальника повідомлення про стягнення боргу. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст. 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до п. 19 частини 1\~ст. 34 Закону України «Про нотаріат»\~виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. При цьому,\~стаття 50 Закону України «Про нотаріат»\~передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.\~\~\~\~\~ У відповідності до\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Главою 16 «Вчинення виконавчих написів» Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим\~Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5\~ (далі по тексту Інструкції) передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно п. 1.1 даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно п. 1.2 Глави 16 Інструкції, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 1 Глави І Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до\~ст. 89 Закону України «Про нотаріат»\~у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Пунктом 3.1 Глави 16 Інструкції визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Крім того, пункт 3.3 Інструкції передбачає, що якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Пунктом 3.5 Інструкції передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Як передбачено\~ст.88 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до\~Закону України «Про нотаріат»\~виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі за № 6-887цс17 суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. \~ \~ \~ \~Крім того, вказані висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 15 січня 2020 року у справі №305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19). Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені відповідно до вимог\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Суду не надано первинних документів, оформлених відповідно до вимог\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», тому суд позбавлений можливості перевірити суму нарахованої заборгованості, враховуючи що позивач заперечує вказаний у виконавчому написі розмір заборгованості. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 310/9293/15 (ЄДРСР № 71825964). В той же час варто зауважити, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14-ц визнано незаконною та нечинною\~Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а саме в частині змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною\~Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Тобто, на день вчинення виконавчого напису, редакція переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів передбачала можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі №757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а наданий нотаріусу кредитний договір не посвідчений нотаріально, отже не міг бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оскаржений виконавчий напис був вчинений приватним нотаріусом 06.05.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі N 826/20084/14. Доказів того, що відповідач дійсно направляв боржнику повідомлення про наявну заборгованість, так і доказів того, що боржник отримував претензію щодо виплати заборгованості, і своєю пасивною поведінкою погодився з її розрахунком матеріали справи не містять. Отже, заборгованість, яку стягнуто за виконавчим написом, не можна вважати безспірною. Також суду не було надано оригінал кредитного договору, за яким позивачем (боржником) допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, а тому суд не має доказів того, що договір, який надавався нотаріусу для вчинення виконавчого напису був посвідчений нотаріально, що з врахуванням і цієї обставини, яка встановлена в судовому засіданні, дає правові підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису та подання стягувачем неналежних документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Зазначена позиція підтверджується зокрема Постановою ВС КЦС від 15.04.2020 р. по справі № 158/2157/17. Крім того, позивач суму заборгованості за кредитним договором не вважає безспірною. Згідно ст.12\~та ст.81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Жодних інших доказів, що могли б спростувати доводи позивача крім факту заперечення відповідачем позовних вимог викладених у відзиві стороною відповідача суду надано не було. \~\~\~\~\~\~ З огляду на вищевказані обставини, суд приходить до висновку про те, що позов про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню підлягає задоволенню. Інші доводи сторін не спростовують висновків суду. Щодо розподілу наявних судових витрат по справі у виді судового збору, що сплатив позивач при подачі позову потрібно зазначити наступне. \~\~\~\~\~\~ Так, відповідно ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~ \~Таким чином,\~враховуючи,\~що позивач\~при зверненні\~до суду\~поніс судові\~витрати,\~а саме\~сплатив судовий\~збір у\~розмірі 1211,20 грн, а позовні вимоги були задоволенні у повному обсязі, тому суму судового збору необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. Крім того, представник позивача в позовній заяві просив стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 7000 грн гонорар адвоката, які є судовими витратами на правову допомогу. На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги представник позивача адвокат Працевитий Г.О. до суду надав: договір про надання правової (правничої) допомоги від 05.12.2024 року, додатковий договір від 05.12.2024 року до договору про надання правової допомоги від 05.12.2024 року, акт від 05.12.2024 року про надані послуги, рахунок від 05.12.2024р. на суму 7000 грн, ордер на надання правничої допомоги серії АР № 1211767 від 25.12.2024 року. При розподілі витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з того, що такі витрати підтверджені належними доказами, а клопотання подане стороною відповідача про відмову у стягнення витрат на правничу допомогу по своїй суті не є клопотанням про його зменшення. Тому відсутні передбачені ст.137 ЦПК України підстави для зменшення витрат на професійну правничу допомогу, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved