Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-27 00:00:00

Представник позивача Акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» (далі - АТ «КРЕДОБАНК») адвокат Рудницький Ю.І. звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором СL-289381 від 17.09.2020 в сумі 297 924,85 грн та судового збору в розмір 3\~575,10\~грн. Позовна заява мотивована неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань із своєчасного повернення кредитних коштів та процентів за користування ними. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 10.10.2024 відкрито провадження у справі, ухвалено справу розглядати в порядку загально позовного провадження, призначено до підготовчого розгляду справи. Представник позивача\~АТ «Кредобанк» адвокат Рудницький Ю.І.\~у підготовчому судовому засіданні просив призначити справу до судового розгляду. Відповідачка [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судових засідань повідомлена завчасно та належним чином, надала до суду заяву в якій зазначила, оскільки після початку повномасштабного вторгнення перебуває з дочкою на території Німеччини, зараз дочка навчається у гімназії, по законам країни діти не можуть переміщуватися під час навчання. Також вона не встигне доїхати до міста Харкова, просила перенести розгляд справи у проміжку часу 21.02.2025 01.03.2025, або 23.04.2025-30.04.2024 під час дитячих канікул. Ухвалою Київського районного\~суду м.\~Харкова від\~27.11.2024 закрито підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду. Представник позивача адвокат Рудницький Ю.І. у судове засідання позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення судом. Відповідач у судове засідання (09.12.2024, 27.12.2024 та 28.01.2025), повторно не з`явився про дату, час і місце судових засідань був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, правом надання відзиву на позовну заяву не скористався, заяв про відкладення розгляду справи не подавав. В матеріалах справи наявні докази належного повідомлення відповідача, зокрема, поштові конверти з відміткою про причини повернення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що згідно з усталеною практикою Верховного Суду вважається належним повідомленням Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Відповідно до ч. 2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Беручи до уваги ч. 1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Суд враховує, постанову Верховного суду від 15.01.2025 у справі №\~753/16762/15-ц, провадження № 61-7242 св 24, та зазначає, що перебування відповідача [PERSON] за межами України під час воєнного стану, не може бути підставою для необмеженої кількості відкладень судового розгляду. Відповідач при зверненні до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи не надавав доказів на підтвердження поважності причин своєї неявки до суду, не просила про розгляд справи здійснювати в режимі відеоконференції, не вказувала у зв`язку з чим позбавлена об`єктивної можливості укласти договір про надання правничої допомоги та забезпечити явку свого представника в судове засідання (див.: постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2023 року у справі № 9901/221/21, провадження № 11-156заі23, від 10 жовтня 2024 року у справі № 990/147/23, провадження № 11-212заі24). Відповідно до ухвали суду від 28.01.2025, враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. 17.09.2020 між АТ "Кредобанк" та [PERSON] укладено Кредитний договір № СL-289381 (далі - договір № СL-289381 або Кредитний договір), відповідно до умов якого Банк надав позичальнику кредит в сумі 200\~000,00 грн на строк до 16.12.2025 року (а.с. 11-13). Відповідно до п. 1. Кредитного договору Банк зобов`язався надати у власність Позичальникові грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового використання, а Позичальник зобов`язався використати кредит на цілі, вказані в цьому Кредитному договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених Кредитним договором. Згідно умов договору № СL-289381 позивач видає позичальнику (відповідачу) кредит у розмірі 200\~000,00 грн на цілі визначені у п.2.4 договору № СL-289381. З матеріалів справи вбачається, що АТ "Кредобанк" свої зобов`язання за договором договір № СL-289381 виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти в сумі 200\~000,00 грн., що підтверджується випискою про рух коштів по рахунках відповідача за період з 17.09.2020 по 17.08.2024 рік. Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 26.05.2021 у справі № 204/2972/20 (провадження № 61-168 св 21) виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи, може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судом у сукупності з іншими доказами. Позивач та відповідач підписали графік платежів за кредитним договором № СL-289381 від 17.09.2020 та розрахунок сукупної вартості кредиту, який є невід`ємною частиною договору № СL-289381 (а.с. 13). Загальний зміст паспорту споживчого кредиту (а.с. 11-16) є аналогічним до договору № СL-289381, та вбачається, що в графі паспорта "Підпис споживача" міститься власноручний підпис та розшифровано хто здійснив підпис - [PERSON] ,\~дата \~17.09.2020. Відповідно до паспорту споживчого кредиту: сума кредиту 200\~000,00 грн; строк кредитування 60 місяців; процентна ставка, відсотків річних 35; орієнтовна реальна процентна ставка, відсотків річних 41,19. Підписанням паспорта споживчого кредиту відповідач підтвердив, що ознайомлений з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту. Відповідно до п. 4.1. Кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує банку відсотки, за процентною ставкою 35 % річних. Пунктом 4.2. договору передбачено, що проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/360», за ставкою визначеною п. 4.1 Договору, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі, якщо інше не випливає з умов цього кредитного договору. Відповідно до п. 4.5 Кредитного договору, реальна річна процентна ставка 41,19 % річних. За п. 6.1. Кредитного договору відповідач зобов`язаний повернути позивачу кредит у повному обсязі в порядку і терміни передбачені цим Договором. Згідно п. 6.3 Кредитного договору повернення суми кредиту, здійснюється щомісячно разом із процентами за користування кредитом, у вигляді рівних сум - ануїтетного платежу (розмір якого визначається п. 6.2 кредитного договору). АТ «КРЕДОБАНК» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. 04.06.2024 АТ «Кредобанк» зверталося до відповідача із досудовою вимогою про виконання договірних зобов`язань за договором № СL-289381 (а.с.23-26), проте ні позивач, ні відповідач не надав інформації щодо виконання відповідачем договірних зобов`язань за договором № СL-289381. Позивачем на підтвердження своїх позовних вимог надано розрахунок заборгованості за договором № СL-289381 від 17.09.2020 укладеного між АТ «КРЕДОБАНК» та відповідачем [PERSON] ; станом на 17.08.2024, відповідач має заборгованість, яка становить 297\~924,85 грн та складається з наступного: 171 087,87 грн - \~заборгованість за тілом кредиту; 126\~836,98 грн - заборгованість за\~відсоткам (а.с. 61-64). Відповідач, в свою чергу, не виконав своїх договірних зобов`язань, внаслідок чого станом 17.08.2024 утворилась заборгованість в загальному розмірі 297\~924,85 грн, яка складається з: 171\~087,87 грн. \~заборгованість за тілом кредиту, 126\~836,98 грн заборгованість за відсоткам. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст.1048ЦКУкраїни позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У ст. 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Матеріалами справи підтверджується, що відповідач був ознайомлений з договором № СL-289381, паспортом споживчого кредиту на умовах йому відомих, тобто сторони погодили конкретні умови кредитування, сплату відсотків, комісій та інших платежів пов`язаних за користуванням кредитними коштами. Отже, відповідач був ознайомлений з вказаними умовами надання банківських послуг (кредитування) під підпис. Суд враховує, що 17.09.2020 відповідач [PERSON] підписав договір № СL-289381 та паспорт споживчого кредиту, в якому чітко зазначено основні умови кредитування, суд застосовує висновок ВСУ від 02.12.2020 у справі №284/157/20-ц, відповідно до якого «оскільки сторонами було погоджено, зокрема процентну ставку, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, то суду слід визначити й стягнути таку заборгованість відповідно до положень закону та підписаних відповідачем анкети-заяви та паспорту споживчого кредиту. Відповідач не надав даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитними зобов`язаннями у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання відповідно до ст. 617 ЦК України. Засадничими принципами цивільного судочинства є змагальність та диспозитивність, що покладає на позивача обов`язок доведення обґрунтованості та підставності усіх заявлених вимог, саме на позивача покладається обов`язок надати належні та допустимі докази на доведення власної правової позиції. За правилами статей 12,\~81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України). За змістом ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суду встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України). Згідно зі статтею 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. З урахуванням встановленого та положень вказаних норм, суд приходить до висновку, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором та має непогашену заборгованість. Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи диспозитивність цивільного судочинства та принцип змагальності, наданий позивачем розрахунок, та те, що відповідач в добровільному порядку не виконує взяті на себе зобов`язання за договором № СL-289381 від 17.09.2020, внаслідок чого існує у відповідача заборгованість у розмірі 297\~924,85 грн, яка складається з: 171 087,87 грн - заборгованість за тілом кредиту; 126\~836,98 грн - заборгованість за відсоткам, і яка не погашена, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості заявлених вимог. Суд, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до ст. 89 ЦПК України, дійшов висновку про доведеність позивачем заявлених вимог, а тому з відповідача підлягає стягненню заборгованість за договором № СL-289381 від 17.09.2020, станом на 17.08.2024, в розмірі 297\~924,85 грн, яка складається з: 171 087,87 грн - заборгованість за тілом кредиту; 126\~836,98 грн - заборгованість за відсоткам, тобто позовні вимоги акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають задоволенню у повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3\~575,10 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved