Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив визначити місце проживання малолітньої дитини\~ [PERSON] , [INFO] з ним, встановити факт самостійного виховання та утримання дитини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між сторонами 20.09.2014 укладено шлюб який зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву, реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області , актовий запис № 335 (оригінал свідоцтва додаю). Позивач зазначив, що сімейне життя з відповідачкою не склалося, сімейні відносини не підтримують з 2018 року, проживають окремо один від одного, відповідачка перебуває у цивільному шлюбі з іншою особою. Судовим рішенням від 27.11.2024 по справі №636/9194/24 шлюб між сторонами розірвано. Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину: [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серія [NUMBER] дата видачі 29.04.2015, яка з 2018 року проживає разом з позивачем. З 2018 року і по теперішній час донька зареєстрована та постійно проживає разом зі позивачем, за адресою: [ADDRESS] . Позивач зазначив, що ним забезпечені всі належні умови для проживання та розвитку власної дитини, є кімната, яка облаштована для навчання і проживання. Згідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Відповідачка, в свою чергу, участі у вихованні дитини не приймає., позивачем ніколи не здійснювалися заходи, які мали б на меті перешкоджати спілкуванню матері з дитиною. Позивач зазначає, що для всебічного розвитку дитини, донька повинна спілкуватися з обома батьками. Але враховуючи характер і життєві обставини відповідачки (часті довготривалі відрядження в інші області України та за її межі), її безініціативність та відсутність інтересу до життя та здоров`я дитини, ускладнюються виконання наших усних домовленостей, щодо виховання дитини. Відсутність відповідачки ускладнює процес оформлення документів необхідних для оздоровлення дитини, навчання дитини, тощо. Психологічно донька не готова проживати разом з матір`ю, оскільки вихованням і утриманням дитини займається виключно позивач. Позивач зазначає, що дитині доцільніше проживати з ним, в зв`язку з чим необхідно визначити місце проживання дитини, [PERSON] [INFO] з батьком, [PERSON] , встановити факт самостійного утримання неповнолітньої дитини. На підставі викладеного просив визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] , встановити факт самостійного утримання. Позивач надав заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач надала суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій вказала, що не заперечує проти задоволення позову. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Чугуївської міської ради Харківської області надала заяву, в якій просила слухати справу без участі представника та винести рішення відповідно до чинного законодавства, надавши рішення комісії з питань захисту прав дитини. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 20.09.2014 між [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , та [PERSON] , [INFO] , іпн [NUMBER] , укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб 20.09.2014 року. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище - « [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] дата видачі 29.04.2015. 27.11.2024 року шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується судовим рішенням №636/9194/24, яке набрало законної сили 27.12.2024. Згідно копії витягу з реєстру територіальної громади 09.10.2024 № Ш-18/6209ЦА виданої Відділом центом надання адміністративних послуг Чугуївської міської ради Харківської області (зареєстровані за адресою [ADDRESS] : [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (батько позивача), [PERSON] , [INFO] , (мати позивача), [PERSON] , [INFO] . В Довідці про фактичне місце проживання від 16.10.2024 №310 виданою ОСББ «Авіатор 137,138» Чугуївської міської ради Харківської області зазначено, що фактично проживають за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (батько позивача), [PERSON] , [INFO] , (мати позивача), [PERSON] , [INFO] (донька позивача). Характеристикою від 16.10.2024 №01-22/440 виданою Комунальним закладом «Чугуївський ліцей №2» Чугуївської міської ради Харківської області відносно [PERSON] , 2015 року народження, учениці 4 класу, зазначено [PERSON] , [INFO] знаходиться на утриманні батька, який відповідально ставиться до навчання та виховання доньки, постійно відвідує батьківські збори, бере активну участь у громадському житті класу та ліцею, створює належні умови для навчання та розвитку [PERSON] , особисто піклується про її здоров`я та виховання. Згідно Побутової характеристикою на [PERSON] виданою ОСББ «Авіатор 137,138»Чугуївської міської ради Харківської області (код ЄДРПОУ 40433531) від 16.10.2024 №311 зазначено, що батько повністю опікується інтересами дитини та її потребами, піклується про неї , займається вихованням, та слідкує за її розвитком та здоров`ям. Згідно Довідки про ступінь участі батьків у вихованні дітей виданою ОСББ «Авіатор 137,138»Чугуївської міської ради Харківської області (код ЄДРПОУ 40433531) від 21.10.2024 №313, 314 зазначено, що [PERSON] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] та виховує доньку [PERSON] , 2015 р.н.. Матір не приймає участі у вихованні дитини, Батько приймає участь у вихованні дитини стовідсотково. Умови проживання сім`ї належні, дитина має окрему кімнату, батько [PERSON] , у повній мірі опікується інтересами доньки, піклується про неї та утримує, самостійно займається її вихованням, слідкує за її розвитком та здоров`ям, батько одноособово забезпечує доньку всім необхідним для нормального життя маючи постійний заробіток. Згідно Довідки сімейного лікаря від 09.10.2024 Чугуївської центральної лікарні зазначено, дитина - [PERSON] , [INFO] , проживає з батьком за адресою [ADDRESS] , батько повністю опікується інтересами дитини та її потребами, піклується про неї , займається вихованням, слідкує за її розвитком та здоров`ям. Рішенням Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області від 14 січня 2025 року № 1/1, визнано доцільним визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] з батьком. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частина 2 цієї ж статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом положень ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. За правилами ч. 1 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до положень ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Пункт 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», наголошує, що при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення\~ст. 160 СК України, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Статтею 171СК України регламентовано, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. Відповідно до положень ч. 1 ст. 3 та ч. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками в супереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. За правилами ч. 1 та ч. 2 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Згідно з Принципом 2 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному розумінні здоровим та нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності. При ухваленні рішення судом встановлені обставини, досліджені письмові докази у їх сукупності та співставленні, а також зроблені висновки відносно того, що житлові умови є належними для проживання малолітньої дитини з батьком. Таким чином, проживання малолітньої дитини разом з позивачем відповідає її інтересам, оскільки батько має можливість забезпечити їй належні умови проживання, повною мірою займатися вихованням дитини. Аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд, виходячи виключно із рівності прав та обов`язків батьків щодо утримання та виховання дитини, закріплених у нормах закону, інтереси самої дитини, з метою якнайкращого забезпечення прав та інтересів дитини, дійшов висновку, що найбільшим інтересам дитини буде відповідати, якщо вона продовжить свій розвиток у звичних для неї обставинах, тому місцем проживання малолітньої дитини слід визначити з батьком. Дослідивши надані матеріали, оцінивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог позивача. При цьому судом береться до уваги та враховується висновок третьої особи, а також той факт, що відповідач не надала до суду жодного належного та допустимого доказу, які б спростовували доводи позивача, викладені в позовній заяві, не спростувала висновки Служба у справах дітей виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області, органу опіки та піклування - комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області. Таким чином, суд вважає позовні вимоги [PERSON] доведеними та обґрунтованими, такими, що знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, та підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання щодо розподілу судовий витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved