Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-22 00:00:00

Позивачка звернулась до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , який зареєстровано 10 жовтня 2003 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 1364. На обґрунтування позовних вимог в уточненій позовній заяві зазначено, що між [PERSON] \~та [PERSON] укладено\~шлюб,який зареєстровано 10 жовтня 2003 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 1364. Від шлюбних стосунків сторони мають дітей: сина - [PERSON] ,\~ [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] , яка є повнолітньою. Сторона позивачки свої вимоги мотивувала тим, що шлюбні відносини між сторонами припинені з 2022 року через втрату почуття любові та через різні погляди на сімейне життя та обов`язки. За час спільного життя позивачка переконалась, що у сторін відсутні спільні інтереси, внаслідок чого їх подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим. Спільне господарство не ведуть. Будь-які кроки до відновлення сімейного життя не мали успіху. Зазначає, що спору щодо виховання, утримання та місце проживання спільного неповнолітнього сина не має. Також відсутній спір про поділ майна. Після розірвання шлюбу прізвище просить залишити без змін. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 01 листопада 2024 року позовна заява прийнята, провадження відкрито та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадженні з викликом сторін. У судове засідання сторони не з`явились. 23.01.2025 від представника позивачки адвоката Маламуж-Корнієнко Т.С., яка діє на підставі ордера на надання правничої (правової) допомоги серії ВА № 1094853 від 29.10.2024, через підсистему «Електронний суд» надійшла заява, в якій вона просить розгляд справи проводити без її участі та участі позивачки, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, повідомлявся про день, час та місце судового засідання належним чином та своєчасно шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, які повернулись до суду без вручення з відміткою Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 36, 41), що вважається належним повідомленням та відповідає правовій позиції викладеної в постанові КЦС ВС від 10.05.2023 № 755/17944/18 (61-185св23). Заяв, клопотань тощо від нього не надходило. Відомості про дати та час судових засідань знаходяться у вільному доступі на офіційному сайті Судової влади за адресою в мережі Інтернет https://court.gov.ua/fair/ та сайті Орджонікідзевського районного суду м. Харкова. Зі змісту п.2 ч. 7\~ст. 128 ЦПК України\~вбачається, що повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У відповідності до приписів ч. 8\~ст. 128 ЦПК України\~\~днем вручення судової повістки є день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, на підставі вищевикладених приписів ст.ст.128, 130-131 ЦПК України суд вважає, що відповідач повідомлений належним чином. Відповідач з відзивом на позов до суду не звертався. Заяв, клопотань та заперечень до суду не надходило. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84)\~5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. За таких обставин, з письмової згоди сторони позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~ У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 10 жовтня 2003 року, який зареєстровано міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 1364.\~Від шлюбних\~стосунків сторони\~мають малолітню\~дитину -\~ [PERSON] ,\~ [INFO] . Сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинено, шлюб\~ носить\~ формальний характер,\~ спільне господарство не ведеться, на примирення позивачка не згодна. Згідно\~статті 24 Сімейного Кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3\~ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, оскільки в ході засідання встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що збереження сім`ї є неможливим, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам їх малолітньої дитини, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. За таких обставин, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Відповідно до\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved