Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Ульяновського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. Позов до суду мотивовано зі слідуючих підстав: 19 липня 2019 року між сторонами [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований Малиновським районним у місті Одеса відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про що було зроблено відповідний актовий запис №2022. Від шлюбу в сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Подружні відносини між сторонами припинені, спільно не проживають однією сім`єю з квітня 2023 року. Відповідач залишила сім`ю та переїхала на проживання до міста Одеса. Малолітня дитина залишилась проживати разом з батьком [PERSON] в місті Благовіщенське Кіровоградської області та знаходиться на його утриманні. Причиною розірвання шлюбу позивача стало те, що відповідач постійно нехтувала сімейними цінностями, такими, як повага до чоловіка, піклування про створення сімї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери. З ініціативи відповідача постійно виникали сварки в сімї, свідком яких ставав нерідко малолітній син, що спричиняло дитині душевні страждання. Позивач не бажає примиритися з відповідачем, оскільки це суперечитиме його інтересам тому, просить суд розірвати шлюб. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на його користь на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку та доходів ( заробітку) відповідача але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з дня подачі позову до суду до повноліття сина. 31 липня 2024 року ухвалою Ульяновського районного суду Кіровоградської області прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа : Орган опіки і піклування Благовіщенської міської ради про розірвання шлюбу , стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав з призначенням підготовчого судового засідання. 23 грудня 2024 року ухвалою Ульяновського районного суду Кіровоградської області роз`єднано позовні вимоги про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав та виділено в самостійне провадження позовні вимоги позивача про позбавлення батьківських прав. Ухвалою судді Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 13.01.2025 року здійснено перехід до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Відповідачу в п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження подати суду відзив на позовну заяву та всі наявні в нього докази, які стосуються предмету спору, з одночасним направленням копії відзиву та додатків до нього всім учасникам справи та наданням суду доказів про здійснення вказаних дій (ст. 178 ЦПК України), а також в п`ятиденний строк з моменту отримання відповіді на відзив надати суду заперечення на вказану відповідь, з одночасним направленням копії заперечення та додатків до нього всім учасникам справи та наданням суду доказів про здійснення вказаних дій (ст.180 ЦПК України). Дану ухвалу суду відповідач отримала 13 січня 2025 року, про що свідчить довідка про доставку документа в електронному вигляді (судової повістки) до електронного кабінету відповідача [PERSON] ( а.с.68), відзиву чи будь-яких клопотань до суду відповідач не направила. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до переконання про задоволення позову на підставі наступного. Щодо позовних вимог про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 19 липня 2019 року Малиновським районним у місті Одеса відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про що було зроблено відповідний актовий запис №2022 ( а.с.10). Від шлюбу в сторін народився син - [PERSON] , [INFO] ( а.с.11). Спільний син подружжя проживає разом з батьком, тобто з позивачем та знаходиться на його утриманні. Подружнє життя сторін не склалося через те, що вони мають різні характери та погляди на життя, ведення господарства, між ними відсутнє взаєморозуміння, що призвело до фактичного розпаду сімї, яка існує лише формально. Спільно не проживають більше року. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя відповідно до ст. 110 СК України. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дитини. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] , батьками якого зазначені в свідоцтві про його народження - батько [PERSON] та мати [PERSON] ( а.с.11). Неповнолітній [PERSON] , [INFO] проживає разом за батьком [PERSON] та знаходиться на його утримання, відповідач [PERSON] спільно з ними не проживає, оскільки виїхала на постійне місце проживання до міста Одеса. Згідно витягу з реєстру територіальної громади Благовіщенської територіальної громади від 20.12.2023 року зазначається, що позивач [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] ( а.с. 9), за цією є адресою зареєстрована і малолітня житина [PERSON] , [INFO] ( а.с.12). Згідно витягу з реєстру територіальної громади Одеської територіальної громади від 05.08.2023 року зазначається, що відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ( а.с.13). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує, обставини, передбачені ст. 182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дітей; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що згідно з ч. 3ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Так, судом встановлено той факт, що малолітня дитина сторін знаходяться на утриманні батька, позивача у справі, мати дитини відповідач [PERSON] у добровільному порядку відмовляється надавати допомогу, тому враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів та доходів позивача але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. За змістом ст.ст.81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved