Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-27 00:00:00

Представник позивача за допомогою підсистеми ЄСКІС «Електронний суд» звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просить суд: стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 549534493 від 27.01.2023 у розмірі 49\~704,94 грн; стягнути з відповідачки на користь позивача судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2\~422,40 грн, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6\~000,00 грн. Обгрунтування позиції позивача Представник позивача в обґрунтування позовної заяви зазначає, що 27.01.2023 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали кредитний договір № 549534493 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідно до п.2.1. договору, кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 9\~700,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику. Крім того, 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого неодноразово продовжувався додаткової угодою, востаннє 31.12.2022 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду № 31, за умовами якої строк дії договору продовжено до 31.12.2023. В зв`язку з чим, відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 227 від 02.05.2023 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, з урахування додаткових угод, ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідачки на загальну суму 25\~713,79 грн. Також, 30.10.2023 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 30/1023-01, відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 2 від 20.12.2023 до вказаного договору, від ТОВ «Таліон Плюс» до «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідачки на загальну суму 49\~704,94 грн. Крім того, 17.07.2024 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали договір факторингу № 17/07/2024 відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової допомоги до відповідачки за кредитним договором в розмірі 49\~704,94 грн. Відповідачка не виконувала умови кредитного договору належним чином, не повністю сплачувала платежі, у зв`язку з чим утворилася прострочена заборгованість за кредитним договором № 549534493 від 27.01.2023, яка на момент подання позовної заяви становить 49\~704,94 грн: 9\~699,74 грн заборгованість по кредиту, 40\~005,20 грн заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Щодо витрат на професійну правничу допомогу, вказує, що зазначений попередній розрахунок суми судових витрат включає в себе витрати понесені із зверненням позивача за наданням правничої допомоги згідно договору № 26/07/24-01 від 26.07.2024, додаткової угоди до нього № 4 від 26.07.2024, акту прийому-передачі наданих послуг до договору надання правничої допомоги згідно договору № 26/07/24-01 від 26.07.2024 (додатки № 23, № 24, № 25). У відповідності до ст. 178 ЦПК України, відповідачка не скористалася своїм правом та не направила суду відзив на позовну заяву. Процесуальній дії у справі На підставі ч. 6 ст. 187 ЦПК України від відділу реєстрації місця проживання управління «ЦНАП» виконкому Таращанської міської ради, судом отримано інформацію про зареєстроване місце проживання відповідачки. Ухвалою суду від 23.10.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено провести за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання. Ухвалою суду від 21.11.2024 задоволено клопотання представника відповідачки адвоката Кочина С.С. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконфернції поза межами приміщення суду. Протокольною ухвалою суді від 21.11.2024 задоволено клопотання представника відповідача адвоката Кочина С.С. та відкладено судове засідання до 24.12.2024 для ознайомлення з матеріалами справи та подання відзиву. У судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належно. У позовній заяві просить проводити розгляд справи у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка в судові засідання 21.11.2024, 24.12.2024, 28.01.2025 не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належно. Будь-яких заяв чи клопотань до суду не подала. Представник відповідачки адвокат Кочин С.С. у судові засідання 24.12.2024, 28.01.2025 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належно. 23.12.2024, 28.01.2025 подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю в інших судових процесах. Проте, доказів поважності відкладення судових засідань, не надав. Частиною першою ст. 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. В силу п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Стаття 280 ЦПК України\~визначає, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідачка в судові засідання тричі не з`явилася, будучи належно повідомленою про дату, час і місце судового розгляду, причини своєї неявки в судове засідання суду не повідомила, відзив на позовну заяву не подав, водночас, позивач не заперечує щодо заочного вирішення справи, - є всі передбачені законом підстави для проведення заочного розгляду даної справи. Ухвалою суду від 28.01.2025, занесеною до протоколу судового засідання, постановлено провести заочний розгляд даної цивільної справи. Зі змісту положень\~статті 281 ЦПК України\~вбачається, що заочний розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. З огляду на неявку в судове засідання всіх учасників справи, на підставі положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з ненаданням відповідачем у встановлений судом строк без поважних причин відзиву на позовну заяву, суд вирішує справу за наявним матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої\~статті 178 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до наступного. Судом встановлено, що 27.01.2023 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ДОПОМОГА» та відповідачкою укладено договір кредитної лінії № 549534493 від 27.01.2023 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» (а.с.82-98). Зазначений договір було підписано відповідачкою 27.01.2023 електронним підписом одноразовим ідентифікатором MNV8S8S7. Зі змісту договору та заявки на отримання грошових коштів в кредит встановлено, що відповідачка при його оформленні зазначила свої персональні дані, зокрема фінансовий номер телефону, електронну адресу, дату народження, паспортні дані та РНОКПП, адресу реєстрації та проживання, номер банківської картки, на яку необхідно перерахувати кошти (а.с.111). За умовами договору: кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 9\~700,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ДОПОМОГА». Сума кредитного ліміту, це максимальна сума кредиту, яка протягом строку дії договору одночасно може бути у розпорядженні позичальника (п. 2.1., 2.2. договору); кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором в сумі 9\~700,00 грн одразу після укладення договору, орієнтовна дата повернення кого 26.02.2023 (п.2.3. договору); на момент укладення цього договору, сторони дійшли згоди, що орієнтована дата погашення всієї суми кредиту за всіма наданими траншами є датою закінчення дисконтного періоду кредитування 26.02.2023, а саме протягом 30 днів від дати отримання першого траншу позичальником (п. 7.1. договору); основна сума кредиту має бути повернена позичальником не пізніше ніж протягом 5 календарних днів після настання однієї з наступних обставин: закінчення строку дії договору, в порядку, передбаченому п. 11.1 договору; дострокового припинення дії договору, в порядку передбаченому п.9.1.1.2. або п.9.1.1.7., або п. 9.2.1.5. договору (п.7.2. договору); за умови якщо Позичальник не скористається умовами зменшення витрат та загальної вартості кредиту за договором на умовах пункту 8.5. договору, то зобов`язання позичальника по сплаті процентів за весь строк дисконтного періоду кредитування визначається за процентною ставкою 766,50 відсотків річних, що на день укладення договору становить 2,10 відсотків в день від суми залишку кредиту що знаходиться у позичальника за кожний день користування ним. Зобов`язання по сплаті процентів за користування кредитом після закінчення дисконтного періоду кредитування визначається за процентною ставкою 1087,70 відсотків річних, що на день укладення договору становить 2,98 відсотків в день від суми залишку кредиту, що знаходиться у позичальника за кожний день користування ним (п.8.4., 8.5. договору); за порушення позичальником строків повернення кредиту та/або прострочення сплати процентів у строки, визначені договором, кредитодавець мас право стягнути з позичальника пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочення, але не більше ніж 15 % від суми простроченого платежу. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня), нарахована за порушення позичальником зобов`язань за даним договором, не може перевищувати половину суми кредиту, одержаної позичальником за даним договором. Сторони погодили, що за користування грошовими коштами після закінчення строку дії договору чи його дострокового розірвання позичальник зобов`язаний сплачувати на користь кредитодавця проценти за користування чужими грошовими коштами за ставкою 1087,70 % річних. Сторони погоджуються, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього договору, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України (п. 12.3, 12.4 договору). Як убачається з довідки № 07_1/2024 та платіжного доручення від 27.01.2023, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» через платіжний сервіс LiqPay було здійснено перерахування грошових коштів на суму 9\~700,00 грн відповідачці згідно кредитного договору № 549534493 від 27.01.2023 (а.с.131-134). Крім того, 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) уклали договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року. 28.11.2019 ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020. При цьому інші умови договору залишилися без змін. 31.12.2020 між Клієнтом та Фактором укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року. В даній додатковій угоді Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 та № 28/1118-01. 31.12.2021 сторони \~ \~ \~ \~Договору факторингу \~ \~ \~ \~уклали \~ \~ \~ \~додаткову \~ \~ \~ \~угоду \~ \~ \~ \~№27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. 31.12.2022 сторони \~ \~ \~ \~Договору факторингу \~ \~ \~ \~уклали \~ \~ \~ \~додаткову \~ \~ \~ \~угоду \~ \~ \~ \~№ 31, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2023 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 227 від 02.05.2023 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 25 713,79 грн. Також, 30.10.2023 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 30/1023-01, строк дії якого закінчується 31 грудня 2024 року. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 2 від 20.12.2023 до договору факторингу № 30/1023-01 від 30.10.2023 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 49704,94 грн. В подальшому, 17.07.2024 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали договір факторингу № 17/07/2024 відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників за договором факторингу № 17/07/2024 від 17.07.2024 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 49704,94 грн. Даний факт підтверджується актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 17/07/2024 від 17.07.2024. Відтак відповідачка зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, що спричинило заборгованість в сумі 49\~704,94 грн, що складається з: 9\~699, 74 грн заборгованість по кредиту; 40\~005,20 грн заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Жодних доказів, які б спростовували розмір заборгованості відповідачка суду не надала. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.ч. 1, 3\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 1056-1 ЦК України\~процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Відповідно до ч. 1\~ст. 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Із прийняттям Закону України\~«Про електронну комерцію»\~№ 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12\~статті 11 Закону № 675-VIII. Статтею 12 вказаного Закону\~визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України\~«Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Нормою\~статті 639 ЦК України\~передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, додаткової угоди до договору, які оформлені сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Суд також враховує, що у даній справі договір у встановленому законом порядку відповідачкою не оспорювався та не визнавався недійсним, а позивачем при цьому доведено обставини, на які він посилався на підтвердження своїх вимог. Відповідно до ч. 1\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачкою відповідно до вимог\~ст. 81 ЦПК України не надано суду жодного належного та допустимого доказу на спростування доводів позивача щодо нарахованих сум. Тому, виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги є цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Частиною 1\~статті 131 ЦПК України\~передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. На підставі п. 1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідачки на користь позивача слід стягнути понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 2\~422,40 грн. Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне. У відповідності до ч. 1\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України) Згідно з правилами пункту 1 частини другої\~статті 141 ЦПК України\~інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. За змістом\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно ч.ч. 5, 6\~ст. 137 ЦПК України\~разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Представник позивача заявив вимогу про стягнення з відповідачки витрат на правову допомогу у розмірі 6\~000,00 гривень, долучивши додаткову угоду № 4 до договору від 26.07.2024, акт прийому-передачі наданих послуг від 26.07.2024 (а.с.68 -72). Відтак, з відповідачки на користь позивача слід стягнути понесені ним витрати на правничу допомогу в розмірі 6\~000,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved