Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-29 00:00:00

Представник Київської філія Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» Руденко В.В. звернувся до Вишгородського районного суду Київської області із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги розподілу природного газу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що між ТОВ «Газорозподільні мережі України» та відповідачем укладено типовий Договір розподілу природного газом, фактом приєднання споживача [PERSON] до умов Типового договору розподілу природного газу є фактичне споживання природного газу, що підтверджується різницею показників лічильника газу в сторону збільшення. Однак, в порушення умов Договору розподілу природного газу відповідачем не проведена оплата за розподіл природного газу, внаслідок чого за період з 01.09.2023 року по 30.06.2024 року утворилась заборгованість у розмірі 9143,09 грн. Крім того, за несвоєчасну оплату послуг розподілу природного газу за період 01.01.2024 рок по 26.06.2024 рок відповідачу нараховано 3% річних, що становить 117,46 грн. та інфляційні витрати у розмірі 156 грн. 05 коп. На підставі викладеного представник позивача просить стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за послуги з розподілу природного газу у розмірі 9143,09 грн., 3% річних у розмірі 117,46 грн., інфляційні витрати у розмірі 156,05 грн., а також понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн. Згідно частини шостої статті 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог статті 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 15.08.2024 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. 03.12.2024 року на адресу суду надійшла заява про зменшення позовних вимог, в обґрунтування якої зазначив, що між сторонами укладено Типовий договір розподілу природного газом, фактом приєднання споживача [PERSON] до умов Типового договору розподілу природного газу є фактичне споживання природного газу, що підтверджується різницею показників лічильника газу в сторону збільшення. Однак, в порушення умов Договору розподілу природного газу відповідачем не проведена оплата за розподіл природного газу, внаслідок чого за період з 01.09.2023 року по 30.06.2024 року утворилась заборгованість у розмірі 9143,09 грн. Станом на 28.11.2024 року відповідачем оплачена заборгованість за отримані послуги з розподілу природного газу у розмірі 9143,09 грн. Крім того, за несвоєчасну оплату послуг розподілу природного газу за період 01.01.2024 рок по 26.06.2024 року відповідачу нараховано 3% річних, що становить 117,46 грн. Враховуючи викладене, оскільки позивачем було сплачено заборгованість з розподілу природного разу у розмірі 9143,09, представник позивача просить стягнути з [PERSON] на користь позивача 3% річних нарохованих за несвоєчасну оплату послуг розподілу природного газу за період 01.01.2024 рок по 26.06.2024 року у розмірі 117,46 грн., інфляційні витрати у розмірі 156,05 грн., а також понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду подав до суду заяву, згідно якої просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату та час слухання справи була повідомлена належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило, а також не скористалася правом надання відзиву проти позову, тому суд, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Статтею 12 ЦПК України\~встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є споживачем послуг з розподілу природного газу ТОВ «Газорозподільні мережі України» з особовим рахунком № [NUMBER] , за адресою: [ADDRESS] . Відповідачем після початку здійснення господарської діяльності з розподілу природного газу ТОВ «Газорозподільні мережі України» на території Київської області здійснюється фактичне споживання природного газу, що підтверджується різницею показників лічильника газу в сторону збільшення станом на 30.09.2023 року 31408м3 та на 31.05.2024 року 33813м3, відтак, договір розподілу природного газу є укладеним. Відповідач не звертався до ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Київської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» із заявами про припинення розподілу природного газу, а фактично користувався послугами із розподілу природного газу, про що свідчить його споживання, визнаючи таким чином наявність правовідносин, а відтак взаємних прав та обов`язків, що з них випливають. Судом встановлено, що з 01 листопада 2016 введено в дію Закон України «Про ринок природного газу» від 09 квітня 2015 № 329-VIII (далі - Закон), яким визначено правові засади функціонування ринку природного газу України. У відповідності до пп. 33 п. 1 ст. 1 Закону, ринок природного газу це сукупність правовідносин, що виникають зокрема у процесі постачання природного газу, а також надання послуг з його розподілу. У відповідності до пп. 35 п. 1 ст. 1 Закону розподіл природного газу це господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу. За приписами пп. 17 п. 1 ст. 1Закону оператор газорозподільної системи це суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників). У відповідності до п. 2 ст.37 Закону оператор газорозподільної системи провадить діяльність з розподілу природного газу на підставі ліцензії, що видається Регулятором. 31 серпня 2023 року НКРЕКП, прийнято постанову № 1594 «Про зупинення дії ліцензії з розподілу природного газу, виданої АТ «Київоблгаз», у зв`язку з передачею цілісного майнового комплексу з розподілу природного газу ТОВ «Газорозподільні мережі України». Офіційний текст постанови розміщений на інформаційному ресурсі https://www.nerc.gov.ua/acts/pro-zupinennya-diyi-licenziyi-z-rozpodilu-prirodnogo-gazu-vidanoyi-kiyivoblgaz. Також, постановою НКРЕКП від 31 серпня 2023 року №1596 внесені зміни до додатка до постанови НКРЕКП від 26 грудня 2022 року № 1839 «Про видачу ліцензії з розподілу природного газу ТОВ «Газорозподільні мережі України», за якими до території де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації ТОВ «Газорозподільні мережі України» додано територію Київської області, яка обслуговується Київською філією ТОВ «Газорозподільні мережі України» (п.8 Додатку). Постанова набрала чинності 01 вересня 2023 року. Ha виконання постанови НКРЕКП 01 вересня 2023 року на офіційному сайті ТОВ «Газорозподільні мережі України» розміщено інформацію щодо зміни місць провадження (розширення території) господарської діяльності з розподілу природного газу ТОВ «Газорозподільні мережі України» на територію провадження господарської діяльності з розподілу природного газу AT «Київоблгаз». Взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем, у тому числі умови забезпечення комерційного приладового обліку природного газу в газорозподільній системі та визначення його об`ємів і обсягів передачі до/з газорозподільної системи, у тому числі в розрізі суб`єктів ринку природного газу визначені Кодексом газорозподільних систем затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30 вересня 2015 року № 2494. Згідно пункту 3 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем дія цього Кодексу поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем, та на їх постачальників. У відповідності до п. 1 глави 1 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, суб`єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог цього Кодексу та укладення договору розподілу природного газу. Розподіл природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Типовий договір розподілу природного газу, затверджений постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2498, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 за № 1384/27829, є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи (згідно п. 1.1 договору). Відповідно до пункту 1.2 Типового договору умови цього Договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу ГРС. Договір розподілу природного газу побутовим споживачем укладається з урахуванням ст. 633, 634, 641та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору розподілу природного газу, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Пунктом 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ та пункту 1.3 Договору визначено, що фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь - яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви - приєднання та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. Відповідно до п. 2.1 Типового договору Оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послуги з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі строки та порядку визначені цим Договором. Згідно положень пунктів 6.1, 6.2 розділу VI Договору розподілу природного газу оплата вартості послуг Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. Тариф встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення. Оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ. Оплата здійснюється виключно грошовими коштами на поточний рахунок Оператора ГРМ (абз. 2 та 3 п. 6.6 розділу VI Договору розподілу природного газу). Згідно пп. 1 п. 7.4 Типового договору Споживач зобов`язується здійснювати розрахунки в розмірі, строки та порядку, визначені Договором. Відповідно до пункту 9 глави 6 розділу VI Кодексу ГРС «припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, крім випадку розірвання цього договору або внесення змін до заяви-приєднання, що є додатком до договору розподілу природного газу, та вилучення об`єкта споживача...». Згідно п. 8.1 Типового договору за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність згідно з цим Договором та чинним законодавством України. Відповідно до ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Так, станом на час звернення з даним позовом у відповідача утворилася заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу за період з 01.09.2023 року по 30.06.2024 року у розмірі 9143,09 грн. В той же час, 03.12.2024 року на адресу суду від представника Київської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» Руденка В.В. надійшла заява про зменшення позовних вимог, з якої вбачається, що станом на 28.11.2024 року відповідач сплатила заборгованість за отримані послуги з розподілу природного газу у розмірі 9143,09 грн., а відтак останній просить стягнути з відповідача 3 % річних за несвоєчасну оплату послуг розподілу природного газу за період з 01 січня 2024 року по 26 червня 2024 року в розмірі 117 грн. 46 коп. та нараховані інфляційних втрат у розмірі 156 грн. 05 коп., відомості щодо сплати яких у матеріалах справи відсутні. Згідно з розрахунком наданим позивачем: відповідачу нараховані 3 % річних за несвоєчасну оплату послуг розподілу природного газу за період з 01 січня 2024 року по 26 червня 2024 року, в розмірі 117 грн. 46 коп. та інфляційні втрати за несвоєчасну оплату за послуги розподілу природного газу за період з 01 січня 2024 року по 26 червня 2024 року, в розмірі 156 грн. 05 коп. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що зменшені позовні вимоги представника Київської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» Руденка В.В. необхідно задовольнити та стягнути з [PERSON] 3% річних за несвоєчасну оплату послуг розподілу природного газу за період 01.01.2024 року по 26.06.2024 року у розмірі 117 грн. 46 коп. та інфляційні втрати у розмірі 156 грн. 05 коп. Згідно ч.1 ст.141ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати понесені у вигляді судового збору в розмірі 3 028,00 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: approved