Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-20 00:00:00

у квітні 2024 року Акціонерне товариство «Сенс Банк» (далі позивач) звернулось до суду з цим позовом. В обґрунтування вимог позивач зазначив, що 26 серпня 2021 року між Акціонерним товариством «Альфа Банк» (надалі - Банк) та [PERSON] (надалі відповідач, Позичальник) укладено угоду про надання споживчого кредиту № 501352797 (надалі Кредитний договір). Відповідно до умов Кредитного договору Банк зобов`язується надати Позичальнику кредит, а останній зобов`язується в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Умовами Кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником умов договору останні зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед Банком протягом 30 календарних днів з дня отримання від банку інформації. Банк виконав перед позичальником свій обов`язок щодо надання кредиту. 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Відповідач своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого заборгованість за Кредитним договором становить 362\~522,84 грн. З метою досудового врегулювання спору на адресу відповідача позивачем направлено Досудову вимогу щодо добровільного виконання договірних зобов`язань, яка залишилась без реагування. Постановленою суддею ухвалою від 21 травня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду у порядку загального позовного провадження та відкрите провадження у справі, призначене підготовче засідання. Постановленою судом ухвалою від 23 жовтня 2024 року закрите підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Постановленою судом ухвалою від 14 січня 2025 року судові засідання постановлено проводити в режимі відеоконференції. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, у яких підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, а у разі неявки у судове засідання відповідача не заперечив проти ухвалення рішення в заочному порядку. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно, причини неявки суду не повідомив, відзив не надавав. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача, вважає за можливе, проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом установлено, що 26 серпня 2021 року між [PERSON] та ПАТ «Альфа Банк», шляхом надання Банком акцепту пропозиції Позичальника підписані: оферта на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії /а.с.38/, анкета-заява про акцепт Публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб у АТ «Альфа-Банк» /а.с.44-46/, довідка про систему гарантування вкладів фізичних осіб /а.с.41/, паспорт споживчого кредиту /а.с.41 зворот/, заява (акцепт) № 248.501352797.111 про прийняття пропозиції укласти договір страхування /а.с.42 зворот-43/, які в своїй сукупності становлять Кредитний договір. Відповідно до оферти [PERSON] запропонував АТ «Альфа-Банк» укласти з ним угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб. Підставою для укладення цієї угоди є Договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк». Оферта містить умови: сума кредиту 250\~000,00 грн; процентна ставка 34,00 %; тип ставки фіксована; строк кредиту 60 місяців. Банк належним чином виконав перед позичальником свій обов`язок, надавши відповідачеві можливість розпоряджатися кредитними коштами у вищевказаному розмірі, що підтверджується копією меморіального ордеру № 499628190 від 26 серпня 2021 року про перерахування [PERSON] грошових коштів у розмірі 250\~000,00 грн з призначенням платежу «надання кредиту за кредитним договором № 501352797 від 26 серпня 2021 року» /а.с.10/. До позовної заяви позивачем надано виписку по рахунку [PERSON] , яка містить відомості про використання відповідачем кредитних коштів, здійснення платежів з погашення боргу, що свідчить про існування договірних зобов`язань перед позивачем /а.с.12-19/. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитом, станом на 30 серпня 2023 року [PERSON] має заборгованість за кредитним договором від 26 серпня 2021 року у розмірі 362\~522,84 грн, яка складається з: 239\~501,63 грн сума заборгованості за тілом кредиту; 123\~021,21 грн сума заборгованості за відсотками /а.с.47а/. 01 грудня 2022 року, внаслідок внесення змін до статутних документів, найменування АТ «Альфа-Банк» змінено на АТ «Сенс Банк». 25 січня 2024 року позивачем складено досудову вимогу щодо виконання зобов`язання за Кредитним договором, яку 30 січня 2024 року направлено відповідачеві /а.с.11, 48-49, 50/. Доказів сплати відповідачем заборгованості матеріали справи не містять. Отже, відповідачем порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. Вирішуючи спір, суд ураховує такі положення законодавства, що регулюють спірні правовідносини. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як установлено у ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною першою статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Дослідивши матеріали справи, суд приходить висновку, що позивачем за допомогою належних та допустимих доказів доведено факт отримання відповідачем кредитних коштів та невиконання ним належним чином зобов`язань за кредитним договором. Також суд приймає до уваги той факт, що кредитор звертався до позичальника з вимогою про сплату заборгованості, яка відповідачем залишилась проігнорована. Доказів сплати відповідачем суми заборгованості за кредитним договором суду не надано. Аналізуючи вищевикладене, враховуючи встановлені судом обставини, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, які свідчать про наявність у відповідача боргу перед позивачем на час розгляду справи та перевіривши правильність розрахунку заборгованості, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 362\~522,84 грн, яка складається з: 239\~501,63 грн сума заборгованості за тілом кредиту; 123\~021,21 грн сума заборгованості за відсотками. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що суд прийшов висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 5\~437,84 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved