Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-26 00:00:00

У листопаді 2024 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, у якій просить встановити юридичний факт проживання однією сім`єю з [PERSON] , з 24.06.2004 року і на день його смерті [INFO] . Заяву [PERSON] мотивує тим, що його відчим [PERSON] помер [INFO] у КНП «Київська міська клінічна лікарня № 17» від спричинених тяжких тілесних ушкоджень внаслідок ДТП. Його мати [PERSON] перебувала до дня її смерті у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , вони проживали разом однією сім`єю, відчим йому був як батько. Після смерті відчима він звернувся до державної нотаріальної контори та на підставі його заяви заведена спадкова справа, однак нотаріус повідомив, що оскільки [PERSON] йому не рідний батько, то необхідно встановити факт проживання з ним однією сім`єю, у зв`язку з чим він звернувся до суду з вказаною заявою та просить її задовольнити. Процесуальні дії Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.11.2024 року визначено головуючого суддю Твердохліб Ю.О. (а.с. 25-26). Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 08.11.2024 року відкрито провадження у справі та залучено заінтересовану особу (а.с. 28). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 09.12.2024 року витребувано з Першої Київської державної нотаріальної контори спадкову справу № 72787516 (782/2024), заведену після [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] (а.с. 39-40). 21.01.2025 року до суду від Першої Київської державної нотаріальної контори надійшла спадкова справа № 782/2024, заведена після [PERSON] , який помер [INFO] . Заявник та його представник у судовому засіданні заяву підтримали та просили задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, у якій вказав, що [PERSON] його рідний брат, йому відома суть заяви та він повністю підтверджує усі обставини викладені в його заяві і просить її задовольнити, спадщину на частинку нерухомого майна в квартирі де співвласником був [PERSON] буде оформляти тільки заявник (а.с. 33). Перша київська державна нотаріальна контора у судове засідання свого представника не направили. Дослідивши докази в справі у їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Фактичні обставини справи Судом встановлено, що [INFO] народився заявник [PERSON] , батько якого [PERSON] , мати [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.06.1971 року (а.с. 20). 24.05.1989 року між [PERSON] та матір`ю заявника [PERSON] зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 24.05.1989 року (а.с. 19). [INFO] померла мати заявника [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09.10.2019 року (а.с. 18). [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01.07.2024 року (а.с. 16). Згідно копії довідки про причини смерті (до форми № 106/о №010-2453) [PERSON] помер [INFO] , причини смерті: пішохід, травмований при зіткненні з автомобілем (а.с.17). Вказана подія була внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12024100000000536 від 29.04.2024 року (а.с. 23). З матеріалів спадкової справи № 782/2024, заведеної після смерті [PERSON] вбачається, що 02.08.2024 року [PERSON] звернувся до Першої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] за законом (а.с. 49). Інші особи з заявою про прийняття спадщини не звертались. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 21.05.2007 року, яке видано Святошинською районною у м.Києві РАДА квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] - 1/5 частини, [PERSON] - 1/5частини, [PERSON] - 1/5 частини, [PERSON] - 1/5 частини, [PERSON] - 1/5 частини (а.с. 57). Згідно витягу з реєстру територіальної громади м.Києва про зареєстрованих/знятих з реєстру осіб у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] за період з 27.06.2024 року по 02.08.2024 року значаться зареєстрованими [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 55). Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Приписами частини 2 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України ). Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. За змістом норми статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляд справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Встановлення факту постійного проживання заявника разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини встановлюється з метою реалізації заявником прав спадкоємця. Чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення даного юридичного факту. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які заявник посилалася як на підставу своїх вимог, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про те, що заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved