Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 18 листопада 2024 року позивач АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" (далі - АТ КБ "ПРИВАТБАНК") звернувся до суду з позовом у якому зазначив, що 28.03.2023 між ним і [PERSON] укладено договір б/н про надання банківських послуг шляхом підписання 25.09.2020 відповідачем заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг власноручним підписом на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 "Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України". У подальшому відповідач виявила бажання отримати послугу "Миттєва розстрочка. Кредит готівкою", ознайомилася із актуальними умовами кредитування та 28.03.2023 підписала паспорт кредиту за допомогою OTP пароля. Після чого за допомогою OTP пароля відповідач підписала Кредитний договір б/н від 28.03.2023 (надалі - Договір) про надання строкового кредиту у розмірі 32 000 грн шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника на строк 36 місяців із встановленням річної відсоткової ставки у розмірі 18 %. Додатково відповідачем за допомогою OTP пароля підписаний графік кредиту. Позивач взяті на себе обов`язки за договором виконав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в свою чергу, взяті на себе зобов`язання щодо повернення грошових коштів за кредитним договором належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 27.10.2024 виникла заборгованість у сумі 33 991,11 грн, яка складається: 31 111,11 грн - заборгованість за тілом кредиту; 2 880 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом. Посилаючись на викладене, АТ КБ "ПРИВАТБАНК" просить суд стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості за кредитним договором б/н від 28.03.2023. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином, позовна заява містять його клопотання, у якому він просив розглядати справу за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце його проведення повідомлялася належним чином шляхом направлення судової повістки про виклик до суду за зареєстрованим місцем проживання, а також викликалася до суду через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України. Про причини неявки суд не повідомила, відзив не подала. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. 22.11.2024 позовну заяву АТ КБ "ПРИВАТБАНК" до [PERSON] про стягнення заборгованості було прийнято до провадження Балаклійського районного суду Харківської області, відкрито провадження та призначено судовий розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 19.12.2024. 19.12.2024 у зв`язку з неявкою відповідача розгляд справи було відкладено на 20.01.2025. Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 20.01.2025, у зв`язку з повторною неявкою в судове засідання відповідача [PERSON] на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановлено провести заочний розгляд справи. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що відповідно до укладеного 28.03.2023 кредитного договору [PERSON] отримала грошові кошти у виді строкового кредиту у розмірі 32 000 грн, строком на 36 місяців з фіксованою процентною ставкою 1,5% на місяць від загальної суми кредиту (18% річних) (а.с. 32-38) . Сторонами було узгоджено графік платежів за кредитом (а.с. 39). Матеріали справи містять копію заяви [PERSON] про приєднання до Умов та Правил надання послуг, паспорту споживчого кредиту (а.с. 34-31). Договір, паспорт кредиту та графік були підписані відповідачем простим електронним підписом. На виконання умов договору позивач надав [PERSON] кредит у сумі 32 000 грн. Відповідач використала вказаний кредит здійснивши грошовий переказ з призначенням "ПОКУПКА", що підтверджується банківською випискою за договором від 28.03.2023 за період 28.03.2023-29.10.2024 (а.с. 22 зворот). З зазначеної виписки також убачається, що [PERSON] здійснювала часткове погашення заборгованості. Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованість [PERSON] за Договором б/н від 28.03.2023 станом на 27.10.2024 становить 33 991,11 грн, з яких: 31 111,11 грн - заборгованість за тілом кредиту; 2 880 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом (а.с. 21-22). На час розгляду справи судом, відповідачем не надано доказів, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Норми права, які застосував суд. Відповідно до ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. При цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Статтею 6 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Мотиви суду. В судовому засіданні було встановлено, що між сторонами виникли кредитні правовідносини на підставі кредитного договору б/н від 28.03.2023. Зазначеним договором були визначені його предмет, розмір кредитного ліміту, строки та умови повернення кредиту, розміри плати за користування кредитними коштами та інші умови правовідношення. Спір стосується стягнення заборгованості за договором, а саме заборгованості за кредитом та процентами за користування кредитними коштами. Відповідачем [PERSON] були порушені зобов`язання стосовно своєчасного повернення суми отриманого кредиту, сплати нарахованих за користування кредитними коштами процентів, внаслідок чого виникла заборгованість за вказаним вище кредитним договором у загальному розмірі 33 991,11 грн, з яких: 31 111,11 грн - заборгованість за кредитом; 2 880 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що відповідач належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання та порушила умови договору, укладеного 28.03.2023 між нею і банком, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором, яка виникла станом на 27.10.2024, в сумі 33 991,11 грн. Судові витрати. Як убачається з матеріалів справи, позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено 2 422,40 грн судового збору (а.с. 1). У зв`язку із задоволенням позову суд відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України присуджує з відповідача на користь позивача вказані судові витрати. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved