Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-29 00:00:00

[PERSON] через свого представника адвоката Копанського М.Л. (повноваження на а.с.8) звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 02 липня 2024 року сторони зареєстрували шлюб. Від спільного проживання дітей у них немає. Подружнє життя не склалося. Сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейні відносини, налагодити нормальні стосунки в сім`ї неможливо. Тому позивач вважає, що збереження сім`ї стало недоцільним та просила суд розірвати шлюб з відповідачем, оскільки згоди з останнім щодо його розірвання через орган ДРАЦС не досягнуто. Ухвалою Мурованокуриловецького районного суду від 17.10.2024 позовну заяву було прийнято до розгляду судом та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою суду від 03.12.2024 справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Перше судове засідання призначено на 24.12.2024. 24.12.2024 перше судове засідання було знято з розгляду у зв`язку з перебуванням головуючої судді на лікарняному. 16.01.2025 року судове засідання було відкладено у зв`язку з першою неявкою відповідача. В судове засідання позивач не з`явилася, 29.01.2025 її представник адвокат Копанський М.Л. через систему «Електронний суд» подав заяву в якій просив справу розглянути без його та позивача участі. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі (а.с.35-37). Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за допомогою телефонограми (а.с.34), а також повідомлявся засобами поштового зв`язку за зареєстрованою адресою його місяця проживання (а.с.38). Про причини своєї неявки суд не повідомив, у встановлений судом строк відзив не подав. За таких обставин суд вважав можливим розглянути справу у відсутності відповідача по наявних у справі доказах про взаємовідносини сторін відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України та ухвалити заочне рішення на підставі ст.ст. 280-282 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 02 липня 2024 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5). У сторін спільних дітей не має. Сторони припинили шлюбні відносини, зареєстровані та проживають окремо (а.с.4,10). Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання (ч. 2 ст. 104 СК України). Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму ВСУ № 11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в ч.1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. З врахуванням того, що жоден з подружжя не бажає примиритися, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 1211 грн. 20 коп. сплаченого останнім судового збору.

Outcome: approved