Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом про стягнення аліментів з повнолітньої доньки [PERSON] на утримання непрацездатного батька. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що є непрацюючим пенсіонером похилого віку, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області та отримує пенсію за віком з 18.06.2023 року по довічно. З 01.08.2017 року Позивачу встановлено II групу інвалідності (загальне захворювання по довічно). Також має ряд захворювань, зокрема, випискою з історії хвороби № 16/11364 кардіологічного відділення для хворих на інфаркт міокарда підтверджується діагноз: повторний (17.08.2016 р.) інфаркт міокарда попередньо-перегородочно-верхівково-бокової області ЛШ, Постінфарктний (2009 р.) кардіосклероз. Стенозуючий коронаросклероз, КВГ, стентування (17.08.2016). Гіпертонічна хвороба III ст., 2 ступеня, ризик 4. Його дохід складає лише пенсія, яка не дозволяє забезпечити належне лікування, оздоровлення, харчування, проживання. Відповідачка є донькою Позивача, може надавати йому допомогу, але ухиляється від свого обов`язку. Інших осіб, які б могли йому допомагати фінансово - немає. З дружиною (матір`ю Відповідачки) він розірвав шлюб - 03 жовтня 2003 року. Таким чином, просить суд стягнути з [PERSON] , на його користь аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку/доходів щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і довічно. Протоколом автоматизованого розподілу судовї справи між суддями від 19.09.2024 року справу передано головуючій-судді Панченко О.М. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 22.09.2024 року відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 07.10.2024 року на адресу суду від представника відповідачки [PERSON] - адвоката Бойкініч Р.С. надійшов відзив на позовну заяву в якому вважає вимоги позивача по суті викладених в них обставин, є незаконними, необґрунтованими та не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, а відтак не підлягають задоволенню з огляду на таке. Щодо забезпечення Позивача прожитковим мінімумом, зазначає, що Позивач отримує пенсію за віком в розмірі 9 247,15 грн. станом на 2023 рік, що в чотири рази перевищує прожитковий мінімум для непрацездатних осіб. В той же час Довідки про розмір пенсії у 2024 році Позивач до суду не надав, що можливо є невигідним для Позивача. Також на підтвердження заявлених Позивачем вимог, повинен був надати суду докази, які підтверджують його щомісячні витрати на лікування, харчування, оплату комунальних послуг, вказані витрати повинні перевищувати місячних дохід Позивача з чим у нього може виникнути потреба у матеріальній допомозі, проте матеріали справи таких доказів не містять. Крім того, звертає увагу суду на те, що Позивач має у власності декілька об`єктів нерухомого майна, а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, у разі потреби Позивача в матеріальній допомозі він не позбавлений відчужити належне йому на праві власності нерухоме майно шляхом укладення договору купівлі-продажу та у зв`язку з цим отримати достатні грошові кошти для забезпечення свого лікування, оздоровлення, харчування та проживання. Окрім цього, за змістом ст. 204 Сімейного кодексу України, дочка,син можуть бути звільнені судом від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків. Дочка, син звільняються судом від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько не сплачували аліменти на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки. і така заборгованість с непогашеною на момент прийняття судом рішення про визначення розміру аліментів на батьків. Відповідно до виконавчого листа Деснянського районного суду міста Києва від 24 листопада 2006 року по справі № 2-5931-2006, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 03 жовтня 2006 року і до досягненню нею повноліття. У Позивача - [PERSON] з жовтня 2006 року по березень 2015 року виникла заборгованість зі сплати аліментів. розмір якого становить 98 983 (дев`яносто вісім тисяч дев`ятсот вісімдесят три) гри. 67 коп., що підтверджується Довідкою-розрахунком від 28 лютого 2018 року. Державним виконавцем Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального Управління юстиції у місті Києві Гаркушою С.Ю. 07 березня 2018 року винесено Постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Таким чином, ухилення Позивача від виконання своїх батьківських обов`язків, наявність у нього заборгованості зі сплати аліментів на утримання доньки - [PERSON] є підставою для звільнення Відповідачки від обов`язку щодо утримання свого батька - [PERSON] . Також, до позовної заяви Позивачем долучено Свідоцтво про народження [PERSON] від 19 липня 1979 року, проте в додатках цей документ Позивачем не зазначений. Цей доказ підтверджує, що у Позивача є син - [PERSON] ( [INFO] ), який із урахуванням вимог ч. 2 ст. 205 Сімейного кодексу України також зобов`язаний здійснювати утримання Позивача - [PERSON] у разі доведення останнім потреби у матеріальній допомозі. Враховуючи викладені у Відзиві обставини, позовні вимоги [PERSON] є безпідставними та необґрунтованими, а відтак задоволенню не підлягають. 20.11.2024 року на адресу суду від позивача [PERSON] надійшли пояснення в якому зазначає наступне. 16.10.2024 ним було надіслано запит для отримання від архіву бухгалтерії докази про сплату ПАТ "Київенерго" аліментів. Наразі, компанія ПАТ "Київенерго" розформувалися та переїхала до Комунального підприємства "Міський Архів" в м. Харків. На підставі цього запиту він отримав від Виконавчого комітету комунального підприємства "Міський Архів" Харківської міської ради Харківської області архівну довідку в якій зазначено відомості про утримання аліментів, додає їх до справи. Також додає до справи рішення суду по справі № 754/14093/15-ц про доцільність стягнення з відповідача аліменти в частковому відношенні до його заробітку, а саме в розмірі 1/5 частини від усіх видів його заробітку. Просить врахувати ці довідки як доказ про сплату аліментів та додати до матеріалів справи. Визначений ч. 3 ст. 279 ЦПК України строк для реалізації особами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків сплив. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали позовної заяви, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, судом встановлено наступне. Із матеріалів справи судом встановлено, що у подружжя [PERSON] та [PERSON] , народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 04 березня 2004 року . [PERSON] , [INFO] розірвав шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 07.07.2005 року Також, встановлено, що у подружжя [PERSON] та [PERSON] , народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 19.07.1979 року . [PERSON] , [INFO] розірвав шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 23.07.1986 року Як докази своєї непрацездатності Позивач надає: -копію пенсійного посвідчення серії [NUMBER] ; -виписки Кардіологічного відділення для хворих на інфаркт міокарда [PERSON] від 01.09.2016 року. Згідно довідки про доходи №5766 8056 5877 5710 - сума пенсії [PERSON] за період з 01.01.2023 р. по 31.12.2023 р. складає 106 429,66 грн. Виконавчим листом № 2-5931/2006 підтверджується, що з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітної плати з 03.10.2006 року і до її повноліття. Відповідно до Довідки-розрахунку заборгованості по аліментам починаючи з 03.06.2006 р. по 28.03.2015 р. загальна заборгованість [PERSON] згідно з виконавчим листом №2-5931 від 30.11.2006 р. станом на 28.02.2018 року становить 98 983,67 грн. Державним виконавцем Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального Управління юстиції у місті Києві Гаркушою Є.Ю. 07.03.2018 року винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, а саме виконавчого листа №2-5931 виданого 30.11.2006 року відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Стаття 51 Конституції України встановлює, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до частини першої, третьої статті 172 СК України, повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов`язаних із наданням такого піклування. Відповідно до статті 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі. Як роз`яснено у пункті 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним. У зв`язку з цим, суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (ст. 204 СК). Обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї з вказаних обставин. Отже, при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків необхідно враховувати, що таке право батьків на отримання допомоги від повнолітніх дітей, виникає за умови непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Майновий стан дітей не впливає на розмір аліментів і не є підставою для звільнення від обов`язку утримувати матір, батька. Відповідно до статті 205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Верховний Суд у постанові від 10.10.2018р. у справі № 301/160/17 (провадження № 61-28415св18) виходив з того, що необхідність стягнення аліментів на утримання непрацездатних батьків має визначатися залежно від їх матеріального становища. При цьому до уваги має братися отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам по собі факт непрацездатності батьків не породжує виникнення у дітей обов`язку їх утримання, та не свідчить про наявність потреби у наданні матеріальної допомоги. Право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом. Такий правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 13.04.2016 року у справі № 6-3066цс15. Позивач обґрунтовував позовні вимоги посиланням на те, що він є інвалідом ІІ групи, отримує пенсію, якої не вистачає на його життя ,а тому зважаючи на скрутне матеріальне становище він потребує матеріальної допомоги, яку має можливість надавати йому повнолітня донька. Згідно Закону України «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено такі розміри основних мінімальних соціальних стандартів у 2024 році зокрема осіб, які втратили працездатність: 2 361,00 грн. Із наданої позивачем довідки про доходи, вбачається, що розмір пенсії [PERSON] станом на 2023 рік є не нижче прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Таким чином, на момент розгляду цієї справи позивач отримує пенсією у розмірі, що забезпечує йому прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб, які втратили працездатність. Окрім цього, згідно змісту ст. 204 Сімейного кодексу України передбачено, що дочка, син можуть бути звільнені судом від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків. Дочка, син звільняються судом від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язки брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько не сплачували аліменти на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки. і така заборгованість с непогашеною на момент прийняття судом рішення про визначення розміру аліментів на батьків. У Позивача - [PERSON] з жовтня 2006 року по березень 2015 року виникла заборгованість зі сплати аліментів. розмір якого становить 98 983 (дев`яносто вісім тисяч дев`ятсот вісімдесят три) гри. 67 коп., що підтверджується Довідкою-розрахунком від 28 лютого 2018 року. Державним виконавцем Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального Управління юстиції у місті Кисві Гаркушою С.Ю. 07 березня 2018 року винесено Постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. З наданої Позивачем Архівної довідки за №0-30 від 15.11.2024 не можливо однозначно встановити сплату аліментів [PERSON] , оскільки сам у своїх поясненнях вказує, що аліменти стягувалися з жовтня 2006 року по березень 2015 року, тоді ж як в довідці зазначаються суми починаючи з січня 2006 року до травня 2014 року. Таким чином, ухилення Позивача від виконання своїх батьківських обов`язків, наявність у нього заборгованості зі сплати аліментів на утримання доньки - [PERSON] є підставою для звільнення Відповідачки від обов`язку щодо утримання свого батька - [PERSON] . Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем не було надано належних та достовірних доказів суду в підтвердження необхідності в отриманні матеріальної допомоги з боку відповідача, адже довідкою про доходи встановлено, що він отримує пенсію по інвалідності в розмірі, що не є нижче прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з архівної довідки чітко не встановлюється оплата Позивачем заборгованості по аліментах згідно виконавчого провадження, а тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: dismissed