Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-27 00:00:00

26.12.2024 до Тиврівського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що відповідач є батьком її доньки [PERSON] , [INFO] . Шлюб між ними розірвано. До повноліття доньки відповідач сплачував аліменти на її утримання, хоча й допускав заборгованість з їх сплати. З [INFO] виплата аліментів на утримання доньки [PERSON] припинена у зв`язку з досягненням нею повноліття. Донька проживає зі нею за адресою: [ADDRESS] та повністю перебуває на її утриманні. На даний час їх донька навчається на 2-му курсі СВО бакалавра Навчально-наукового інституту педагогіки, психології, підготовки фахівців вищої кваліфікації Вінницького державного педагогічного університету ім. М.Коцюбинського, спеціальність 053 Психологія, очної (комерційної) форми навчання. Термін навчання з 01.09.2023 до 30.06.2027. У зв`язку з тим, що донька навчається за денною формою навчання вона не має можливості працювати і утримувати себе. Вона працює старшим інспектором сектору поліцейської діяльності № 1 відділення поліції № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, однак її доходів недостатньо для забезпечення її та доньки належним чином. Відповідач зовсім не допомагає в її утриманні. Весь тягар по утриманню доньки покладається на неї. Враховуючи викладені обставини, а також те, що у відповідача є інші утриманці, діти від іншого шлюбу, що він працездатний, може працювати, тому може допомагати їй в утриманні доньки, вважає, що він повинен сплачувати аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки від його доходу щомісячно. Просить стягувати із відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від усіх видів його доходу щомісячно, але неменше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду до закінчення навчання доньки у Вінницькому державному педагогічному університеті ім.М.Коцюбинського, тобто до 30.06.2027, але не довше, ніж до досягнення нею 23 років. Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 30.12.2024 справу прийнято до свого провадження суддею Іванцем В.Д. та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, надала суду заяву, у якій просить розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги просить задоволити з підстав викладених у позовній заяві. В разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти винесення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, причин неприбуття суду не повідомив, про розгляд справи був належно повідомлений в силу приписів ч. 11 ст.128 ЦПК України, відзиву до суду не подав. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 3 ст. 199 Сімейного кодексу України право звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. У постанові від 16 лютого 2022 у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) Верховний Суд констатував, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 06.08.2018 у справі № 748/2340/17 (провадження № 61-12495св18) щодо застосування ст. 199 СК України - обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Водночас відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 23.01.2019 у справі №346/103/17, дитина, яка навчається на денній формі, не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, а отже потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання. Судом установлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що стверджується її свідоцтвом про народження (а.с.5). Шлюб між сторонами розірвано, що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.6). [PERSON] проживає із позивачкою, за адресою: [ADDRESS] (внутрішньо переміщені особи), що стверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Гніванської міської ради від 19.09.2024 № 435 (а.с.7). Анастасія навчається на 2-му курсі СВО бакалавра Навчально-наукового інституту педагогіки, психології, підготовки фахівців вищої кваліфікації Вінницького державного педагогічного університету імені Михайла Коцюбинського на спеціальності 053 Психологія очної (комерційної) форми навчання, що стверджується довідкою виданою директором ННІПППФВК від 20.08.2024 № 24/197 (а.с.8). Позивачка працює старшим інспектором сектору поліцейської діяльності № 1 ВП №2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, інформації про її доходи матеріали справи не містять. Отже, [PERSON] є повнолітньою дитиною відповідача, на день звернення до суду не досягла 23 років, навчається на денній формі, що позбавляє її можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв`язку з чим вона потребує матеріальної допомоги, а відповідач є працездатною особою та має можливість і обов`язок забезпечувати утримання доньки нарівні з матір`ю. Доказів, що свідчили б про те, що відповідач є непрацездатною особою та спростовували його можливість надавати допомогу доньці, останній суду не надав. Тому, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на дитину, яка продовжує навчання. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання дочки, суд дійшов висновку, що аліменти у розмірі 1/4 частки із всіх видів заробітку (доходу) відповідача є необхідними для забезпечення належного утримання спільної дитини - [PERSON] , відтак позовні вимоги підлягають до задоволення. Суд звертає увагу сторін, що ухвалення цього судового рішення не позбавляє платника або одержувача аліментів права звернутися до суду в разі зміни згодом матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України, на підставі ч. 1 ст. 192 СК України. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання. Беручи до уваги, що позовну заяву пред`явлено до суду 26.12.2024, тому відповідно до вимог ч. 1 ст. 191 СК України, починаючи з цієї дати суд присуджує аліменти. Визначаючи кінцеву дату стягнення аліментів, суд вважає за необхідне визначити її датою закінчення [PERSON] навчання, тобто до 31.06.2027. Водночас, суд враховує і можливість продовження отримання нею освіти, а тому вважає за необхідне зазначити, що аліменти підлягають стягненню не більше ніж до досягнення [PERSON] 23 років за умови продовження нею навчання. На підставі п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів Під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved