Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-21 00:00:00

19.09.2024 року до суду надійшли матеріали позовної заяви [PERSON] про стягнення з [PERSON] майнової та моральної шкоди. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] на його користь майнову шкоду в розмірі 200205,00 грн., моральну шкоду 1000000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовував тим, що він, [PERSON] , після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] , є спадкоємцем усього майна, яке належало їй на день смерті. Ним фактично було прийнято у спадщину частину будинку за адресою: [ADDRESS] , де він був зареєстрований та проживав на момент смерті разом з матір`ю [PERSON] . Даний будинок розділений на два домогосподарства, де частина будинку за [ADDRESS] належить відповідачці [PERSON] . 21 травня 2024 року за даною адресою виникла пожежа, яка, відповідно до висновку про причину виникнення пожежі, складеного Головним інспектором ВЗНС Миргородського РУ ГУ ДСНС України у Полтавській області від 24.05.2024 року, становила , що ймовірною причиною пожежі за адресою: [ADDRESS] , [ADDRESS] є недолік конструкції димаря, впродовж тривалого користування печі, яка знаходиться в частині житлового будинку гр. [PERSON] , в димоході з`явилися тріщини, через які імовірно розпечені жарини потрапляли на перекриття будівлі, внаслідок дії високих температур почали тліти, що в подальшому перейшло у фазу горіння з подальшим розповсюдженням пожежі по всій площі покрівлі житлового будинку, про що зазначено у п.13 даного висновку. Оскільки частина будинку стала непридатною для проживання, все належне йому майно було знищено, він був вимушений переїхати до села Белецьківка Кременчуцького району Полтавської області. Внаслідок пожежі було знищено покрівлю житлового будинку на площі близько 50 м.кв:, дерев`яне перекриття на площі близько 3 м.кв., пошкоджено дерев`яні вікна, двері та дерев`яні балки перекриття на площі 40 м.кв., внутрішнє оздоблення житлового будинку на площі 10 м.кв. домашні речі домогосподарів домоволодіння гр. [PERSON] . Прямі збитки - 300000 (триста тисяч) гри. Згідно висновку експерта № 53-24 за результатами проведення оціночно- будівельного дослідження ринкова вартість частини житлового будинку (квартира [ADDRESS] ), розташованого в [ADDRESS] , згідно наданої технічної документації становить 200205 (двісті тисяч двісті п`ять) грн. 31 липня 2024 року на ім`я [PERSON] ним було відправлено засобами поштового зв`язку звернення про відшкодування збитків та моральної шкоди, завданих в наслідок пожежі на що ніякої відповіді отримано не було. Оскільки саме в належній відповідачці частині житлового будинку виникла пожежа, вважав, що саме у зв`язку із невиконанням свого обов`язку, як власника нерухомості дотримуватися правил безпеки систем опалювання у належному їй житловому приміщенні виникла пожежа, якою йому заподіяно шкоди в тому числі і моральну, яку він оцінив в 100000,00 грн, яку просив стягнути з відповідача. 31.10.2024\~року від\~представника відповідача\~ [PERSON] \~ адвоката\~Мотчаного В.В.\~надійшов відзив\~на позовну\~заяву,\~в якому\~останній зазначив,\~що \~власником постраждалого\~від пожежі\~будинку [ADDRESS] є\~ [PERSON] \~та [PERSON] ,\~що не\~заперечується сторонами\~по справі.\~21\~травня 2024\~року приблизно\~о 12\~годині 00\~хвилин,\~виникла пожежа\~у згаданому\~вище будинку.\~Висновком про\~причину виникнення\~пожежі від\~24\~травня 2024\~року,\~встановлено,\~що -\~« ...\~імовірно причиною\~пожежі,\~ яка сталося 21.05.2024 року в житловому будинку (на два домогосподаря) за адресою: [ADDRESS] , [ADDRESS] , Ромоданівської ОТГ - є недолік конструкції димаря». Матеріали позовної заяви не містять жодних допустимих та достатніх доказів того, що відповідач є заподіювачем шкоди. Висновок, на який посилається позивач, не підтверджує вини відповідача у спричинені шкоди, оскільки містить лише інформацію по факту пожежі, обсягу пошкоджень, а також ймовірної її причини, вважав що матеріали справи не містять точної причини виникнення пожежі, та/або заподіювача даної пригоди. Просив відмовити в задоволені позовних вимог за безпідставністю (а.с.51-54) В судовому засіданні позивач та його представник адвокат Ігнатенко І.М. позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, її представник - [PERSON] просив відмовити в задоволені позовних вимог з підстав зазначених у відзиві. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до вимог п.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами. Позивач [PERSON] \~є спадкоємцем\~всього майна\~ за\~заповітом після\~смерті [INFO] \~його матері-\~ [PERSON] (а.с.10-12). Ним фактично було прийнято у спадщину частину будинку за адресою: [ADDRESS] , де він був зареєстрований та проживав разом з матір`ю - [PERSON] на момент її смерті (а.с. 13,14). Даний будинок розділений на два домогосподаря, де частина будинку за № 17/1 належить відповідачці [PERSON] (а.с.23-25), що не заперечується сторонами по справі. 21\~травня 2024\~року приблизно\~о 12\~годині 00\~хвилин,\~виникла пожежа\~у згаданому\~вище будинку.\~Висновком про\~причину виникнення\~пожежі від\~24\~травня 2024\~року,\~складеним Головним\~інспектором ВЗНС\~Миргородського РУ\~ГУ ДСНС\~України у\~Полтавській області\~підполковником служби\~цивільного захисту\~Максимом Бутенком\~встановлено,\~що -\~« ...\~ймовірною причиною\~пожежі,\~ яка сталося 21.05.2024 року в житловому будинку (на два домогосподаря) за адресою: [ADDRESS] , [ADDRESS] , Ромоданівської ОТГ - є недолік конструкції димаря» (а.с. 15-17). Висновком експерта №53-24 за результатами проведення оціночно-будівельного дослідження частини житлового будинку (квартири [ADDRESS] ), розташованого в [ADDRESS] , встановлено, що ринкова вартість частини житлового будинку (квартири [ADDRESS] ), розташованого в [ADDRESS] , згідно наданої технічної документації, становить 200205 грн (а.с.18-21). Позивачем [PERSON] на адресу [PERSON] направлялося звернення про відшкодування збитків та моральної шкоди заподіяної внаслідок пожежі, які були отримані [PERSON] - 03.08.2024 (а.с.26-27). Позивач стверджує, що внаслідок події, що сталася 21.05.2024 року йому завдано моральну шкоду, яку він оцінює в 100000 грн. 30.10.2024 року [PERSON] встановлено діагноз «Тривожний розлад» і рекомендована консультація невропатолога (а.с.61). Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 16 ЦК України). Відповідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом положень статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. У відповідності до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є:1)втрати, яких особа зазнала у зв`язку з знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2)доходи, які особа могла реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).\~Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, визначених ст.1166, 1167 ЦК України, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності).Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди (постанова Верховного Суду від 04 серпня 2020 року у справі № 925/1478/16). Як вбачається\~з висновку\~про причину\~виникнення пожежі\~від 24\~травня 2024\~року,\~складеним Головним\~інспектором ВЗНС\~Миргородського РУ\~ГУ ДСНС\~України у\~Полтавській області,\~встановлено,\~що -\~« ...\~ймовірною причиною\~пожежі,\~ яка сталась 21.05.2024 року в житловому будинку (на два домогосподаря) за адресою: [ADDRESS] , [ADDRESS] , Ромоданівської ОТГ - є недолік конструкції димаря». Тобто, висновком експерта не підтверджена наявність протиправних дій відповідача, які могли виражатись в недотриманні правил пожежної безпеки, що призвели до пожежі. Інших об`єктивних та належних доказів на підтвердження протиправних дій відповідача, які б призвели до пожежі, суду не надано. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно ч.1, 2 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). Верховний Суд, в ході касаційного перегляду судових рішень, неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17. Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який у рішенні від 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" зазначив, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом" ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри". Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що матеріали справи не містять доказів наявності в діях відповідача протиправності та вини, що виключає можливість її притягнення до відповідальності, і як наслідок, відшкодування майнової та моральної шкоди на користь позивача. У зв`язку з чим позовні вимоги [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди не підлягають задоволенню. В зв`язку з відмовою в задоволенні позову судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду, не підлягають стягненню з відповідача згідно положень ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed