Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-21 00:00:00

18.09.2024 через систему «Електронний суд» АТ «Перший Український Міжнародний Банк» (далі АТ «ПУМБ», Банк) звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON] ,\~який мотивує тим, що 04.05.2017 між ним та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №200810960101, відповідно до якого Банк надав, а відповідачка отримала в кредит грошові кошти в розмірі 15 000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту\~на картковий рахунок, який в подальшому був збільшений до 134300,00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитними коштами. Відповідач належним чином не виконав взятих на себе зобов`язань щодо повернення кредиту та сплаті процентів за користування ним, у зв`язку з чим станом на 01.07.2024 утворилась заборгованість в загальній сумі 228629,29 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту 134284,95 грн., заборгованості за процентами 94344,34 грн. Просить стягнути з відповідача\~загальну суму заборгованості в розмірі 228629,29 грн\~та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2743,55 грн. Ухвалою суду від 20.09.2024 року за даним позовом відкрито загальне позовне провадження і призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 09.10.2024 підготовче провадження було закрито, справа призначена до судового розгляду. 30.10.2024 через систему «Електронний суд» (сформовано в системі 29.10.2024) представник відповідача [PERSON] - адвокат Тивоненко Д.Р. подав відзив на позовну заяву, в якому просив визнати причини пропуску відповідачем строку для подання відзиву поважними та поновити строк для подання відзиву, а також зазначив, що позовні вимоги відповідач не визнає посилаюсь на те, що відповідач дійсно 04.05.2017 підписав заяву №200810960101 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до якої мав намір отримати банківську картку із кредитним лімітом в розмірі 15 000,00 грн. Позивач на підтвердження позовних вимог до позову додав Публічну пропозицію АТ ПУМБ на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (в редакції, яка діє з 01.10.2016), а також додатки, які містять різні умови надання кредитів, в залежності від типу картки, які відповідачем не підписані. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме цю Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» розумів відповідач, ознайомився і погодився з нею, підписуючи заяву №200810960101. При цьому заява №200810960101 від 04.05.2017 не містить умов щодо розміру процентної ставки за користування кредитними коштами, строку повернення кредиту (користування ним) тощо. Умови договорів приєднання розробляються банком, а тому вони повинні бути зрозумілі усім споживачам банківських послуг та доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяв саме цій Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб і що з ними був ознайомлений позичальник. Таким чином, позивачем не доведено належним чином, що між ним та відповідачем були в повній мірі узгоджені умови нарахування відсотків за користування кредитом та їх розмір, а тому вони не можуть бути з неї стягнуті. На підтвердження заборгованості відповідача за кредитним договором позивачем долучена до позову виписка по особовому рахунку з 03.07.2017 по 20.09.2022, відповідно до якої відповідач користувався кредитними коштами та вносив платежі на їх погашення. За розрахунком сторони відповідача, складеним на підставі вказаної виписки, відповідачем за кредитним договором було здійснено витрати на загальну суму 798\~576,31 грн. У складі цих витрат містяться нараховані позивачем відсотки. Відповідачем були здійснені поповнення карткового рахунку на загальну суму 816918,11 грн., отже заборгованість за договором відсутня, натомість наявна переплата у розмірі 18342,80 грн. У зв`язку з цим позовні вимоги не підлягають задоволенню у повному обсязі. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити та стягнути з позивача на користь відповідача понесені судові витрати на правничу допомогу. 03.01.2025 через систему «Електронний суд» (сформовано в системі 02.01.2025) представник позивача АТ «ПУМБ» - Куш Я.В. подала до суду відповідь на відзив, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі та зазначила, що 04.05.2017 відповідач [PERSON] , підписанням Заяви на приєднання до ДКБО №200810960101, беззастережно підтвердив, що приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладання договору комплексного банківського обслуговування, яка розміщена на сайті Банку в повному обсязі з урахуванням умов надання всіх послуг як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО так і послуг, що можуть бути надані в процесі обслуговування; ознайомлений із ДКБО та цілком згодний з ним; всі умови ДКБО відповідачу зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Також зазначає, що протягом дії вказаної заяви кредитний ліміт за заявою збільшувався. Хронологія збільшення кредитного ліміту з розбивкою на дати, суми, періоди зазначена у Довідці про збільшення кредитного ліміту, яка є належним доказом, який підтверджує факт збільшення кредитного ліміту позичальнику. Заперечень про незгоду зі збільшенням кредитного ліміту відповідач Банку не заявляв. Разом із Заявою про приєднання до ДКБО відповідач підписав Паспорт споживчого кредиту, який містить, зокрема розмір реальної річної процентної ставки. Розрахунок заборгованості по кредитному договору містить детальну інформацію щодо графіку повернення тіла кредиту та процентів та відомості щодо фактичної суми погашення кредиту з розбивкою на суми та конкретні календарні дати; залишок непогашеної суми за кожним платежем. Відповідач на спростування вказаного розрахунку жодних доказів не надав, власного розрахунку не представив. Відповідач не був позбавлений можливості відмовитися від договору протягом 14 календарних днів від дати його укладання шляхом повідомлення Банку у письмовій формі з одночасним поверненням грошових коштів, одержаних згідно умов договору та сплати процентів за період з дня одержання коштів до дня їх повернення за ставкою, встановленою договором, як це передбачено ст.15 ЗУ «Про споживче кредитування». Просить задовольнити позов повністю. 07.01.2025 через систему «Електронний суд» представник відповідача [PERSON] - адвокат Тивоненко Д.Р. подав до суду заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначив, що матеріали справи не містять названого позивачем паспорту споживчого кредиту від 04.07.2017, про який зазначає представник позивача у відповіді на відзив. Заява про приєднання до ДКБО не містить положень стосовно права позивача змінювати кредитний ліміт в односторонньому порядку. Докази про ознайомлення відповідача з умовами ДКБО відсутні. У відзиві на позовну заяву стороною відповідача наведений свій розрахунок заборгованості, відповідно до якого у відповідача відсутня заборгованість по картці, натомість наявна переплата у розмірі 18341,80 грн. Доводи сторони позивача про продовження кредитного договору безпідставні. Усі заяви сторін по суті справи були прийняті судом до розгляду. Представник позивача АТ «ПУМБ» в судове засідання не прибув, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином. Клопотань про відкладання судового розгляду від представника банку до суду не надходило. Суд вважає можливим провести судовий розгляд у відсутність представника позивача. Представник відповідача [PERSON] адвокат Тивоненко Д.Р. в судовому засіданні проти задоволення позову АТ «ПУМБ» заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та у запереченнях на відповідь на відзив, просив у задоволені позову Банку відмовити та стягнути з позивача на користь відповідача понесені судові витрати на правничу допомогу в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків. Відповідно до ст.15, 16 ЦК України, ст.4, 5 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ст. 3, 6, 627 ЦК України\~в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст. 626, 628\~ЦК\~України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з\~ст. 526, 530 ЦК України,\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з\~ст. 610 ЦК України,\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ч. 1\~ст. 633 ЦК України,\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.\~634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Ст. 638 ЦК України\~передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з\~ст. 526 ЦК України,\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з\~ст. 1054 ЦК України,\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України\~розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього\~кодексу, що регулюють договір позики. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч.1-3 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Судом встановлено, що 04.05.2017 між [PERSON] та АТ «ПУМБ» було укладено кредитний договір шляхом підписання відповідачем [PERSON] . Заяви №200810960101 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБО), підписанням якої відповідач акцептував публічну пропозицію АТ «ПУМБ», яка розміщена на веб-сайті Банку: pumb.ua, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані їй в процесі обслуговування (з урахуванням усіх змін) і погодилась з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через Дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у банку), а при обранні послуги з укладення Договору страхування, підписанням цієї заяви підтвердила свою згоду на укладення Договору страхування на зазначених умовах, про що зазначено у Заяві. У Заяві\~про приєднання\~до ДКБОвідповідач [PERSON] просив підключити його до SMS-банкінгу, відкрити на його ім`я поточний рахунок № [NUMBER] у гривні, надати кредитну картку [NUMBER] , встановити кредитний ліміт у сумі 15000 грн; розрахунковий та платіжний день 20 число місяця; строк дії кредитного ліміту, процентна ставка за користування кредитним лімітом, розмір мінімального платежу та інші умови надання та обслуговування кредитної картки встановлюється відповідно до умов ДКБО в залежності від типу кредитної картки. Заява №200810960101 також містить умови заяви на приєднання до договору страхування. На підтвердження факту укладення кредитного договору позивач також надав Публічну пропозицію ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБО). Так, відповідно до\~\~п. 2.1.1 частини 2 Розділу І Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладання ДКБО (у редакції з 01.10.2018) (далі Публічна пропозиція), затвердженої рішенням Правління ПАТ «ПУМБ» протокол №609 від 20.09.2016, договір визначає умови та порядок здійснення Банком комплексного банківського обслуговування клієнта, регулює відносини сторін при наданні клієнту послуг Банку з відкриття та обслуговування карткових рахунків, випуску карток, надання споживчого кредиту, овердрафту, кредитної лінії, використання системи інтернет-банкінг, сервісу «SMS-банкінг», послуги залучення коштів у вклад, надання у користування індивідуального банківського сейфу і персонального обслуговування. Згідно з п.2.2.1 частини 2 Розділу І Публічної пропозиції, договір вважається укладеним, а умови публічної пропозиції акцептованими клієнтом з моменту оформлення заяви на приєднання до договору за умови подання клієнтом документів і відомостей, необхідних для з`ясування його особи, суті діяльності та фінансового стану, перелік яких визначається відповідно до вимог чинного законодавства України, якщо інший порядок не встановлений будь-якими іншими умовами договору. Дата набрання чинності договору визначається заявою на приєднання до договору, якщо інше не передбачено умовами Договору та/або Заявою на приєднання до Договору (п.2.2.2 Частини 2 Розділу І Публічної пропозиції). Відповідно до\~\~п. 2.2.5 частини 2 Розділу І Публічної пропозиції, підписанням Заяви на приєднання до Договору, Клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення Договору Клієнт ознайомився з повним текстом Договору (в тому числі Тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами Договору. З виписки по особовому рахунку відповідача вбачається, що [PERSON] \~отримав від позивача кредитні кошти і користувався ними. Згідно з довідкою про збільшення кредитного ліміту по договору №200810960101 від 04.05.2017, [PERSON] 04.05.2017 було встановлено кредитний ліміт в сумі 15000,00 грн, який неодноразово було збільшено, зокрема 26.05.2023 до 134300,00 грн. Згідно з розрахунком позивача, заборгованість Вознюка перед АТ «ПУМБ» за кредитним договором №200810960101 від 04.05.2017 станом на 01.07.2024 становить 228629,29 грн, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 134284,95 грн, заборгованості за процентами в сумі 94244,34 грн. Відповідно до ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами.\~Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.\~Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою (постанова Верховного Суду від 22 квітня 2021 року у справі № 904/1017/20). Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас, цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (постанова Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц, постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2021 року у справі №904/2104/19). Згідно з ч.1-3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.\~Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно з ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. П.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України», №63566/00). З`ясувавши\~повно,\~всебічно та\~об`єктивно\~обставини справи,\~оцінивши за\~своїм внутрішнім\~переконанням надані\~сторонами докази\~з точки\~зору їх\~належності,\~допустимості,\~достовірності,\~а також\~достатності і\~взаємозв`язку,\~суд вважає позовні вимоги АТ «ПУМБ» такими, що підлягають частковому задоволенню. У даному випадку суд виходить з того, що сторони є вільними в укладанні договору та визначенні його умов. Кредитний договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов такого виду договорів, що підтверджується їх підписами у відповідному письмовому документі. Судом достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] 04.05.2017 звернувся до позивача з Заявою №200810960101 про приєднання до ДКБО, чим надав згоду на отримання банківських послуг і уклав з Банком відповідний договір,\~частиною яких є умови кредитування. Цей договір є договором приєднання, який\~складається із Заяви на приєднання до ДКБО та Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладання ДКБО, розміщеної на сайті Банку. Особисто підписавши Заяву-приєднання, відповідач [PERSON] підтвердив, що ці документи становлять між ним та Банком кредитний договір, що з цими документами він ознайомився і погодився. Правомірність укладеного між сторонами 04.05.2017 кредитного договору як правочину сторонами не оспорювалась, тому він є чинним і обов`язковим для виконання. Судом встановлено, що Банк виконав свої зобов`язання за укладеними 04.05.2017 кредитним договором, зокрема, відкрив на ім`я відповідача поточний рахунок, видав кредитну картку, на яку встановив кредитний ліміт в розмірі 15 000,00 грн., який в подальшому було збільшено до 134300,00 грн. Факт отримання та користування відповідачем кредитними коштами підтверджується виписками по особовому рахунку відповідача, де вбачається рух коштів по рахунку. При цьому\~суд прийшов\~до висновку,\~що сума\~кредитного ліміту\~ [PERSON] \~була збільшена,\~а відповідач\~користувався кредитними\~коштами в\~межах збільшеного\~кредитному ліміту,\~не заперечував\~проти його\~збільшення та не зверталася до Банку із заявою про його незаконне збільшення. Своїми діями, які полягають у використанні коштів, відповідач фактично погодився на збільшення суми кредиту, а отже, така поведінка свідчить про його згоду та намір на отримання кредитних коштів у встановленому (запропонованому) Банком розмірі. В той же час, відповідач, активно користуючись вказаними коштами, свого зобов`язання щодо своєчасного повернення кредитних коштів належним чином в повному обсязі не виконав, допускав прострочення платежів, вносив їх в меншому розмірі, що призвело до виникнення заборгованості, стягнення якої позивач вимагає в судовому порядку. Вказані обставини підтверджуються наданими позивачем письмовими доказами Заявою-приєднанням від 04.05.2017, випискою з особового рахунку відповідача, які є первинними бухгалтерськими документами, а також розрахунком заборгованості, довідкою про збільшення кредитного ліміту, які суд вважає належними та допустимими, підстав сумніватись в їх достовірності у суду немає. Крім того, факту звернення до Банку, особистого підписання Заяви-приєднання, отримання кредитних коштів, користування ними сторона відповідача у відзиві на позовну заяву фактично не оспорювала. Заперечуючи проти позовних вимог, сторона відповідача посилається, зокрема, на не доведення позивачем розміру заборгованості, у т.ч. за процентами за кредитним договором. Визначаючи розмір заборгованості за кредитним договором\~№200810960101 від 04.05.2017, суд встановив, що безпосередньо Заява-приєднання, підписана відповідачем, не містить порядку та строку повернення кредиту, конкретного розміру процентів та порядку їх нарахування. В ній лише зазначено, що строк дії кредитного ліміту, процентна ставка за користування кредитним лімітом, розмір мінімального платежу та інші умови надання та обслуговування кредитної картки встановлюються відповідно до умов ДКБО в залежності від типу кредитної картки. В обґрунтування позовних вимог позивач додав до позовної заяви Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладання ДКБО (редакція з 01.10.2018) з додатками - умовами надання кредитів в залежності від типу картки, вказуючи, що цей документ разом із Заявою-приєднання становлять кредитний договір, який було укладено між сторонами 04.05.2017 і зобов`язання за яким порушив відповідач. З огляду на зміст ст. 633,\~634 ЦК України\~умови договору приєднання розроблює підприємець - в даному випадку Банк, тому вони повинні бути зрозумілі контрагентам (споживачам) і доведені до їх відома, у зв`язку із чим Банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Однак, надана суду Публічна пропозиція не містять підпису відповідача, а матеріали справи не містять підтверджень, що саме додана до позовної заяви Публічна пропозиція АТ «ПУМБ» є складовою частиною укладеного між сторонами договору і що саме з нею відповідач ознайомився і погодився, підписуючи Заяву-приєднання від 04.05.2017, що вказаний документ містив умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами в тих розмірах, які застосовані Банком у наданому суду розрахунку заборгованості. Доводи представника позивача в обґрунтування позовних вимог про наявність підписаного відповідачем Паспорту споживчого кредиту, суд вважає безпідставними, оскільки такого документа позивачем суду не надано та в матеріалах справи він відсутній. У межах цієї справи позивач вимагає стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором від 04.05.2017 в загальному 228629,29 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту 134284,95 грн., заборгованості за процентами 94344,34 грн. Однак, враховуючи, що позивачем не надано належних та достатніх доказів на підтвердження досягнення між сторонами\~у письмовому вигляді згоди щодо порядку нарахування та розміру процентів за користування кредитними коштами та відповідно обґрунтованості заявленого розміру заборгованості за процентами, суд не знаходить підстав для стягнення з відповідача [PERSON] \~заборгованості за процентами в розмірі 94344,34 грн. і в цій частині позовних вимог слід відмовити. Крім того, оскільки розмір та сплату процентів за користування кредитом, сторонами погоджено не було, то розмір заборгованості за простроченою сумою кредиту, який підлягає стягненню з відповідача на користь Банка складає 32458,25 грн = (134284,95 грн. 101\~826,70 грн), з яких 134284,95 грн заборгованість по сумі кредиту, 101\~826,70 грн сума сплачених відповідачем відсотків за користування кредитним коштами, яка не була узгоджена умовами договору. З урахуванням вказаного, розмір заборгованості за кредитним договором від 04.05.2017, який підлягає стягненню з відповідача, становить 32458,25 грн. та складається з заборгованості за тілом кредиту 32458,25 грн., у зв`язку з чим позов АТ «ПУМБ» слід задовольнити частково. Розподіляючи судові витрати суд виходить з наступного. Згідно з ч.1, п.1 ч. 3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Отже, суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача АТ «ПУМБ» пропорційно задоволеним вимогам - 32458,25 грн, що становить 14,2% від первісно заявлених (32458,25 грн. х 100% : 228629,29 грн), витрати по сплаті судового збору в сумі 389,58 грн (2743,55 грн х 14,2% : 100%). Крім того, суд вважає необхідним стягнути з позивача АТ «ПУМБ» на користь\~відповідача [PERSON] понесені ним витрати на правову допомогу. Так, згідно з ч.1-5 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Суд враховує, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч.6 ст.137 ЦПК України). Відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;\~2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137, ч.8 ст.141 ЦПК України). Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постановах: від 02.12.2020 у справі № 317/1209/19, від 12.02.2020 у справі № 648/1102/19, від 03.02.2021 у справі № 554/2586/16-ц, від 17.02.2021 у справі № 753/1203/18, від 15.06.2021 року у справі № 159/5837/19, від 01.09.2021 у справі № 178/1522/18. Указана судова практика є незмінною. Відповідно до положень ст.26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Так, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону № 5076-VI). Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Враховуючи, що позов АТ «ПУМБ» задоволено частково, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для відшкодування відповідачу понесених судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме витрат на правничу допомогу. При цьому, вирішуючи питання про стягнення з позивача на користь відповідача понесених витрат на правничу допомогу, суд виходить з того, що в межах цієї справи відповідач отримував правову допомогу від адвоката Тивоненка Д.Р., що підтверджується: Договором про надання професійної правничої (правової) допомоги 18/10 від 18.10.2024 з Додатком №1 до договору, яким визначено перелік та вартість послуг адвоката, а також порядок оплати протягом 30 днів з моменту набрання законної сили рішенням у справі; свідоцтвом про зайняття адвокатською діяльністю, ордером АР №1204823 від 28.10.2024; актом №1 надання послуг до Договору №18/10 від 18.10.2024 про надання правової допомоги від 29.10.2024 на суму 12000,00 грн., який включає: консультацію щодо можливості та доцільності вирішення справи у судовому порядку (3 години 3000,00 грн.), складання відзиву (5 годин 5000,00 грн.), підготовка до подачі відзиву до канцелярії суду через систему «Електронний суд» (2 години 2000,00грн.), представництво інтересів клієнта в суді (2000 грн.). Разом з тим, розподіляючи витрати відповідача на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному стороною відповідача розмірі у сумі 12000,00 грн., адже такий розмір, окрім іншого, має відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial