Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~08.11.2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» за договором № С-302-007140-19-980 від 10.07.2019 року: суму заборгованості за основним боргом у розмірі 30593,43 грн.; суму заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в розмірі 58935,53 грн.; за договором № С-302-004814-18-980 від 19.06.2018 року: суму заборгованості за основним боргом в розмірі 29748,95 грн.; суму заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в розмірі 45624,08 грн.; за договором № Z62.00303.004300957 від 06.09.2018 року: суму заборгованості за основним боргом в розмірі 50355,08 грн.; суму заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в розмірі 22962,88 грн.; суму заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями в розмірі 58364,30 грн. також стягнути суму сплаченого судового збору в розмірі 4448,76 грн., та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 21000,00 грн. Свої вимоги мотивував тим, що 10.07.2019\~року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та\~\~ [PERSON] було\~укладено угоду № С-302-007140-19-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. Банк, на виконання умов Договору, надав позичальнику грошові кошти у сумі 30000,00 грн. строком до 10.07.2024 року,\~а позичальник, відповідно, зобов`язався повернути його разом іншими платежами, згідно з умовами цього Договору. Крім того, 19.06.2018 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та\~\~ [PERSON] було\~укладено угоду № С-302-004814-18-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. Банк, на виконання умов Договору, надав позичальнику грошові кошти у сумі 30000,00 грн. строком до 19.06.2024 року,\~а позичальник, відповідно, зобов`язався повернути його разом іншими платежами, згідно з умовами цього Договору. Також, 06.09.2018 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та\~\~ [PERSON] було\~укладено кредитний договір № Z62.00303.004300957 від 06.09.2018 року, відповідно до якого банк надав відповідачу на поточні потреби кредит в сумі 57250,00 грн. Відповідач своїх зобов`язань за кредитними договорами належним чином не виконує. 19.12.2023\~року між\~Акціонерним товариством\~«Ідея Банк»\~та Товариством\~з обмеженою\~відповідальністю «Оптіма\~Факторинг» укладено\~договір факторингу\~№19/12-2023.\~22.12.2023\~року між\~ТОВ «Оптіма\~Факторинг» та\~ТОВ «ФК\~«Профіт Капітал»\~був укладений\~Договір факторингу\~№22/12-2023,\~відповідно до\~умов якого\~ТОВ «Оптіма\~Факторинг» передав\~(відступив),\~а ТОВ\~«ФК «Профіт\~Капітал»» прийняв\~права вимоги\~за Кредитними договорами № С-302-007140-19-980 від 10.07.2019 року; № С-302-004814-18-980 від 19.06.2018 року; № Z62.00303.004300957 від 06.09.2018 року. Відповідач не надавав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитами, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договорів (не сплатив щомісячні мінімальні платежі), у зв`язку з чим позивач звернувся до суду та просить стягнути суму заборгованості з відповідача. \~ \~ \~ \~Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 11.11.2024 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами у справі, у строки передбачені\~ст. 275 ЦПК України. Визначено відповідачеві п`ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Вказана ухвала\~судді була\~направлена на\~адресу відповідача\~ [PERSON] ,\~за якою\~він зареєстрований,\~згідно відповіді\~з Єдиного\~державного демографічного\~реєструтаотримана ним, що підтверджується повідомленням кур`єрської служби доставки про отримання, відзив на позовну заяву не надав. При цьому суд зазначає, що відповідно до п.2 ч.7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Таким чином, відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, однак, у встановлений судом строк відповідачем не було подано відзиву на позов, не було надано заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності відзиву на позов та заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України за згодою представника позивача Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, 10.07.2019\~року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та\~\~ [PERSON] було\~укладено угоду № С-302-007140-19-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. Відповідно до п.3 договору, банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відповідної кредитної лінії по поточному рахунку з максимальним лімітом кредитної лінії у розмірі 200000,00 грн. (п.п.3.1 договору), ліміт кредитної лінії який був доступний клієнту на момент укладання угоди становив 30000,00 грн. (п.п.3.2 договору). Згідно п.3.3 договору кредиту, за користування кредитом позивальник сплачує відсотки в розмірі 24% річних. Банк на виконання умов договору надав позичальнику грошові кошти у сумі 30000,00 грн. строком до 10.07.2024 року, а позичальник зобов`язався повернути його разом із іншими платежами. Відповідно до п.4 угоди, відповідач ознайомлений з умовами угоди, ДКБО, тарифами банку та іншими умовами обслуговування, які оприлюднені на інтернет-сторінці банку www.ideabank.ua та які йому роз`яснені та з якими він цілком згідний. Банк свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, відкривши поточний рахунок № [NUMBER] та надав кредитні кошти в розмірі 30000,00 грн. в межах кредитного ліміту, визначеного в п.п. 3.2 договору. 19.06.2018 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та\~\~ [PERSON] було\~укладено угоду № С-302-004814-18-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. Відповідно до п.3 договору, банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відповідної кредитної лінії по поточному рахунку з максимальним лімітом кредитної лінії у розмірі 200000,00 грн. (п.п.3.1 договору), ліміт кредитної лінії який був доступний клієнту на момент укладання угоди становив 30000,00 грн. (п.п.3.2 договору). Згідно п.3.3 договору кредиту, за користування кредитом позивальник сплачує відсотки в розмірі 48% річних. Банк на виконання умов договору надав позичальнику грошові кошти у сумі 30000,00 грн. строком до 19.06.2024 року, а позичальник зобов`язався повернути його разом із іншими платежами. Відповідно до п.4 угоди, відповідач ознайомлений з умовами угоди, ДКБО, тарифами банку та іншими умовами обслуговування, які оприлюднені на інтернет-сторінці банку www.ideabank.ua та які йому роз`яснені та з якими він цілком згідний. Банк свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, відкривши поточний рахунок № [NUMBER] та надав кредитні кошти в розмірі 30000,00 грн. в межах кредитного ліміту, визначеного в п.п. 3.2 договору. 06.09.2018 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та\~\~ [PERSON] було\~укладено кредитний договір № Z62.00303.004300957, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит на поточні потреби в сумі 57250,00 грн., а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом із процентами. Згідно до п.п.1.4 договору кредиту, за користування кредитом позичальник сплачує проценти в розмірі 15% річних від залишкової суми кредиту. Банк на виконання умов договору кредиту надав позичальнику грошові кошти у сумі 57250,00 грн. строком до 06.09.2023 року, а позичальник відповідно зобов`язався повернути його разом з іншими платежами згідно умов цього договору. Згідно з Законом України «Про споживче кредитування», реальна процентна ставка складає 101,71% (п.5.7 договору кредиту). В п.6 договору кредиту наведено «Графік щомісячних платежів за кредитним договором». Банк свої зобов`язання за договором кредиту виконав у повному обсязі надавши позичальнику кредитні кошти в розмірі 57250,00 грн. в строки визначені умовами договору. У відповідності до розрахунків заборгованостей, у зв`язку із неповерненням грошових коштів за кредитними договорами, заборгованість [PERSON] за договором № С-302-007140-19-980 від 10.07.2019 року, складає 89528,96 грн., у тому числі сума заборгованості за основним боргом у розмірі 30593,43 грн.; сума заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в розмірі 58935,53 грн.; за договором № С-302-004814-18-980 від 19.06.2018 року, заборгованість складає 75373,03 грн., у тому числі сума заборгованості за основним боргом в розмірі 29748,95 грн.; сума заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в розмірі 45624,08 грн.; за договором № Z62.00303.004300957 від 06.09.2018 року заборгованість складає 131682,26 грн., у тому числі сума заборгованості за основним боргом в розмірі 50355,08 грн.; сума заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в розмірі 22962,88 грн.; сума заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями в розмірі 58364,30 грн. 19.12.2023\~року між\~Акціонерним товариством\~«Ідея Банк»\~та Товариством\~з обмеженою\~відповідальністю «Оптіма\~Факторинг» укладено\~договір факторингу\~№19/12-2023.\~22.12.2023\~року між\~ТОВ «Оптіма\~Факторинг» та\~ТОВ «ФК\~«Профіт Капітал»\~був укладений\~Договір факторингу\~№22/12-2023,\~відповідно до\~умов якого\~ТОВ «Оптіма\~Факторинг» передав\~(відступив),\~а ТОВ\~«ФК «Профіт\~Капітал»» прийняв\~права вимоги\~за Кредитними договорами № С-302-007140-19-980 від 10.07.2019 року; № С-302-004814-18-980 від 19.06.2018 року; № Z62.00303.004300957 від 06.09.2018 року. Невиконання відповідачем зобов`язань по укладеним договорам зумовило звернення ТОВ «ФК «Профіт Капітал» до суду із відповідним позовом. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. \~ \~ \~ \~Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України). \~ \~ \~ \~Частиною другою статті 16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом, до яких належить й відшкодування моральної (немайнової) шкоди. \~ \~ \~ \~Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України "Про електронну комерцію", який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. \~ \~ \~ \~Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. \~ \~ \~ \~Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. \~ \~ \~ \~Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. \~ \~ \~ \~Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). \~ \~ \~ \~Згідно з частинами 1, 2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. \~ \~ \~ \~Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.3 ст.207 ЦК України, використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. \~ \~ \~ \~Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 1046 ЦК України договір позики це угода, за якою одна особа (позикодавець) передає іншій особі (позичальникові) безоплатно або за певну винагороду у власність гроші або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або рівну кількість речей того ж роду і якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або з інших речей, визначених родовими ознаками. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. \~ \~ \~ \~Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. \~ \~ \~ \~Частиною 1 ст.1050 ЦК України передбачено,що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. \~ \~ \~ \~Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах - не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. \~ \~ \~ \~За правилами ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). \~ \~ \~ \~Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України), у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ст.ст. 76-83 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. \~ \~ \~ \~Ці дані встановлюються такими засобами: 1 ) письмовими, речовими і електронними доказами; 2 ) висновками експертів; 3 ) показаннями свідків. \~ \~ \~ \~Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. \~ \~ \~ \~Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. \~ \~ \~ \~Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~ \~ \~ \~Доказів повернення грошових коштів відповідачем, в порушення вимог ст. 81 ЦПК України, суду не надано. Враховуючи, що відповідачем не виконані грошові зобов`язання в строки, передбачені умовами договорів, суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь заборгованості за договором № С-302-007140-19-980 від 10.07.2019 року в сумі 89528,96 грн., з яких заборгованість за основним боргом у розмірі 30593,43 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в розмірі 58935,53 грн.; за договором № С-302-004814-18-980 від 19.06.2018 року в сумі 75373,03 грн., з яких заборгованість за основним боргом в розмірі 29748,95 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в розмірі 45624,08 грн.; за договором № Z62.00303.004300957 від 06.09.2018 року в сумі 73317,96 грн., з яких заборгованість за основним боргом в розмірі 50355,08 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в розмірі 22962,88 грн. При цьому, вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями в розмірі 58364,30 грн., за кредитним договором № Z62.00303.004300957 від 06.09.2018 року, суд виходить з наступного. 10 червня 2017 року набув чинності ЗУ «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст ст. 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Положення ч. 1, ч. 2, ч. 5 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними. Відповідно до п. 4 ч. 1ст. 1 ЗУ «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, ЗУ «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі, п. 4 ч. 1 ст.1 та ч. 2 ст.8 ЗУ «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». Відповідно до п. 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (п. 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог ЗУ «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до ч. 1ст. 11 ЗУ «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з ч. 5 ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст.11, ч. 5 ст.12 ЗУ «Про споживче кредитування». Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19, постанові Верховного Суду від 29 листопада 2023 року у справі № 461/2857/20. У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що: «у кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 11 ЗУ «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту є нікчемними відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст.11, ч. 5 ст.12 ЗУ «Про споживче кредитування». Ураховуючи, що відповідно до умов кредитного договору № Z62.00303.004300957 від 06.09.2018 року (п.п.1.10 договору) встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту за послуги з щомісячного надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно, то положення договору та вимоги про стягнення комісії за обслуговування кредиту є нікчемними відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст.11, ч. 5 ст.12 ЗУ «Про споживче кредитування». Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10 січня 2024 року у справі № 727/5461/23. У зв`язку з чим суд приходить до висновку про відмову у задоволення позову в частині стягнення комісії у сумі 58364,30 грн. за кредитним договором № Z62.00303.004300957 від 06.09.2018 року. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволених вимог, а тому оскільки позов задоволено на 80,32 %, судовий збір слід стягнути в розмірі 3573,24 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 16867,20 грн. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial