Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-23 00:00:00

Позивачі звернулися до Оболонського районного суду м. Києва з зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачі є співвласниками квартири [ADDRESS] . 11.06.1996 між Київським міським відділенням Фонду соціального захисту інвалідів та ТОВ «СІГМА» укладено Договір № 312 про надання позики на створення робочих місць для інвалідів. 15.01.1998 між Київським міським відділенням Фонду України соціального захисту інвалідів та ТОВ «СІГМА» укладено Додаткову угоду до Договору № 312 про надання позики на створення робочих місць для інвалідів від 11.06.1996. Для забезпечення виконання зобов`язань, передбачених додатковою угодою, між Київським міським відділенням Фонду соціального захисту інвалідів, ЗАТ «Видавничий дім «АВАНПОСТ», [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] укладено Договір про заставу, зокрема, нерухомості - квартири [ADDRESS] . 16.01.1998 нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори Межинською Н.В. накладено заборону на відчуження вказаної квартири. Вказане обтяження зарестроване в Державному реєстрі речових прав на майно та їх обтяжень за № 49681405 реєсратором - державним нотаріусом Одинадцятої київської державної нотаріальної контори Ковалевською Н.В. В подальшому заставодавці померли, проте заборона на відчуження квартири нерухомого майна скасована не була, у зв`язку з чим 03.06.2024 позивачі звернулися до відповідача з заявою про вжиття заходів щодо припинення обтяження, однак вказана заява залишена відповідачем без належного реагування. Згідно з відповіддю Київського міського відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю № 1/6-666-05 від 11.06.2024 у відповідача відсутні оригінали Договору № 312 про надання позики на створення робочих місць для інвалідів від 11.06.1996, а також Додаткова угода до нього від 15.01.1998, яка була забезпечена Договором про заставу нерухомості, на підставі якого накладена заборона на відчуження предмету застави - квартири [ADDRESS] ; заборгованість за цими договорами не обліковується у бухгадтерській звітності відповідача. Таким чином, відсутність у відповідача первинних бухгалтерських документів, а також інформації про заборгованість за Договором № 312 про надання позики на створення робочих місць для інвалідів від 11.06.1996, на думку позивачів, свідчить про відсутність такої заборгованості. Обтяження у вигляді заборони на відчуження майна створює перешкоди у реалізації позивачами, як спадкоємцями заставодавців, права власності, внаслідок чого вони позбавлені можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм нерухомим майном на власний розсуд. З урахуванням наведеного позивачі змушені звернутися до суду з зазначеним позовом, в якому, просять скасувати заборону відчуження нерухомого майна - квартири [ADDRESS] , накладену 16.01.1998 державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори Межинською Н.В. та зареєстровану в Державному реєстрі речових прав та їх обтяжень за № 49681405, Єдиному реєстрі заборони відчуження об`єктів нерухомого майна за № 1403080 від 22.10.2004. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 21.10.2024 відкрито загальне позовне провадження у справі. Ухвалою суду від 16.12.2024 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. 21.01.2025 до суду надійшли письмові пояснення від представника відповідача, в яких остання зазначила що Київське міське відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю є правонаступником Київського міського відділення Фонду України соціального захисту інвалідів. Разом з тим, у відповідача відсутній примірник Договору № 312 про надання позики на створення робочих місць для інвалідів від 11.06.1996, до якого була укладена додаткова угода, виконання якої було забезпечено договором застави, на підставі якого державним нотаріусом накладено заборону на відчуження квартири [ADDRESS] . Відповідачем допускається, те, що договір про надання позики укладався безпосередньо Фондом соціального захисту інвалідів. Доказів виконання вказаного договору позивачами не надано. Представник позивачів надала заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивачів, позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Представник відповідача у своїх письмових поясненнях просила здійснювати розгляд справи за її відсутності, врахувавши обставини, викладені у письмових поясненнях. Представник третьої особи - Першої київської державної нотаріальної контори у судове не з`явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що позивачі є співвласниками квартири [ADDRESS] , що підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 390643894 від 13.08.2024, № 390645000 від 13.08.2024 та № 390645 від 13.08.2024. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 380870259 від 30.05.2024 у реєстрі наявне обтяження у вигляді заборони відчуження нерухомого майна - квартири [ADDRESS] , накладене на підставі Договору застави від 15.01.1998, зареєстрованого в реєстрі № 1-348. 15.01.1998 між Київським міським відділенням Фонду соціального захисту інвалідів (Заставодержатель), в особі керуючого Шаповалова Олександра Анатолійовича, з однієї сторони, та ЗАТ «Видавничий дім «АВАНПОСТ», в особі директора Бойкова Володимира Івановича, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які виступають майновими поручителями ТОВ «СІГМА» (Заставодавці), з другої сторони, укладено Договір про заставу нерухомості від 16.01.1998, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Смекаліною Л.Т. та зареєстрованого в реєстрі № 1-348. Відповідно до п. 2.1. вказаного Договору підставою виникнення зобов`язання забезпеченого заставою за даним договором є Додаткова угода від 15.01.1998 до Договору № 312 про надання позики на створення робочих місць для інвалідів від 11.06.1996, укладеного між Київським міським відділенням Фонду України соціального захисту інвалідів та ТОВ «СІГМА». Таким чином, міркування представника відповідача, виклалені у письмових поясненнях, про те, що як передбачене типовою формою такого договору, договір позики укладався не Київським міським відділенням Фонду соціального захисту інвалідів, правонаступником якого є відповідач - Київське міське відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю, а безпосередньо самим Фондом соціального захисту інвалідів, спростовуються матеріалами справи. Згідно з договором про заставу нерухомості від 15.01.1998 предметом застави є, зокрема, нерухоме майно - належна майновим поручителям [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] квартира [ADDRESS] (п.3.1 Договору). 16.01.1998 державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори Межинською Н.В. накладено заборону на відчуження квартири [ADDRESS] , яка зареєстрована в реєстрі за № 3-86. Обтяження зареєстроване в Держаному реєстрі речових прав на майно та їх обтяжень за № 49681405 (єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 1403080 від 22.10.2004). [PERSON] , майновий поручитель за договором застави, помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 02.08.2006, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 07. [INFO] помер [PERSON] , майновий поручитель за договором застави, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 05.04.2022, виданого Оболонським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), актовий запис № 399. [INFO] помер [PERSON] , майновий поручитель за договором застави, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 05.09.2023, виданого Оболонським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), актовий запис № 699. 03.06.2024 позивачі через свого представника звернулись до Київського міського відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю, який є правонаступником Київського міського відділення Фонду України соціального захисту інвалідів (заставодержатедя) з заявою № 1/5-623 про вжиття заходів щодо державної реєстрації припинення обтяження - застави об`єкта нерухомого майна - квартири [ADDRESS] , (номер запису про обтяження в Держаному реєстрі речових прав на майно та їх обтяжень за № 49681405; Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 1403080 від 22.10.2004). Листом Київського міського відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю № 1/6-666-05 від 11.06.2024 позивачів повідомлено про відсутність у відповідача оригіналів Договору № 312 про надання позики на створення робочих місць для інвалідів від 11.06.1996 та Додаткової угоди від 15.01.1998 до нього, Договору застави нерухомості від 15.01.1998. у зв`язку з чим запропоновано звернутися до Архіву міста Києва. Також у листі зазначено, що заборгованість за договором позики не обліковується в бухгалтерській звітності установи, запропоновано звернутися до Державного архіву м. Києва. Відповідно до листа Державного архіву м. Києва за вих. № 068/05-12/1315 від 02.07.2024 документи Фонду України соціального захисту інвалідів, його Київського міського відділення, а також ТОВ «Сігма» на зберігання до Державного архіву м. Києва не надходили. Договори та правочини є підставою виникнення таких прав та обов`язків (п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України). Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України). Зобов`язання виникають, зокрема, і з підстави укладення договорів та правочинів (частина 2 статті 109 ЦК). Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Аналогічні положення містились у ЦК Української РСР, який діяв під час укладання договору застави, та статтею 178 якого було передбачено, що виконання зобов`язань може забезпечуватися згідно з законом або договором неустойкою (штрафом, пенею), заставою і поручительством. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про заставу» застава - це спосіб забезпечення зобов`язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання або в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Відповідно до частин 1, 2 ст. 593 ЦК України право застави припиняється у разі: 1) припинення зобов`язання, забезпеченого заставою; 2) втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави; 3) реалізації предмета застави; 4) набуття заставодержателем права власності на предмет застави. Право застави припиняється також в інших випадках, встановлених законом. У разі припинення права застави на нерухоме майно до державного реєстру вносяться відповідні дані. Відповідно до ст. 73 Закону України «Про нотаріат» нотаріус накладає заборону відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), об`єктів незавершеного будівництва, майбутніх об`єктів нерухомості, права на які підлягають державній реєстрації, частки у праві власності на таке майно у випадках, встановлених законодавством. За приписами ст. 74 Закону України «Про нотаріат» нотаріус знімає заборону відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), об`єктів незавершеного будівництва, майбутніх об`єктів нерухомості, права на які підлягають державній реєстрації, частки у праві власності на таке майно у зв`язку, зокрема, із: повідомленням кредитора (позикодавця) про погашення позики (кредиту); припиненням, розірванням іпотечного договору, договору застави, ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору, іншого договору, на підставі якого було накладено заборону відчуження; спливом строку, на який накладено заборону відчуження; рішенням суду; в інших випадках, встановлених законодавством. Згідно зі ст.ст. 76, 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Як встановлено судом, обтяження у вигляді заборони відчуження майна - квартири [ADDRESS] , накладене на підставі Договору застави від 15.01.1998, зареєстрованого в реєстрі № 1-348, існує станом на день звернення позивачів з вказаним позовом. Разом з тим, станом на час розгляду даної справи докази наявності заборгованості за договором позики, на виконання якого укладений договір застави, судових спорів або відкритих виконавчих проваджень, як щодо майнових поручителів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , так і до їхніх спадкоємців, якими є позивачі у справі, пов`язаних з виконанням Договору про надання позики на створення робочих місць для інвалідів № 312 від 11.06.1996, укладеного між Київським міським відділенням Фонду України соціального захисту інвалідів та ТОВ «СІГМА», або Додаткової угоди до нього від 15.01.1998, забезпеченої Договором про заставу нерухомості, у матеріалах справи відсутні. Доказів звернення кредитора за договором позики та заставодавця за договором застави Київського міського відділення Фонду України соціального захисту інвалідів або його правонаступника - Київського міського відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю, до майнових поручителів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] або до їхніх спадкоємців у строки, встановлені ч. 2 ст. 1281 ЦК України, відповідачем не надано, а обгрунтування, наведені у письмових поясненнях як на достатню підставу для продовження існування обтяження у вигляді заборони відчуження нерухомого майна, грунтуються на припущеннях та частково спростовані матеріалами справи. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності в Україні повинно спиратися на певний титул (правовстановлюючий документ), для того, щоб бути доведеним перед іншими особами. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частиною першою статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Нормою ч. 1 ст. 321 ЦК України гарантовано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України закріплено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, реєстрація у Єдиному Реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомостей про обтяження належного позивачам нерухомого майна, порушує право власності позивачів, а тому її право підлягає судовому захисту у спосіб, визначений законом. Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19)). Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем, і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року у справі № 582/18/21 (провадження № 61-20968 сво 21)). Таким чином, судом встановлено, що обтяження у вигляді заборони відчуження нерухомого майна - квартири [ADDRESS] , накладене на підставі Договору застави від 15.01.1998, зареєстрованого в реєстрі № 1-348, порушує права позивачів як співвласників квартири, оскільки перешкоджає останнім розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, матеріалами справи не доведена необхідність у подальшому застосуванні вказаного обтяження, позивачі позбавлені можливості захистити свої права у інший спосіб, зокрема, внаслідок відсутності у відповідача договорів, на підстави яких накладено вказане обтяження. З урахуванням викладеного, оскільки позивачі позбавлені можливості захистити свої права у інший спосіб, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги та скасувати заборону відчуження нерухомого майна - квартири [ADDRESS] , накладену 16.01.1998 державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори Межинською Н.В. та зареєстровану в Державному реєстрі речових прав за № 49681405 державним нотаріусом Одинадцятої київської державної нотаріальної контори Ковалевською Наталією Василівною 22.10.2004 (номер обтяження у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна - 1403080 від 22.10.2004). Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачів підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved