Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-21 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Позивач просить суд визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] право на завершення приватизації та отримання правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Матір за життя не завершила процес її приватизації, а відтак позивач також не може її успадкувати, хоч іншу спадщину прийняв вчасно та отримав свідоцтва про право на спадщину, тому змушений звернутися до суду з позовом. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 19.11.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Позивач згідно позовної заяви просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та Тараканівська сільська рада позовні вимоги підтримують і просять справу розглянути у їх відсутність. Згідно ч.3 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України суд ухвалює рішення про задоволення позову у випадку визнання позову відповідачем і якщо таке визнання прийняте судом. Таким чином, рішення ухвалюється в підготовчому судовому засіданні. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. [PERSON] народився [INFO] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] його матір`ю значиться « [PERSON] » (а.с.7). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] (а.с.6). Позивач , як спадкоємець за законом вчасно прийняв спадщину після смерті матері. Приватним нотаріусом Дубенського районного нотаріального округу Альошиною А.О. 27.07.2024 йому були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки: площею 1,0237 га (кадастровий номер 5621685200:10:001:0037) та площею 1,3195 га (кадастровий номер 5621685200:09:018:0031) на підставі яких [PERSON] зареєстровано право власності на дане нерухоме майно, що підтверджується Витягами з державного реєстру речових прав №388583745 та №388585100 (а.с.8-11) Відповідно Архівного Витягу з протоколу №3 третьої сесії двадцять другого скликання Плосківської сільської Ради народних депутатів Дубенського району Рівненської області від 04 квітня 1995 року [PERSON] була безоплатно передана у приватну власність земельна ділянка площею 1,00 га для ведення особистого підсобного господарства (а.с.12). Приватним нотаріусом Дубенського районного нотаріального округу Альошиною А.О позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме на земельну ділянку площею 1,00 га у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності померлої на вказане нерухоме майно (а.с.13). Згідно наданої приватним нотаріусом Дубенського районного нотаріального округу Рівненської області Альошиною А.О. спадкової справи №13/2023 заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , вбачається, що спадкоємцями майна померлої є її сини [PERSON] та [PERSON] , які і звернулися з заявами задля оформлення спадкових прав та отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, інших спадкоємців немає. Окрім того, з матеріалів спадкової справи вбачається, що спадкоємці [PERSON] та [PERSON] домовилися про поділ спадщини, що підтверджується нотаріально посвідченим Договором про поділ спадщини від 27.07.2024, номер в реєстрі №2925 (а.с.26-118). IV. Норми права, які застосував суд. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно із ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до т..1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 1 ч. 3 ст. 152 ЗК України передбачено, що захист прав на земельні ділянки здійснюється, в тому числі шляхом визнання права. Відповідно до ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Якщо спадкоємець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Мати позивача [PERSON] ще при житті отримала дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку та видачу державного акту на право власності на земельну ділянку, але право власності не зареєструвала. Після її смерті спадщину за законом прийняли позивач та відповідач [PERSON] , які уклали договір про поділ спадщини, інших спадкоємців немає. Відповідач позов визнає, тому позивач, який є спадкоємцем майна покійної матері [PERSON] має право успадкувати належне йому право на завершення процедури приватизації, та зможе реалізувати право на земельну ділянку лише в разі задоволення позову судом.

Outcome: approved