Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до ТОВ «Укр кредит фінанс», третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Міністерства юстиції України Лукеча О.В. та приватний нотаріус Бригіда В.О. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач через додаток дія дізнався, що відносно нього відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису №1889 від 01.06.2021 року виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., стягувачем за яким є ТОВ «Укр кредит фінанс». 01.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Бригіда В.О. вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за №1889, яким визначено суму, що підлягає стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Укр кредит фінанс», невиплачені в строк грошові кошти на підставі кредитного договору №0247-6420 від 28.10.2019 року, укладеного між ТОВ «Укр кредит фінанс» та позивачем. Згідно виконавчого напису, загальна сума, яка підлягає стягненню складає 17950 гривень за період з 11.11.2019 року по 12.05.2021 року. Позивач стверджує, що виконавчий напис №1889 від 01.06.2021 року є таким, що не підлягає виконанню з огляду на те, що на адресу реєстрації позивача жодного письмового повідомлення від відповідача не надходило. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача ТОВ «Укр кредит фінанс» в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Третя особа приватний виконавець Лукаче О.В. в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Третя особа приватний нотаріус Бригіда В.О. в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідив. Вивчивши позовну заяву та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. був вчинений виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за №1889 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Укр кредит фінанс» заборгованість за кредитним договором №0247-6420 від 28.10.2019 року у розмірі 17600 гривень. Відповідно до кредитного договору №0247-6420 від 28.10.2019 року ТОВ «Укр кредит фінанс» надало [PERSON] кредит у розмірі 10000 гривень, строком на 14 днів. Постановою про відкриття виконавчого провадження №66802246 від 14.09.2021 року приватним виконавцем Лукеча О.В. відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису №1889 виданого 01.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. При цьому\~ст. 50 Закону України «Про нотаріат»\~передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 ЗУ «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліку документів за якими стягнення проводиться у безспірному порядку. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей\~15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 ЗУ «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87, 88 ЗУ «Про нотаріат»\~у такому спорі необхідно перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Позивачка стверджує, що вимоги про повне погашення заборгованості він не отримував. Водночас представник відповідача відзив на позов не подав, та не спростував належними та допустимими доказами твердження позивача. Згідно з п. 3.2. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року\~в редакції, чинній на час вчинення виконавчого напису, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до п. 1-1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, нотаріусу, окрім іншого, повинні бути надані оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання. Також з матеріалів справи вбачається, що представником відповідача не надано суду доказів того, що при вчиненні напису, нотаріус отримував від заявника первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), а тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед відповідачем, який зазначений у написі, є безспірними. Крім цього, представник відповідача не надав суду належних та допустимих доказів про отримання позивачем [PERSON] вимоги про повне погашення заборгованості та повідомлення про зміну кредитора. Враховуючи викладене, оскільки оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням діючого законодавства, суд вважає за необхідне, задовольняючи позов, визнати даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved