Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 18.10.1986р. між ними було зареєстровано шлюб. Від спільного проживання в шлюбі сторони мають повнолітніх дітей. Причиною їхнього розлучення являється те, що протягом останнього часу стосунки розладилися через різні погляди на життя, цінності, ведення спільного господарства і побуту. Кожен з подружжя тривалий час проживають окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я, а шлюб розпався та має лише формальний характер, тому виникла необхідність у розірванні даного шлюбу. З огляду на вказані обставини позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою та просив розірвати шлюб між ним та відповідачем. Справу розглядати в порядку спрощеного провадження без його виклику. У судове засідання позивач не з`явився. У судове засідання відповідач не з`явилася, але подала до суду заяву, і якій визнає позовні вимоги та просить їх задовольнити. Розгляд справи проводити без її участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом установлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 18.10.1986р. у Бузівській сільській раді Жашківського району Черкаської області, актовий запис №25, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 18.10.1986р. (а.с.5). За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Зі змісту позовних вимог вбачається, що позивач зазначив, що збереження сім`ї неможливе і дане суперечить його інтересам, примирення не можливе. Спільного господарства сторони не ведуть. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі викладеного, враховуючи позицію позивача щодо розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить їх інтересам. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу, що визначено ч. 2 ст. 114 СК України. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі ст. ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112 - 115 СК України та

Outcome: approved