Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-23 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] через свого представника, адвоката Ломагу Антона Альбертовича, звернулись до Запорізького районного суду Запорізької області із заявою про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території та просять встановити факт народження [PERSON] , народженого [INFO] у м. Сімферополь Автономної Республіки Крим, Україна, мати - [PERSON] , батько - [PERSON] . В обґрунтування заяви [PERSON] та [PERSON] зазначають, що зареєстровані та проживають на тимчасово окупованій території України - в Автономній Республіці Крим. 05.09.2015 на тимчасово окупованій території України - в Автономній Республіці Крим, між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, про що установою окупаційної влади заявникам видано свідоцтво про шлюб, в якому зазначено, що після укладення шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище « [PERSON] ». 06.12.2024 у медичному закладі м. Сімферополь Автономної Республіки Крим [PERSON] народила дитину чоловічої статі - [PERSON] . У зв`язку з тим, що медичний документ про народження зразка Російської Федерації є недійсним, а довідка про народження дитини видана компетентною установою України відсутня, заявники позбавлені можливості отримати свідоцтво про народження на території України у позасудовому порядку. На даний час заявники не мають можливості вивезти дитину на не окуповану територію, де у подальшому оформити закордонний паспорт, підтвердити громадянство дитини та реалізувати у подальшому дитиною всі її права та свободи. Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи учасники справи до суду не з`явились. У заяві від 23.01.2025 представник заявників, адвокат Ломага А.А., просив розглянути справу без участі заявників та їх представника. Представник Запорізького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) до суду не з`явився, заперечень з приводу заяви не висловив. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. За приписами ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. За змістом ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно приписів ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами території України незалежно від місця проживання заявника. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ч. 3 ст. 317 ЦПК України у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Згідно ч. 1 ст. 318 ЦПК України в заяві про встановлення факту народження має бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. Як визначено Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затв. наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000, підставами для проведення державної реєстрації народження є один із документів: а) медичний висновок про народження, сформований в Реєстрі медичних висновків електронної системи охорони здоров`я відповідно до Порядку формування та видачі медичних висновків про народження в Реєстрі-медичних висновків електронної системи охорони здоров`я, затв. наказом Міністерства охорони здоров`я України від 18.09.2020 № 2136, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 30.09.2020 за № 953/35236. б) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; в) медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; г) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть (форма № 106-2/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; ґ) медичний документ, виданий компетентним суб`єктом іншої держави, що підтверджує факт народження, належним чином легалізований, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження такою жінкою. Крім того, за приписами ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Згідно приписів ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підстав свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Відповідно до ст. 133 СК України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території, заявники зазначають, що на час народження дитини вони перебували шлюбі, зареєстрованому на тимчасово окупованій території. Матеріали справи містять копію свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 05.09.2018, виданого на тимчасово окупованій території так званим Відділом реєстрації шлюбу м. Сімферополя Департаменту записів актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим, за змістом якого 05.09.2018 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. Після укладення шлюбу жінці присвоєно прізвище « [PERSON] ». Статтею 7 Закону України «Про громадянство України» передбачено, що особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Матеріали справи містять копії паспортів громадян України - [PERSON] , [INFO] , виданого 22.06.2010 Ленінським РВ УМВС України в АР Крим та [PERSON] , [INFO] , виданого 05.07.2012 Ленінським РВ ГУМВС України в АР Крим. При перевірці паспортів заявників з використанням сервісу Державної міграційної служби України «Перевірка недійсних документів» встановлено, що паспорти громадян України [PERSON] та [PERSON] є недійсними. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 24.04.2024 у справі № 761/13911/23, провадження № 61-508св24 дійшов наступних правових висновків. Відповідно до ч. 4, 6 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Україна зобов`язується підтримувати і забезпечувати економічні, фінансові, політичні, соціальні, інформаційні, культурні та інші зв`язки з громадянами України, які проживають на тимчасово окупованій території, сприяти їх залученню до процесів утвердження української національної та громадянської ідентичності. Примусове автоматичне набуття громадянами України, які проживають на тимчасово окупованій території, громадянства Російської Федерації не визнається Україною та не є підставою для втрати громадянства України. У статті 2 Закону України «Про громадянство України» зазначено, що якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України. Із урахуванням зазначеного, за відсутності відомостей про припинення громадянства України, суд доходить висновку, що заявники [PERSON] та [PERSON] є громадянами України. Матеріали справи містять копію свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданого 11.12.2024 на тимчасово окупованій території так званим Відділом реєстрації народження міста Сімферополя Департаменту записів актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим. За змістом даного документа батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Як видно з виписного епікризу з медичної карти пацієнта, який отримує медичну допомогу в стаціонарних умовах № 4806/2016р, виданого 12.12.2024 медичною установою підпорядкованою окупаційній владі, у [PERSON] [INFO] об 11 год. 20 хв. народилась дитина чоловічої статі - [PERSON] . Відсутність медичного свідоцтва про народження форми № 103/о, а також те, що Автономна Республіка Крим є тимчасово окупованою територією України, що перешкоджає проведенню державної реєстрації народження дитини. Заявниками визначено ім`я сина - « [PERSON] ». На підставі ч. 1 ст. 147 СК України по батькові дитини є « [PERSON] ». На підставі ч. 1 ст. 145 СК України прізвище дитини визначено за їхньою згодою за прізвищем батька - « [PERSON] ». З огляду на вищевикладене та оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити, встановивши факт народження дитини, що в подальшому буде підставою для державної реєстрації народження дитини.

Outcome: approved