Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-28 00:00:00

Заявник звернувся до Козелецького районного суду Чернігівської області із заявою, в якій просить встановити факт спільного проживання як одна сім?я [PERSON] , 1950 року народження, село Червона Слобода, Макарівського р-ну, Київської обл., та [PERSON] , 1928 року народження, село Олександрівка, Миронівського району, Київської області в період з 1960 року по 1968 рік та з 2005 року по [INFO] день смерті [PERSON] . В обґрунтування вказаних вимог заявник повідомляє, що з 2006 року по 2017 рік проживав з матір`ю. Після смерті матері при зверненні до нотаріальної контори у заявника виникли труднощі в зв`язку з тим, що у його свідоцтві про народження ім`я матері записано як [PERSON] , а в свідоцтві про смерть як [PERSON] . В зв`язку з цим він не може прийняти спадщину за заповітом. В судовому засіданні заявник наполягав на задоволенні заяви. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, подавши заяву про розгляд справи за відсутності представника. Суд, вивчивши матеріали заяви, вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що в свідоцтві про народження заявника [PERSON] , [INFO] , в графі «мати» вказана [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть [INFO] померла [PERSON] . 06 лютого 1990 року [PERSON] було складено заповіт, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день смерті буде їй належати і на що вона за законом матиме право, заповіла синам [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. Після смерті [PERSON] Козелецькою державною нотаріальною конторою Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції після смерті [PERSON] заведена спадкова справа, з якої вбачається, що: 05 червня 2018 року [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] ; 11 червня 2018 року [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Встановлення факту спільного проживання з померлою [PERSON] має для заявника юридичне значення та необхідне йому для отримання спадщини. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу (ст. 1216, 1217, ч. 1 ст. 1222, ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України). Матеріали справи свідчать про те, що у якості заінтересованої особи до участі у справі залучено лише Козелецьку району державну нотаріальну контору. В той же час, як вбачається з матеріалів спадкової справи, заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] подав і інший спадкоємець за заповітом [PERSON] . З урахуванням того, що суду не надано доказів, що заповіт, який на випадок своєї смерті залишила [PERSON] , визнаний недійсним, беручи до уваги той факт, що інший спадкоємець за заповітом [PERSON] прийняв спадщину і в подальшому не відмовився від неї, належною заінтересованою особою в цьому випадку повинен бути [PERSON] . В судовому засіданні 09 грудня 2024 року заявнику було роз`яснено, що належною заінтересованою особою є [PERSON] і роз`яснено право подати суду відповідне клопотання про заміну неналежної заінтересованої особи на належну. З огляду на викладене, судовий розгляд було відкладено до 29 січня 2025 року. В судовому засіданні 29 січня 2025 року заявник повідомив, що не подаватиме клопотання про заміну заінтересованої особи. Відповідно до ч. 1-4 ст. 294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Права заінтересованих осіб знаходяться у юридичному зв`язку із суб`єктивними правами заявників і зумовлюються встановленням юридичного факту. Інтереси заінтересованих осіб можуть суперечити інтересам заявника. Отже, притягнення (вступ) цих заінтересованих осіб має важливе практичне значення, оскільки вони мають можливість у процесі розгляду справи про встановлення юридичного факту заявити про порушення чи оспорювання їхніх суб`єктивних прав. Заінтересовані особи беруть участь у справах окремого провадження з метою захисту своїх інтересів або інтересів держави. Але на відміну від заявника ці особи самі не звертаються до суду із заявою, а вступають у вже розпочатий процес з власної ініціативи або притягуються до участі у справі судом. Нормами процесуального законодавства не передбачено права суду за власною ініціативою залучати до участі у справі заінтересованих осіб. Вказана позиція викладена в постанові Верховного Суду від 07 квітня 2020 року в справі № 638/4/19. Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у справах про спадкування нотаріуси не є заінтересованими особами і не повинні залучатися до участі у справі. Згідно п.24 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування", при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами (зацікавленими особами) є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. З урахуванням обставин справи, суд дійшов висновку що нотаріус не є належною заінтересованою особою у справі, проте, оскільки заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] подав [PERSON] , заінтересованою особою у справі має бути саме вказана особа. Таким чином, звертаючись до суду з вказаною заявою, [PERSON] неправильно визначився з учасниками справи, а саме заінтересованою особою. Подання заяви до неналежної заінтересованої особи не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежної заінтересованої особи здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в заяві до неналежної заінтересованої особи та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належної заінтересованої особи. Тобто, визначення заінтересованої особи, предмета та підстав заяви є правом заявника. Натомість, встановлення неналежної заінтересованої особи й обґрунтованості заяви - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. Тобто, пред`явлення заяви до неналежної заінтересованої особи є самостійною підставою для відмови в її задоволенні. Разом з тим, [PERSON] не позбавлений можливості повторно звернутися з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення проживання однією сім`єю, вказавши при цьому усіх заінтересованих осіб.

Outcome: dismissed