Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-27 00:00:00

Адвокат Дідик Ігор Миколайович в інтересах [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовною заявою до Київської міської ради, Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації, третя особа Споживче товариство-колектив індивідуальних забудовників «Метролог» про визнання права власності на самочинно збудоване майно на земельній ділянці. В обґрунтування позовних вимог (з урахуванням уточненої позовної заяви від 17.09.2024) зазначив, що у 1995 позивач був включений до списків на індивідуальну забудову при виконкомі Московського району м. Києва. Наказом начальника Головного управління житлового забезпечення КМДА від 17.12.1996 №15, позивач був включений до членів колективу індивідуальних забудовників малоповерхового і котеджного будівництва «Метролог» на вул. Метрологічній. Розпорядженням КМДА від 20.10.1997 №1668 СТКІЗ «Метролог» була відведена у постійне користування земельна ділянка площею 7,12 га для житлового та культурно побутового будівництва на [ADDRESS] та був виданий державний акт на право постійного користування землею від 03.04.1998 року серії I-КВ №005433. Рішенням загальних зборів СТКІЗ «Метролог» від 08.02.1997 як члену СТКІЗ «Метролог» позивачу була виділена земельна ділянка № [NUMBER] ( [NUMBER] ) площею 0,10 га, яка обліковується в інформаційній системі кадастр. У березні 2003 року позивачем був розроблений, виготовлений та затверджений проект будівництва одноквартирного житлового (садибного) будинку по [ADDRESS] . З травня 2003 року по грудень 2005 року тривало будівництво будинку садибного типу по [ADDRESS] на земельній ділянці, яка була виділена позивачу рішенням загальних зборів СТКІЗ «Метролог» від 08.02.1997 як члену СТКІЗ «Метролог». 28.03.2005 Управління державного архітектурно-будівельного контролю винесло постанову № 224-56 про накладення штрафу на позивача за самовільне будівництво приватного житлового будинку на земельній ділянці [ADDRESS] , винесено припис про те, що позивач здійснює будівництво будинку без відповідного дозволу та з пропозицією припинити будівництво до усунення правопорушення. Надалі, позивачем було припинено будівництво та розпочато процес оформлення права власності на будинок, який було зупинено через різке погіршення стану здоров`я. 10.02.2006 КМБТІ м. Києві видав технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] . У листопаді 2006 позивачу був підключений газ, у вересні 2007 року він уклав договір про користування електричною енергією з АК «Київенерго». Під час підготовки відповідних документів для введення будинку позивача в експлуатацію та оформлення права власності на нього було встановлено, що в проекті будівництва одноквартирного житлового (садибного) будинку по [ADDRESS] витримані всі вимоги будівельних норм та правил проектування, що відносяться до компетенцій органів Державного нагляду. Відповідно до технічного обстеження будівельних конструкцій житлового будинку та гаражу по [ADDRESS] виконаного у серпні 2010, технічний стан будівельних конструкцій житлового будинку та гаражу оцінюється як добрий і подальше використання будівлі та споруд за функціональним призначенням можливе. 17.09.2010 Державна санітарно-епідеміологічна служба постановила висновок, в якому було встановлено, що матеріали обстеження та технічний звіт про стан будівельних конструкцій житлового будинку по [ADDRESS] відповідають вимогам санітарного законодавства України. У 2015 році із частини земельних ділянок та доріг загального користування СТКІЗ «Метролог» було утворено одну земельну ділянку площею 1, 8313 га, кадастровий номер 8000000000:79:476:0017. У подальшому цю земельну ділянку відповідно до рішення Київської міської ради від було поділено та утворено нові ділянки, кадастровий номер 8000000000:79:476:0129. 08.01.2024 до ЦНАПу позивачем було подано Декларацію про готовність до експлуатації індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільськогосподарського призначення, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об?єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт. 19.01.2024 на сайті Порталу Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва було зареєстровано результат розгляду Декларації. У статусі документа зазначено: «Повернуто на доопрацювання». У розділі «Підстави відмови у видачі» виконавець вимагає уточнити інформацію, якої позивач не може надати, оскільки необхідні документи на підтвердження такої інформації відсутні. Відтак вказаний статус документа «Повернуто на доопрацювання» фактично вважається відмовою у реєстрації Декларації. Отже, з 2005 року позивачу не вдається ввести в експлуатацію будинок садибного типу та приналежні об`єкти: гараж і споруди, що розташований за адресою [ADDRESS] . Просив визнати за [PERSON] право власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок загальною площею 448,6 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , а також на приналежні об?єкти: гараж і споруди, що самочинно збудовані на земельній ділянці № [NUMBER] ( [NUMBER] ) площею 0,10 га, кадастровий номер земельної ділянки 8000000000:79:476:0129, яка була виділена [PERSON] рішенням загальних зборів СТКІЗ «Метролог» від 08.02.1997 як члену СТКІЗ «Метролог». 26.02.2024 постановлено ухвалу про залишення позовної заяви без руху. 01.05.2024 постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено розгляд цивільної справи в порядку загального позовного провадження. 17.09.2024 постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження у справі. 30.05.2024 до суду від представника Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог. Зазначив, що до початку реалізації права на забудову конкретної земельної ділянки, особа зобов`язана у встановленому порядку набути право власності або користування на цю земельну ділянку. Державною архітектурно-будівельною інспекцією України до Департаменту не передавалися документи, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують готовність до експлуатації закінченого будівництвом об`єкта за адресою: [ADDRESS] . В період з 2003 по 2005 роки позивачем самочинно здійснювалось будівництво будинку садибного типу по [ADDRESS] , без отримання документів, які надають право на виконання будівельних робіт. Матеріали справи також не містять доказів, що позивачу на праві власності або користування, належить земельна ділянка, на якій здійснювалось будівництво без отримання документів, які надають право на виконання будівельних робіт. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки забудовнику власником та користувачем. Також зазначив, що державній реєстрації підлягає право власності тільки на ті об`єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку. Позивач не скористався своїм правом та повторно не звернувся до Департаменту, після усунення недоліків, що стали підставою про прийняття рішення про повернення декларації на доопрацювання. Також ним не оскаржувалося рішення Департаменту про повернення поданої декларації про готовність до експлуатації від 19.01.2024. 14.06.2024 до суду від представника Київської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог. Зазначив, що земельну ділянку площею 31,72 га на [ADDRESS] на підставі розпорядження Київської міської державної адміністрації від 20.10.1997 № 1668 надано у постійне користування Національній академії наук України та споживчому товариству - колективу індивідуальних забудовників «Метролог» для житлового та культурно-побутового будівництва (державний акт на право постійного користування землею від 03.04.1998 № 79-4-0014). Пунктом 10 рішення Київської міської ради від 09.09.1999 № 7/509 скасовано розпорядження Київської міської державної адміністрації від 20.10.1997 № 1668 та зобов`язано споживче товариство - колектив індивідуальних забудовників «Метролог» повернути державний акт на право постійного користування землею від 03.04.1998 № 79-4-0014. Рішення про передачу у приватну власність громадянину [PERSON] земельної ділянки (кадастровий номер 8000000000:79:476:0129) на [ADDRESS] для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд Київська міська рада не приймала. Нерухоме майно, що перебуває у позивача, є самочинним будівництвом, оскільки збудовано на земельній ділянці, яка для вказаної мети (під забудову) не відводилась Обов`язковою умовою для реєстрації права власності на закінчений будівництвом об`єкт є наявність зареєстрованого за особою, якщо подає відповідні документи, речового права на земельну ділянку, на якій розташований такий об`єкт. Водночас, позивачем жодних доказів на підтвердження права користування на земельну ділянку не надано, як і документів, які підтверджують правову природу виникнення закінченого будівництвом об`єкту (дозвільні документи на проведення будівельних робіт). Позивач підтримав позовні вимоги. Зазначив, що на момент початку будівництва, він отримав землю в установленому на той час порядку. Представник позивача підтримав позов. Зазначив, що адресу [ADDRESS], було присвоєно кооперативом. Представник відповідачів заперечувала проти задоволення позовних вимог. Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до листа виконавчого комітету Московської районної ради народних депутатів Відділу обліку та розподілу житлової площі від 30.11.1995 087/20-25Ф [PERSON] включено у списку на індивідуальну забудову при виконкомі московського району. Відповідно до розпорядження Київської міської державної адміністрації від 20.10.1997 №1668 «Про надання Національній академії наук України та Споживчому товариству - колективу індивідуальних забудовників «Метролог» земельних ділянок для житлового та культурного побутового будівництва на [ADDRESS] » затверджено проект відведення земельних ділянок Національній академії наук України та Споживчому товариству-колективу індивідуальних забудовників «Метролог» для житлового та культурно-побутового будівництва на [ADDRESS] та надано Споживчому товариству-колективу індивідуальних забудовників «Метролог» в постійне користування земельну ділянку площею 7, 12 га для житлового та культурно-побутового будівництва на [ADDRESS] . 03.04.1998 колективу індивідуальних забудовників «Метролог», що знаходиться за адресою: м. Київ, пров. Лабораторний, буд. 1 , видано Державний акт на право постійного користування землею площею 7,0203 га. Пунктом 10 рішення Київської міської ради від 09.09.1999 № 7/509 скасовано розпорядження Київської міської державної адміністрації від 20.10.1997 № 1668 та зобов`язано споживче товариство - колектив індивідуальних забудовників «Метролог» повернути державний акт на право постійного користування землею від 03.04.1998 № 79-4-0014. Відповідно до довідки Головного управління житлового забезпечення Державної госпрозрахункової організації «Житло-Інвест» Київської міської державної адміністрації від 06.12.2000 №8/1613 [PERSON] направлено до колективу індивідуальних забудовників для малоповерхового і котеджного будівництва «Метролог» по вул. Метрологічній. У березні 2003 року спілкою архітекторів України КП ТАМ «М. Левандовський» розроблений проект будівництва одноквартирного житлового (садибного) будинку по [ADDRESS] . 22.05.2003 [PERSON] затверджено завдання на проектування житлової садиби. 28.03.2005 Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю складено постанову про накладення штрафу по справі про адміністративне правопорушення на [PERSON] . Відповідно до вищезазначеної постанови [PERSON] здійснив самовільне будівництво приватного житлового будинку на земельній ділянці [ADDRESS] . Відповідно до довідки Споживчого товариства-колективу індивідуальних забудовників «Метролог» від 30.08.2005 [PERSON] є членом СТКІЗ «Метролог» згідно рішення загальних зборів (зборів уповноважених) членів СТКІЗ від 08.02.1997, а також є власником будинку [ADDRESS] . 10.02.2006 КМБТІ та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна видало технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] . 04.10.2006 Голосіївська районна у м. Києві державна адміністрація погодила [PERSON] підключення будинку [ADDRESS] до газопостачання. 01.08.2007 між [PERSON] та Акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго» укладено договір №04003909711 про користування електричною енергією. 26.08.2010 ТОВ «Подільський будівельний інжиніринг» провів технічне обстеження будівельних конструкцій житлового будинку та гаражу, розташованих по [ADDRESS] . 17.09.2010 Державна санітарно-епідеміологічна служба постановила висновок, в якому було встановлено, що матеріали обстеження та технічний звіт про стан будівельних конструкцій житлового будинку по [ADDRESS] відповідають вимогам санітарного законодавства України. Відповідно до заяви Голови правління Споживчого товариства-колективу індивідуальних забудовників «Метролог» Компанця А.Г. від 29.08.2012, посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрована в реєстрі за №953, останній просив виконуючого обов`язки Київського міського голови передати [PERSON] у приватну власність земельну ділянку для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового будинку, господарської будівлі і споруди по [ADDRESS] , код ділянки № [NUMBER] ) площею 0, 10 га та припинення права користування даною ділянкою Споживчим товариством - колективом індивідуальних забудовників «Метролог», а також внесення відповідних змін в державний акт на право постійного користування землею від 03.04.1998 №79-4-00014. Відповідно до відповіді виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської держаної адміністрації) від 22.12.2015 №006-2676 до Департаменту земельних ресурсів не надходила погоджена згідно з чинним земельним законодавством документація із землеустрою для підготовки відповідного проекті рішення Київської міської ради. Відповідно до рішення Київської міської ради від 05.03.2015 №260/1125 «Про поділ земельної ділянки споживчого товариства-колективу індивідуальних забудовників «Метролог» на [ADDRESS] , припинення права постійного користування земельною ділянкою та передачу громадянам, членам споживчого товариства - колективу індивідуальних забудовників «Метролог», у приватну власність земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на [ADDRESS] та на [ADDRESS] » Київська міська рада погодила поділ земельної ділянки комунальної власності територіальної громади міста Києва (кадастровий номер 8000000000:79:476:0002) на [ADDRESS] , яка перебуває в постійному користуванні споживчого товариства - колективу індивідуальних забудовників «Метролог» на підставі державного акта на постійне користування землею від 03.04.1998 №79-4-00014, сформовані в межах категорії земель житлової та громадської забудови: земельну ділянку площею 0,1000 га (кадастровий номер 8000000000:79:476:0001) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 0,1000 га (кадастровий номер 8000000000:79:476:0004) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 0,1000 га (кадастровий номер 8000000000:79:476:(0006) для будівництва та обслуговування житлового Голосіївському районі м. Києва; 8000000000:79:476:00007) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на [ADDRESS] ; 8000000000:79:476:00017) для будівництва, експлуатації та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд на [ADDRESS] . Припинено споживчому товариству - колективу індивідуальних забудовників «Метролог» право постійного користування земельною ділянкою (кадастровий номер 8000000000:79:476:0002) для житлового та культурно-побутового будівництва на [ADDRESS] , право постійного користування якою посвідчено державним актом на постійне користування землею від 03.04.1998 № 79-4-00014. Земельні ділянки комунальної власності територіальної громади міста Києва на [ADDRESS] площею 0,1000 га (кадастровий номер 8000000000:79:476:0006), площею 0,0998 га (кадастровий номер 8000000000:79:476:0007) та площею 1,8313 га (кадастровий номер 8000000000:79:476:0017) віднести до земель запасу житлової та громадської забудови. Відповідно до рішення Київської міської ради «Про надання згоди на поділ земельної ділянки на [ADDRESS] » від 23.02.2017 №1027/2031 надано згоду на поділ земельної ділянки комунальної власності площею 1, 8313 га (кадастровий номер 8000000000:79:476:0017) на [ADDRESS] , яка перебуває у власності територіальної громади міста Києва, згідно з витягом з державного реєстру речових право на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.12.2013 №15701085. Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 25.02.2020 земельна ділянка, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 8000000000:79:476:0129, форма власності Комунальна власність, категорія земель - землі для житлової та громадської забудови. Відповідно до витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, житловий будинок садибного типу, дата початку будівництва 2003 рік, дата завершення будівництва 25.12.2005, нежитлова площа 331,1 кв.м., площа забудови 203 кв.м., загальна площа будівлі 448, 6 кв.м., загальна площа приміщень 448, 6 кв.м., житлова площа приміщень 117, 5 кв.м. 24.05.2022 КП КМР «КМ БТІ» видало [PERSON] технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та споруда, виготовлений станом на 22.07.2020, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 07.07.2022 [PERSON] звернувся до Київської міської ради з заявою про передачу йому у приватну власність земельної ділянки для експлуатації та обслуговування житлового будинку, господарської будівлі та споруди по [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 8000000000:79:476:0129 площею 0, 10 га. 08.01.2024 [PERSON] звернувся до ЦНАПу за реєстрацією декларації про готовність до експлуатації індивідуальних (садибних) житлових будинків, однак 19.01.2024 отримав рішення повернення декларації на доопрацювання, оскільки є необхідність уточнити та зазначити додаткову інформацію, а саме відомості щодо найменування органу, якому надсилається декларація, контактної декларації про замовника, назви об`єкта будівництва, виду будівництва та його місця розташування, найменування юридичної особи у пункті «Відомості про технічну інвентаризацію», у пункті декларації «Контактна інформація про організацію, що здійснила технічну інвентаризацію», особи, яка здійснювала технічну інвентаризацію, кваліфікаційного сертифікату, номеру технічного паспорту та його дату видачі, конструктивних елементів об`єкта будівництва, які узгоджуватимуться з інформацією технічної інвентаризації, техніко-економічних показників об`єкта будівництва, які узгоджуватимуться з інформацією технічної інвентаризації, загальної площі приміщення, також актуалізувати дані технічного паспорта та вказати дату закінчення будівництва. В матеріалах справи відсутні відомості щодо присвоєння Голосіївською районною в м. Києві державною адміністрацією поштової адреси: [ADDRESS] . Також відсутні відомості про те, що позивач в установленому законом порядку отримав у власність чи користування земельну ділянку, на якій він здійснив будівництво будинку. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За частиною першою статті 16 ЦК України, частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Постановою Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2020 р. № 1340 утворено Державну інспекцію архітектури та містобудування України як центральний орган виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку громад та територій і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду. Відповідно до п. 15-3 Положення про Державну інспекцію архітектури та містобудування України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2020 р. № 1340, Державна інспекція архітектури та містобудування України приймає в установленому порядку в експлуатацію закінчені будівництвом об`єкти (видає сертифікати про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта або відмовляє в їх видачі, реєструє декларації про готовність об`єкта до експлуатації, внесення змін до них, а також повертає такі декларації та скасовує їх реєстрацію. Відповідно до статті 392 ЦК України власник може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документів, який засвідчує його право власності. Згідно зі статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 331 ЦК України встановлено, що право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У частині четвертій статті 373 ЦК України зазначено, що власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Нормативно регламентованим є право власника на забудову земельної ділянки, яке здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням (частина третя статті 375 ЦК України). Відповідно до змісту частини четвертої статті 375 ЦК України у разі, коли власник здійснює на його земельній ділянці самочинну забудову, її правові наслідки встановлюються статтею 376 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. У силу спеціального застереження, наведеного в частині другій статті 376 ЦК України, особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. У пункті 45 постанови від 23 червня 2020 року у справі 680/214/16-ц Велика Палата Верховного Суду звертала увагу, що особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14 вересня 2021 року у справі №359/5719/17 зазначила, що особа не набуває права власності на об`єкт самочинного будівництва (пункт 148). Разом з цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК України), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це право не порушує права інших осіб (частина п`ята статті 376 ЦК України). Вирішуючи справу за позовом власника (землекористувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов`язані встановити усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушення будівельних норм та істотних правил. Відповідно до п. а - в, д ст. 9 Земельного кодексу України (в редакції, що діяла станом на момент початку позивачем будівництва) до повноважень Київської і Севастопольської міських рад у галузі земельних відносин на їх території належить: а) розпорядження землями територіальної громади міста; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; припинення права користування земельними ділянками у випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 92 Земельного кодексу України (в редакції, що діяла станом на момент початку позивачем будівництва) право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають лише підприємства, установи та організації, що належать до державної або комунальної власності. Відповідно до ст. 116 Земельного кодексу України (в редакції, що діяла станом на момент початку позивачем будівництва) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Відповідно до ст. 123 Земельного кодексу України (в редакції, що діяла станом на момент початку позивачем будівництва) надання земельних ділянок юридичним особам у постійне користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування за проектами відведення цих ділянок. Умови і строки розроблення проектів відведення земельних ділянок визначаються договором, укладеним замовником з виконавцем цих робіт. Юридична особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у постійне користування із земель державної або комунальної власності, звертається з відповідним клопотанням до районної, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій або сільської, селищної, міської ради. Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України (в редакції, що діяла станом на момент початку позивачем будівництва) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється. Відповідно до статті 8 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» планування та забудова земельних ділянок здійснюється їх власниками чи користувачами в установленому законодавством порядку. При вирішенні позову про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно суд має виходити з того, що право на виконання будівельних робіт виникає у забудовника лише за наявності документів, які надають право виконувати будівельні роботи та передбачених статтями 27, 29-31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а також у передбачених законом випадках отримання дозволу на виконання будівельних робіт (статті 34, 37 цього Закону). Частиною другою статті 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено заборону на виконання будівельних робіт без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт. Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів належить до одного з етапів проектування та будівництва об`єктів, що здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок (пункт 5 частина п`ята стаття 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»). Частиною восьмою статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівельної діяльності» передбачено, що експлуатація закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих в експлуатацію забороняється. Аналогічна норма закріплена пунктом 12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 червня 2011 року № 461. Отже, відсутність дозволу на будівництво (повідомлення про початок виконання будівельних робіт), проєкта (будівельного паспорта) або порушення умов, передбачених у цих документах, тягне визнання такого будівництва самочинним відповідно до частини першої статті 376 ЦК України. Аналогічна норма закріплена пунктом 12 Порядку № 461 затвердженого постановою Кабінету Міністрів «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» від 13.04.2011 №461. Відповідно до статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівельної діяльності», пункту 3 Порядку № 461 прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви. Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, а також комплексів (будов), до складу яких входять об`єкти з різними класами наслідків (відповідальності), здійснюється на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації шляхом видачі відповідними органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката. Системний аналіз норм матеріального права вказує на те, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки забудовнику власником та користувачем. Ця умова є необхідною для визнання права власності на самочинно збудований об`єкт нерухомості за такою особою на підставі рішення суду. Позивач при будівництві спірного майна не отримав відповідного права на виконання будівельних робіт, що є порушенням ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Також, вказані будівельні роботи проводились без належно затвердженої та погодженої проектної документації, розробленої у відповідності до містобудівної документації та вихідних даних, що є порушенням ст. ст. 9, 27 Закону України «Про архітектурну діяльність», ст. ст. 26, 31 Закону України «Про регулювання містобудівної документації». Судом встановлено, що за результатами розгляду поданої 08.01.2024 [PERSON] декларації про готовність об`єкта до експлуатації за адресою: за адресою [ADDRESS] , її було повернуто на доопрацювання у зв`язку із тим, що необхідно у декларації про готовність об`єкта до експлуатації уточнити відомості щодо найменування органу, якому надсилається декларація, контактної декларації про замовника, назви об`єкта будівництва, виду будівництва та його місця розташування, найменування юридичної особи у пункті «Відомості про технічну інвентаризацію», у пункті декларації «Контактна інформація про організацію, що здійснила технічну інвентаризацію», особи, яка здійснювала технічну інвентаризацію, кваліфікаційного сертифікату, номеру технічного паспорту та його дату видачі, конструктивних елементів об`єкта будівництва, які узгоджуватимуться з інформацією технічної інвентаризації, техніко-економічних показників об`єкта будівництва, які узгоджуватимуться з інформацією технічної інвентаризації, загальної площі приміщення, також актуалізувати дані технічного паспорта та вказати дату закінчення будівництва. Відповідно до 19-21 Порядку №461 у разі подання чи оформлення декларації з порушенням установлених вимог орган державного архітектурно-будівельного контролю повертає її замовнику (його уповноваженій особі) у спосіб, відповідно до якого були подані документи, з письмовим обґрунтуванням причин повернення у строк, передбачений для її реєстрації. Після усунення недоліків, що спричинили повернення декларації, замовник (уповноважена ним особа) може повторно звернутися до органу державного архітектурно-будівельного контролю для реєстрації декларації. Рішення про реєстрацію або повернення декларації може бути розглянуто у порядку нагляду (без права реєстрації декларації) Держархбудінспекцією або оскаржено до суду. Натомість, [PERSON] недоліків не усунув, не оскаржив дії відповідного органу про повернення декларації на доопрацювання, а також повторно не звернувся повторно з декларацією про готовність об`єкта до експлуатації після усунення її недоліків. Оскільки до компетенції саме Державної інспекції архітектури та містобудування України віднесено питання про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта нерухомого майна, суд приходить до висновку про неможливість підміни судом органу, який вирішує питання реєстрації будівельної діяльності, та як наслідок неможливості визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва, не прийнятого до експлуатації. Відповідно до наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства № 158 від 03.07.2018, яким було затверджено Порядок проведення технічного обстеження і прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільськогосподарського призначення, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 28 серпня 2018 р. за № 976/32428. В свою чергу, Порядок №158 встановлює процедуру проведення обстеження та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI), збудовані на земельних ділянках відповідного цільового призначення без дозвільного документа будівельних робіт, а саме: індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 300 квадратних метрів, а також господарських (присадибних) будинків загальною площею до 300 квадратних метрів, збудованих у період з 05 серпня 1992 року по 09 квітня 2015 року; будівель і споруд сільськогосподарського призначення, збудованих до 12 березня 2011 року. Суд звертає увагу, що відповідно до витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, житловий будинок садибного типу, дата початку будівництва 2003 рік, дата завершення будівництва 25.12.2005 , нежитлова площа 331,1 кв.м., площа забудови 203 кв.м., загальна площа будівлі 448, 6 кв.м., загальна площа приміщень 448, 6 кв.м., житлова площа приміщень 117, 5 кв.м. Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 25.02.2020 земельна ділянка, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 8000000000:79:476:0129, форма власності Комунальна власність, категорія земель - землі для житлової та громадської забудови. З матеріалів даної справи вбачається, що об`єкт будівництва, на який позивач намагається визнати право власності, зведений на земельній ділянці, на яку відсутнє оформлене у встановленому законодавством порядку право власності або право користування позивачем такою земельною ділянкою, матеріали справи не містять рішення органів органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень про передачу позивачу у власність або в користування земельної ділянки, на якій позивачем збудований будинок, гараж та інші споруди. Також позивачем не додержано встановленого законом порядку виконання будівельних робіт і введення об`єкта в експлуатацію, жодних доказів про наявність у нього дозвільних документів на право виконання будівельних робіт із будівництва спірного об`єкта та вводу його в експлуатацію у встановленому законодавством порядку суду не надано. Тобто, докази того, що будівництво здійснювалось на земельній ділянці, що була відведена позивачу в установленому порядку для цієї мети, а також яка була надана йому відповідно до рішення органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, у позивача відсутні, також відсутні докази, що об`єкт нерухомості збудовано за наявності належного дозволу та належно затвердженого проекту. Інші докази, наявні в матеріалах справи, зазначених висновків суду не спростовують. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються, у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed