Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-26 00:00:00

У жовтні 2024 року [PERSON] звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини під час навчання. Свої позовні вимоги мотивує тим, що до свого повноліття він проживав разом з матір`ю, батько участі в його вихованні та утриманні не брав, у зв`язку із чим аліменти стягувалися у примусовому порядку згідно рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09.04.2010 року у справі №2-6878/2010. З 01.09.2021 року позивача прийнято на навчання до Відокремленого структурного підрозділу «Фаховий коледж інженерії, управління та землевпорядкування Національного авіаційного університету» за освітньо-професійним рівнем «фаховий молодший бакалавр», форма навчання денна, здобуття освіти за спеціальністю 121 Інженерія програмного забезпечення, терміном навчання до 30.06.2025 року. Позивач вказує, що наразі він проживає з матір`ю, яка його утримує, проте вона не має фінансової можливості повністю забезпечити потреби у купівлі необхідної літератури, фахових підручників, проходження необхідних курсів за обраною спеціалізацією навчання, оплати репетиторів, підвищення кваліфікації та здобуття знань необхідних для повного опанування професії, купівлі відповідної техніки тощо. Також вказує на те, що починаючи з діагностування захворювання синдрому Елерса-Данлоса, позивачу встановлено інвалідність на період з 09.02.2009 року до 08.09.2024 року (до повноліття). Матеріальну допомогу, яку надає мати позивача, не вистачає для належного утримання та забезпечення позивача усім необхідним для навчання та повноцінного розвитку. Відповідач не надає належної матеріальної допомоги, необхідної для забезпечення позивача опанування професії під час навчання, оздоровлення тощо. Оскільки відповідач є працездатним, має постійне місце роботи та постійний дохід, позивач просить стягнути з нього на свою користь аліменти у розмірі 1/3 частку з усіх його видів доходу щомісячно, починаючи з моменту подання позовної заяви та до закінчення навчання, але не більше як до досягнення [PERSON] 23-х річного віку. У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючу суддю Горбенко Н.О. Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 04 листопада 2024 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків. 08.11.2024 року позивачем [PERSON] на усунення зазначених в ухвалі суду від 04.11.2024 року подано позовну заву в новій редакції. Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 11 листопада 2024 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] . У відзиві на позовну заяву від 08.12.2024 року стороною відповідача вказано на безпідставність заявлених позовних вимог, які не ґрунтуються на дійсних обставинах. Відповідач вказує, що з лютого 2010 року по вересень 2019 року позивач разом з його матір`ю проживав у кімнаті [ADDRESS] , яка була надана їм для проживання відповідачем. З вересня 2019 року по січень 2024 року третя особа у вказаному помешканні проживала самостійно. З вересня 2019 року по грудень 2023 року позивач проживав разом з батьком та перебував на його утриманні. Також відповідач вказав, що договір на навчання був заключений з ним, навчання оплатив він, грошові кошти на утримання сина перераховує йому на банківське карту. Третя особа не скористалася своїм правом на подання письмових пояснень щодо позову. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовну заяву, просив її задовольнити з викладених підстав. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні заперечили щодо заявлених позовних вимог, у задоволенні позову просили відмовити. Третя особа [PERSON] щодо задоволення позову не заперечувала. Заслухавши пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 28 вересня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис №1587. Згідно свідоцтва батьками [PERSON] є мати - [PERSON] та батько - [PERSON] . Відповідно до рішення Святошинського районного суду м. Києва від 19 вересня 2013 року по справі №759/12161/13-ц розірвано шлюб, укладений 28.04.2006 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського РУЮ м. Києва, між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №324. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 09.04.2010 року по справі № 2-6878/2010 з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частини всіх доходів щомісячно, починаючи з 01.01.2010 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до договору про надання освітніх послуг закладом фахової передвищої освіти від 03.08.2021 року №596/1Л3-21 та довідки про продовження навчання від 16.10.2024 № 105 [PERSON] , [INFO] , навчається у Відокремленому структурному підрозділі «Фаховий коледж інженерії, управління та землевпорядкування Національного авіаційного університету» за освітньо-професійним ступенем «Фаховий молодший бакалавр» денної форми здобуття освіти, відділення №1, за спеціальністю 121 Інженерія програмного забезпечення, з 01.09.2021 року за кошти фізичних осіб. Термін завершення навчання 30.06.2025 року. У матеріалах справи наявна медична документація позивача, згідно якої [PERSON] було діагностовано захворювання [PERSON] та встановлено інвалідність у період з 09.02.2009 року по 08.09.2024 року. Отже, позивач навчається на денній формі навчання та не має змоги працювати, отримувати дохід, має вади здоров`я. Так, частиною 1 ст. 6 СК України визначено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного із батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ст. 200 СК України). Згідно із ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Суд відзначає, що [PERSON] , [INFO] , втратив правовий статус дитини, оскільки [INFO] досяг повноліття. Також судом встановлено, що [PERSON] навчається у Відокремленому структурному підрозділі «Фаховий коледж інженерії, управління та землевпорядкування Національного авіаційного університету» за освітньо-професійним ступенем «Фаховий молодший бакалавр» денної форми здобуття освіти, відділення №1, за спеціальністю 121 Інженерія програмного забезпечення, з 01.09.2021 року за кошти фізичних осіб. Термін завершення навчання 30.06.2025 року. Суд встановив, що договір про надання освітніх послуг закладом фахової передвищої освіти укладено між закладом освіти та [PERSON] і [PERSON] . Відповідачем надано виписки по рахунку, платіжні інструкції про сплату у період з грудня 2021 року по червень 2024 року за навчання [PERSON] у Відокремленому структурному підрозділі «Фаховий коледж інженерії, управління та землевпорядкування Національного авіаційного університету», призначення платежу - за навчання студента [PERSON] . Суд зауважує, що ст. 199 СК України розповсюджує обов`язок батьків надавати утримання повнолітнім дітям на випадки, коли дитина продовжує навчання та вимагає у зв`язку з цим матеріальної допомоги. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за умови досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі. При чому навчання дитини має бути її основним заняттям. Як роз`яснено в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 № 3 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу . При визначенні розміру аліментів суд враховує витрати, пов`язані саме за навчанням у навчальному закладі, як то вартість навчання, підручників, канцелярського приладдя, комп`ютерної техніки, проїзд до навчального закладу тощо. Визначаючи період, за який мають стягуватись аліменти, суд відзначає, що аліменти на утримання повнолітньої особи, яка продовжує навчання за загальним правилом стягуються з дня пред`явлення позову до суду на період її навчання, але не більше, ніж до досягнення нею 23 років, в залежності від того, яка з цих обставин настане раніше. З урахуванням приписів ст. 199 СК України обов`язок відповідача сплачувати аліменти припиниться при досягненні сином двадцяти трьох років, також право останнього на утримання припиняється у разі припинення ним навчання, яке може наступити раніше. Звернення позивача до суду з позовом про стягнення аліментів відповідно до ст. 199 СК України, на думку суду свідчить, про те, що відповідач припинив виконувати свій обов`язок з утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у належному та достатньому розмірі. Беручи до уваги те, що позивач продовжує навчання, в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, а відповідач не виконує у повному обсязі обов`язку щодо його утримання, як такого, що навчається, хоча відповідач є особою працездатного віку, має можливість надавати повнолітньому сину допомогу, пов`язану із навчанням. Також відсутні дані про те, що відповідач не має можливості надавати саме допомогу в розмірі частики від його доходу, тому суд вважає, що на відповідача можна покласти обов`язок щодо утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд враховує, що відповідач є працездатною особою, перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] , отримує дохід, сплачував за навчання сина у закладі освіти, про що надав докази, докази наявності у відповідача на утриманні інших осіб відсутні. Та обставина, що відповідач має батьків пенсійного віку, які мають різні захворювання, не свідчить про те, що вони перебувають на його утриманні, оскільки беззаперечних доказів зазначеного матеріали справи не містять. Не підтвердженні доказами посилання відповідача і на ту обставину, що у нього на утриманні є цивільна дружина та дочка. Відповідачем не надано належних та допустимих доказів поганого стану його здоров`я чи наявність інших істотних обставин, які б перешкоджали йому у виконанні його батьківських обов`язків щодо його повнолітнього сина, який має вади здоров`я. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батька, зокрема, на витрати, пов`язані з проїздом до навчального закладу, витратами на навчання (канцелярські товари), харчуванням, одягом та взуттям та який зобов`язаний утримувати свою повнолітню доньку, яка продовжує навчатися, до досягнення нею двадцяти трьох років. За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні (регулярні) платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісяця. При цьому суд критично оцінює доводи відповідача щодо перерахування добровільно на банківський рахунок позивача періодично грошових коштів, оскільки такі перерахування мають мінливий характер та у виписках по рахунку не вказано у призначенні платежу «аліменти на утримання дитини, яка продовжує навчання», при цьому утримання дитини є не правом батьків, а їх прямим обов`язком, як то передбачено законодавством України. Разом з тим, позивачем не доведено здатність відповідача сплачувати аліменти на його утримання у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, чим не виконано вимоги ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона зобов`язана довести обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи обставини, встановлені у судовому засіданні у сукупності з наданими доказами, а також ту обставину, що син відповідача навчається і в зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість таку допомогу надавати, суд при визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ч. 1 ст. 182 та ч. 2 ст. 200 СК України, які підлягають застосовуванню до даних правовідносин в силу ст. 200 цього Кодексу та з урахуванням позиції відповідача вважає, що наявні підстави для часткового задоволення позовних вимог та стягнення аліменти на користь позивача в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 18.10.2024 року і до припинення ним навчання, чи до досягнення 23 річного віку - у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою. На думку суду, вказаний розмір аліментів є співмірним із тими відомостями та доказами, які були надані суду. Суд зауважує, що обставини щодо виконання відповідачем рішення суду від 09.04.2010 року у справі №2-6878/2010 та наявність у відповідача заборгованості по сплаті аліментів не є предметом даного спору, а тому суд не надає оцінку даним обставинам. Суд зауважує, що суттєвою обставиною, що має істотне значення для розгляду цієї справи, є розмір доходів відповідача та третьої особи, наявність чи відсутність у них рухомого чи нерухомого майна тощо, проте зазначені відомості суду не надані. Таким чином, позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, підлягають частковому задоволенню. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 1 211 грн. 20 коп.

Outcome: partial