Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-15 00:00:00

03.12.2021 в провадження Оріхівського районного суду Запорізької області надійшов вказаний позов, в якому просив: 1) зобов`язати відповідачку не чинити перешкод позивачу у вихованні та вільному спілкуванні з сином - [PERSON] , [INFO] ; 2) визначити наступні способи участі батька у вихованні і спілкуванні з дитиною, шляхом встановлення графіка його систематичних побачень із сином: перша та третя п`ятниця, субота та неділя кожного місяця з 17 години п`ятниці до 20 години неділі без присутності матері без обмеження місця проведення зустрічі; осінні та весняні канікули, що будуть передбачені в навчальному закладі, в якому буде навчатися [PERSON] , дитина перебуває з батьком без присутності матері без обмеження місця проведення зустрічі; спільний відпочинок: половину літніх канікул дитина проводить з батьком згідно з графіком його відпустки без присутності матері без обмеження місця проведення зустрічі; необмежене спілкування з сином [PERSON] , [INFO] , особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та сином; в день побачення позивача з сином, я маю право забирати сина з дому/дитсадочка/школи особисто; в інші дні - за попереднім узгодженням з матір`ю дитини. 3) зобов`язати [PERSON] , за два дні до дня моєї зустрічі з сином, надати позивачу точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дитини, а у разі настання таких змін, повідомити про це позивача особисто на наступний день з дня настання таких обставин. 03.12.2021 позовній заяві було присвоєно єдиний унікальний номер №323/3384/21 (провадження №2/323/1028/21) та передано на розгляд судді Плечищевій О.В. Ухвалою від 13.12.2021 відкрито провадження по справі, розгляд якої призначено за правилами загального позовного провадження. 10.01.2022 та 15.02.2022 представником позивача Дорошенко О.В., який діє на підставі Довіреності від 02.10.2021 (строк дії до 02.04.2022) подано заяву про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. 15.02.2022 відповідачкою подано заяву про відкладення розгляду справи, у зав`язку з перебуванням її на самоізоляції з причин підозри на коронавірусну інфекцію. 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Президентом України було видано Указ №64/2023 «Про введення воєнного стану в Україні». На підставі Розпорядження Верховного Суду № 29/0/9-22 від 10.05.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», розгляд справ, які відносяться до територіальної підсудності Оріхівського районного суду Запорізької області здійснюється Шевченківським районним судом м. Запоріжжя. На виконання вищевказаного розпорядження, 10.05.2023 до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з Оріхівського районного суду Запорізької області надійшли матеріали судових справ (цивільного провадження), до складу яких увійшли і матеріали вказаної справи. 10.05.2023, матеріали цивільної справи №323/3384/21 (провадження №2/336/2142/2023) надійшли в провадження судді Звєздової Н.С. У позові [PERSON] просить: 1) зобов`язати відповідачку не чинити перешкод позивачу у вихованні та вільному спілкуванні з сином - [PERSON] , [INFO] ; 2) визначити наступні способи участі батька у вихованні і спілкуванні з дитиною, шляхом встановлення графіка його систематичних побачень із сином: перша та третя п`ятниця, субота та неділя кожного місяця з 17 години п`ятниці до 20 години неділі без присутності матері без обмеження місця проведення зустрічі; осінні та весняні канікули, що будуть передбачені в навчальному закладі, в якому буде навчатися [PERSON] , дитина перебуває з батьком без присутності матері без обмеження місця проведення зустрічі; спільний відпочинок: половину літніх канікул дитина проводить з батьком згідно з графіком його відпустки без присутності матері без обмеження місця проведення зустрічі; необмежене спілкування з сином [PERSON] , [INFO] , особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та сином; в день побачення позивача з сином, я маю право забирати сина з дому/дитсадочка/школи особисто; в інші дні - за попереднім узгодженням з матір`ю дитини. 3) зобов`язати [PERSON] , за два дні до дня моєї зустрічі з сином, надати позивачу точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дитини, а у разі настання таких змін, повідомити про це позивача особисто на наступний день з дня настання таких обставин. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 23.12.2020 шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний, їх малолітній син [PERSON] , [INFO] залишився мешкати з відповідачкою. Позивач намагався налагодити зв`язок із дитиною, приймати участь у її вихованні, утриманні, розвитку її здібностей та забезпечувати її всім необхідним для нормального розвитку та становлення. Оскільки позивач працює та проживає у Києві, а відповідачка висунула вимогу про спілкування з сином лише в її присутності, позивач вимушений був звернутися до суду з вказаним позовом. 19.02.2024 на адресу суду від відповідачки [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якій остання частково визнає позовні вимоги, а саме зазначає, що вона не перешкоджала і не перешкоджає позивачу спілкуватися з сином. Батько дитини приїздить до Запоріжжя та вони спілкуються без присутності матері, засобами телефонного та інтернет зв`язку також наявне спілкування без обмежень. Позивач заявляє про спілкування з дитиною з 17 години п`ятниці до 20 години неділі, що не відповідає інтересам дитини, адже дитині потрібен змінний одяг, підготовка домашніх завдань після уроків в п`ятницю та підготовка до навчання в понеділок. Окрім того, такий графік позбавляє матір права провести з дитиною час в один із двох вихідних днів якому зазначає, що вона не заперечую щодо спілкування батька (позивача) з дітьми та його участі у вихованні дітей, у тому числі, через надання побачень за запропонованим графіком, проте не можу погодитись із позовними вимогами у зв`язку із їх некоректним і неконкретним формулюванням. Вважає, що у позивача не було підстав звертатись з цим позовом, оскільки перешкоди у спілкуванні з дітьми вона не чинила, і у батька була можливість спілкуватись з дітьми без обмежень у часі, крім того вона сама неодноразово просила позивача приймати активніше участь у вихованні дітей. Зазначає, що у неї є розбіжності щодо виховання дитини, та з позивачем у неї склалися неприязні відносини, який завдає їй болю та страждань, та він не має наміру виховувати та спілкуватися з сином. Крім того, зазначає, що позивач не вчасно сплачує аліменти, додатково матеріально не допомагає, коштів на утримання дитини у повній мірі не вистачає. Зазначає, що вона не заперечую щодо встановлення графіку побачень позивача, проте вважає, що в такій редакції, як подав позивач, позовні вимоги не можуть бути задоволені в повному обсязі. Відповідачка пропанує наступний спосіб участі позивача у вихованні дитини шляхом побачень та спілкування: перша та третя п`ятниця кожного місяця з 17.00 до 19 год. 30 хв., без ночівлі, з правом відвідування дитиною культурних, розважальних закладів, парків, дитячих майданчиків (батько забирає та повертає дитину матері за адресою місця проживання дитини) з урахуванням стану здоров`я, бажання, режиму дня, режиму дня навчального закладу який відвідує дитина; спільний відпочинок з дитиною, за згодою дитини та за попередньою домовленістю з матір`ю дитини під час зимових канікул, протягом перших трьох днів відповідно до графіку, встановленого у навчальному закладі, де навчається дитина, та під час літніх канікул без присутності матері протягом одного місяця відповідно до графіку, встановленого у навчальних закладах, де навчається дитина; спілкування з дитиною засобами телефонного, поштового, електронного зв`язку, з урахуванням стану здоров`я, бажання, режиму дня, режиму дня навчального закладу який відвідує дитина. Позовні вимоги щодо зобов`язання відповідачки надавати точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання та перебування дитини, не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не зазначено, що з даного приводу наявний спір, не надано доказів, що відповідачка перешкоджає позивачу у вихованні дитини в частині визначення місця навчання, проживання та його перебування. З урахуванням вікових змін дитини, її розвитку та потреб, батько не позбавлений в майбутньому права змінити встановлений судом спосіб участі у вихованні дитини, що буде відповідати, насамперед, інтересам сина. Отже, позов визнається частково, в межах вищезазначеного часу. (а.с. 130-132) Ухвалою суду від 18.10.2023 Службу у справах дітей виконавчого комітету Оріхівської міської ради Запорізької області - вилучено зі\~складу учасників\~справи та залучено Районну адміністрацію Запорізької міської ради по Шевченківському району як органу опіки та піклування у якості третьої особи, яка не заявляє вимог щодо предмет позову. Ухвалою суду від 08.04.2024 районну адміністрацію Запорізької міської ради по Шевченківському району як органу опіки та піклування - вилучено зі\~складу учасників\~справи та залучено Відділ по Олександрівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради у якості третьої особи, яка не заявляє вимог щодо предмет позову. Ухвалою суду від 24.05.2024 Службу (управління) у справах дітей відділу по Олександрівському району Запорізької міської ради вилучено зі складу учасників справи, залучено районну адміністрацію Запорізької міської ради по Олександрівському району як Органу опіки та піклування. Ухвалою суду від 21.10.2024 явка позивача та відповідача визнана обов`язковою. 26.09.2024 до суду надійшов Висновок районної адміністрації ЗМР по Олександрівському району як Органу опіки та піклування, щодо розв`язання спору про визначення способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною, [PERSON] , [INFO] . (а.с.212-215) В судове засідання відповідачка не з`явилася, причини неявки суду не повідомила. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовну вимогу, просив його задовольнити, суду пояснив, що останній раз бачив сина влітку 2024 року, раз на тиждень спілкується з ним по телефону, коли приїжджає до нього, то купує солодощі, іграшки, речі. За рішенням суду сплачує аліменти. Наразі позивач проживає у Києві, що унеможливлює часті побачення з сином. Власного житла він не має, постійно орендує житло і часто його змінює, оскільки зростає орендна плата. Зазначив, що колишня дружина перешкоджає йому у спілкуванні з сином, а він бажає приймати участь у його вихованні, розвитку тощо. Представник третьої особи надала висновок, щодо розв`язання спору, в якому зазначено, що комісія прийшла до висновку про доцільність та відповідність інстерсам дитини наступного графіку спілкування батька з сином:: - необмеженого спілкування з дитиною засобами телефонного, поштового, електронного зв`язку, з урахуванням стану здоров`я, бажання, режиму дня та відпочинку, навчального процесу дитини; - спільний відпочинок батька з дитиною, на території м. Запоріжжя, протягом 3 днів під час канікул, без присутності матері; - перша та третя п`ятниця кожного місяця з 17 години до 20 години, з правом відвідувати дитиною культурних, розважальних заходів, парків, дитячих майданчиків; - перші та треті субота та неділя місяця з 10 години до 19 години, без ночівлі, з правом відвідувати дитиною культурних, розважальних заходів, парків, дитячих майданчиків. - зустрічі мають відбуватися з врахуванням стану здоров`я дитини та її бажання; інші зустрічі дитини з батьком, в тому числі з ночівлею та за межами м. Запоріжжя, за домовленістю між батьками. В судове засідання відповідачка не з`явилась, причини неявки суду не повідомила. Сторони не заперечували щодо проведення розгляду справи без відповідачки. Враховуючи тривалість розгляду справи та думку сторін, суд вирішив провести розгляду справи за відсутністю відповідачки на підставі наявних у справах доказах. Заслухавши учасників справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження дитини, батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . (а.с.9) На даний час малолітній [PERSON] проживає разом із матір`ю [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , що не заперечувалося учасниками справи. При вирішенні даного спору суд керується положенням ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХІІ від 27.02.91 р., за якими в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх з відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ст.1 Закону України «Про охорону дитинства» контакт з дитиною - це реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. У ч.3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. У ст.15 вказаного Закону зазначено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом. Частиною 3 статті 291 ЦК України закріплено право фізичної особи на підтримання зв`язків з членами своєї сім`ї та родичами незалежно від того, де вона перебуває. Стаття 7 Сімейного кодексу України визначає загальні засади регулювання сімейних відносин, відповідно до якої регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини закріплені в ст.150 СК України. Відповідно до ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою крім випадків, коли це право обмежене законом. Відповідно до ч.2,3 ст. 157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. У свою чергу, той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно ч.2 ст.159 Сімейного кодексу України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Зі слів позивача, матір дитини створює штучні перешкоди у спілкуванні з сином, відмовляє йому у спільних зустрічах, тому звернувся до суду. Відповідачка у відзиві зазначила, що вона не перешкоджала і не перешкоджає позивачу спілкуватися з сином. Батько дитини приїздить до Запоріжжя та вони спілкуються без присутності матері, засобами телефонного та інтернет зв`язку також наявне спілкування без обмежень Судом не встановлено обставин, які б свідчили про можливий негативний вплив батька на виховання малолітнього сина. Відтак його право на спілкування з сином не може бути обмежене. Встановлено, що сторони не могли дійти згоди щодо порядку участі батька у вихованні сина та спілкуванні з ним. З приводу цього між ними виникали непорозуміння. Суд вважає, що встановлення днів та годин зустрічей позивача з малолітнім сином повністю відповідатиме як інтересам дитини в першу чергу, так і інтересам його батька, захищатиме їх право бачитися та спілкуватися між собою. Районною адміністрацією Запорізької міської ради по Олександрівському району як орган опіки та піклування, надано висновок від 26.09.2024 про розв`язання спору про визначення способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною, [PERSON] , [INFO] : -необмеженого спілкування з дитиною засобами телефонного, поштового, електронного зв`язку, з урахуванням стану здоров`я, бажання, режиму дня та відпочинку, навчального процесу дитини; -спільний відпочинок батька з дитиною, на території м. Запоріжжя, протягом 3 днів під час канікул, без присутності матері; -перша та третя п`ятниця кожного місяця з 17 години до 20 години, з правом відвідувати дитиною культурних, розважальних заходів, парків, дитячих майданчиків; -перші та треті субота та неділя місяця з 10 години до 19 години, без ночівлі, з правом відвідувати дитиною культурних, розважальних заходів, парків, дитячих майданчиків. -зустрічі мають відбуватися з врахуванням стану здоров`я дитини та її бажання; інші зустрічі дитини з батьком, в тому числі з ночівлею та за межами м. Запоріжжя, за домовленістю між батьками. Цей висновок суд покладає в основу рішення у даній справі. Суд вважає, що даний порядок зустрічей батька з дитиною, відповідатиме віку дитини, режиму його дня, часу навчання у школі, відвідування дитиною гуртків та секцій, а також з врахуванням можливостей дитини мати можливість проводити час з іншими своїми родичами та друзями. Щодо посилання позивача на той факт, що він бажає вивозити дитину до Києва, щоб син на канікули приїздив до нього, то суд зазначає, що відповідно до листа Дарницького районного у місті Києві центру соціальних служб від 02.08.2024, з метою встановлення спроможності батька, [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , фахівцям центру не вдалось провести оцінку потреб сім`ї, оскільки 30.07.2024 під час спілкування з фахівцем чоловік заперечував проти проведення оцінювання його сім`ї, в зв`язку з тим, що він не має постійного житла, до якого б міг забрати дитину, проте в розмові зазначив, що мати дитини чинить йому перешкоди у спілкуванні з сином та вихованні. В судовому засіданні позивач повідомив суд, що у зв`язку з ростом цін на оренду житла, він вимушений часто переїжджати, а тому зазначити адресу, куди може приїхати його малолітній син, він не може. Щодо посилання позивача на той факт, що відповідачка чинить перешкоди у спілкування з сином, то суд відкидає зазначене та вважає його необґрунтованим, оскільки належних доказів тому суду надано не було. Окрім того, вказаний факт спростовується самими поясненнями позивача в судовому засіданні, який повідомив суд, що він на вихідні дні забрав сина до своїх батьків з ночівлею, що говорить про відсутність зі сторони відповідачки вчинення перешкод у спілкуванні батька з сином. Стосовно позовної вимоги позивача щодо зобов`язання відповідачкою [PERSON] , за два дні до дня зустрічі позивача з сином, надати позивачу точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дитини, а у разі настання таких змін, повідомити про це позивача особисто на наступний день з дня настання таких обставин, то суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог в цій частині, оскільки доказів того, що відповідачка не повідомляє вказану інформацію позивачу суду надано не було. Окрім того, як встановлено судом, доказів того, що відповідачка чинить перешкоду у спілкуванні позивача з сином, матеріли справи не містять і позивачем надано не було. Враховуючи наведене вище та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, зважаючи на вищенаведений висновок Районною адміністрацією Запорізької міської ради по Олександрівському району як орган опіки та піклування, з якого, зокрема, вбачається, що мати малолітнього [PERSON] не заперечує щодо побачень дитина з батьком. Таким чином, приймаючи до уваги вік дитини, особливості його розвитку, виховання, необхідності дотримання розпорядку дня та відпочинку, з метою забезпечення якнайкращих інтересів дитини, суд вважає, що запропонований графік для спільних побачень позивача з сином є доцільним. Такий порядок спілкування буде, на переконання суду, достатнім і відповідатиме принципу розумності, справедливості, збалансованості між інтересами всіх учасників сімейних відносин, пріоритетному інтересу дитини, підтримці зв`язків з батьком.

Outcome: partial