Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-28 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» звернувся до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості в розмірі 19597,50 грн, суму сплаченого судового збору в розмірі 3028 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 7100 грн. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що 14.05.2024 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики № 2816981 відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у сумі 10050 грн. строком на 30 днів, дата повернення кредиту 13.06.2024 року, базова процентна ставка 1,50 % в день. Договір укладений у вигляді електронного документу шляхом обміну електронними повідомленням, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи. Позивач на виконання умов договору перерахував на картковий рахунок відповідача 14.05.2024 року 10050,00 грн. Однак, відповідач не виконує свої зобов`язання по договору, своєчасно не повернув грошові кошти, в зв`язку з чим утворилась заборгованість перед позикодавцем, яка станом на 17.09.2024 становить 19597,50 грн., з яких : 10050,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 4522,50 грн.\~заборгованість за процентною ставкою 1,50%, 5025 грн. заборгованість за процентною ставкою 2,70%. Позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.11.2024 справу передано за підсудністю на розгляд Кременецького районного суду Тернопільської області. Ухвалою судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 18.12.2024 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про поважні причини неприбуття суд не повідомив, відзив на позов не надав. Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила, відзиву на позов не подавала, тому відповідно до ст.280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступні обставини. Судом встановлено, що 14.05.2024 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] за допомогою веб сайту (https://clilckcredit.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів», було укладено договір позики № 2816981, шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписано одноразовим ідентифікатором відповідача 511е4х, що підтверджується договором позики № 2816981. Відповідно до умов п 2.1. Договору позики ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» надало відповідачу у власність грошові кошти (позику) в сумі 10 050 грн., перерахувавши кошти на банківський рахунок відповідача [PERSON] шляхом перерахування на картковий рахунок котрий надано позичальником та містяться в реквізитах договору № [NUMBER] , номер платежу 86c271b9-8d22-467b-b9d7-9c04f61f3afc. В п. 2.2 Договору кредиту сторони визначили, що строк позики 30 календарних днів (з можливістю пролонгації строку кредиту кредитування п. 6 договору), а відповідач зобов`язаний повернути позику та сплатити відсотки у розмірі: - 1.50 % (в день) знижена процентна ставка з другого дня користування позикою до дати повернення позики (застосовується під час позики); - 2,70 % (в день) базова процентна ставка з другого дня користування позикою); - 9089,90 % орієнтовна реальна річна процентна ставка; - 14572,50 грн. загальна вартість кредиту. Підписанням цього договору Позичальник підтверджує, що ознайомився на сайті https://clickcredit.ua/informaciya з повною інформацією щодо Позикодавця та його послуги, в тому числі інформацією, що передбачена ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», ст. 7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» та нормативно-правовими актами Національного банку України, (п.п. 5.1 Договору позики). Відповідно до п. 5.3. Договору кредиту Позичальник до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику за допомогою веб-сайту та мобільного додатку «СІісkСrеdit» (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://clickcredit.ua/informaciya (надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору, йому зрозумілі. Відповідно до таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (додаток №1 до договору позики №2816981 від 14.05.2024) сторони узгодили суму кредиту за договором в розмірі 10050 грн, та розмір процентів за користування кредитом 4522,50грн. Відповідно до довідки про укладення договору (ідентифікацію), такою підтверджено, що [PERSON] (позичальник) був ідентифікований в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» (кредитор) відповідно до вимог ч.1 ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», та зазначено, що акцепт оферти позичальником (підписання договору позики №2816981 від 14.05.2024) відбувся одноразовим ідентифікатором 511е4х, який відправлено позичальнику 14.05.2024 о 23:33 год., та який 14.05.2024 о 23:35 год. введено позичальником/ відправлено кредитору. Також згідно вказаної довідки, 14.05.2024 о 23:36 год. відбулося перерахування коштів позичальнику. [PERSON] порушив умови Договору позики та не виконував покладені на нього зобов`язання належним чином у зв`язку з чим станом на 17.09.2024 сума заборгованості відповідача за договором №2816981 від 14.05.2024 становить 19597,50 грн. з яких: 10 050,00 грн сума заборгованості за тілом кредиту, 4522,50 грн сума заборгованості за процентною ставкою 1,50 %, 5 025,00 грн. заборгованості за процентною ставкою 2.70% (проценти за понадстрокове користування), що підтверджується розрахунком заборгованості. З врахування встановлених обставин, суд вважає, що до виниклих між сторонами правовідносин слід застосувати наступні норми матеріального права. За змістом ст. ст.\~526,530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Відповідно до п. 5, 6 ч. 1ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію`електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно ч. 2\~ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг`накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Згідно ч. 4, 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно ч. 8, 12\~ст. 11 цього Законуу разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 цього Закону передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України"Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Враховуючи вищенаведене, договір позики від 14.05.2024 року № 2816981 між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено в електронній формі. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18; від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Згідно зістаттею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Зібрані докази вказують на те, що між ТОВ «1Безпечне агенство необхідних кредитів» і [PERSON] укладено в електронній формі договір позики, на виконання якого ТОВ «1Безпечне агенство необхідних кредитів» перерахувало на банківський рахунок відповідача кредит у розмірі 10050,00 грн., які [PERSON] зобов`язався повернути через 30 днів, тобто до 13.06.2024 року і сплатити проценти за користування кредитом. Разом з тим, [PERSON] після закінчення строку кредитування не повернув грошові кошти та не сплатив проценти за користування ними. За загальним правилом (ч. 1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, при цьому кожна сторона відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи. Подавши свої докази, позивач реалізував своє право на доказування і одночасно виконав обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач [PERSON] не скористався своїм правом щодо спростування розміру заборгованості, зазначеною позивачем. Суд вважає, що позовні вимоги про стягнення зі [PERSON] заборгованості по тілу кредиту в розмірі 10050 грн. за договором № 2816981 є законними, обґрунтованими тому підлягають до задоволення. Щодо нарахування відсотків, то суд дійшов наступних висновків. Згідно ч.1 ст. 1048 ЦК Українипозикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16 зазначила, що очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними. За таких обставин надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін\~на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця. Якщо позичальник прострочив виконання зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів за «користування кредитом», сплив строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту не може бути підставою для невиконання такого зобов`язання. Зазначене також є підставою для відповідальності позичальника за порушення грошового зобов`язання. Отже, у разі порушення позичальником зобов`язання з повернення кредиту настає відповідальність\~обов`язок щодо сплати процентів відповідно до статті 625 ЦК України у розмірі, встановленому законом або договором. Аналогічних висновків Велика Палата Верховного Суду також дійшла у постановах від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (пункти 53, 54) та від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 (пункт 6.19). Згідно п.1.2. Договору проценти це грошові кошти, що нараховуються на суму позики і є платою за користування такою позикою. За умовами кредитного договору № 2816981 від 14.05.2024 року сторони встановили строк кредитування - 30 днів. Даних щодо пролонгації Договору матеріали справи не містять (п. 6 Договору). З наданих ТОВ «1Безпечне агенство необхідних кредитів» розрахунків слідує, що за період поза межами строку кредитування, позикодавець продовжував нараховувати саме проценти за «користування кредитом». Вказане вище унеможливлює тлумачення нарахованих [PERSON] процентів за «користування кредитом» поза межами строку кредитування як міри відповідальності на підставіст. 625 ЦК України та, як наслідок - унеможливлює задоволення позовних вимог в частині стягнення заявлених процентів, нарахованих поза межами строку кредитування, а саме 30 днів за договором позики. Таким чином, розмір відсотків відповідно до умов Договору становить\~4522,50 грн. (10050,00 грн. : 100% х 1,50% х 30 днів = 4522,50 грн.) за період з 14.05.2024 року по 13.06.2024року. Враховуючи, викладене, на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в розмірі 14572,50 грн., з яких: 10050,00 грн.\~заборгованість по тілу кредиту; 4522,50 грн. - заборгованість зі сплати процентів. Вирішуючи питання судових витрат, суд приходить до такого висновку. Згідно ч. 1, 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійнуправничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3)пов`язані звитребуванням доказів,проведенням оглядудоказів заїх місцезнаходженням,забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно ч. 3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з положеннями ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до вимог ч. 1, 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані зрозглядом справи,покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2)у разівідмови впозові -на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. ТОВ «1Безпечне агенствонеобхідних кредитів» при поданні позову сплаченов дохід держави судовийзбір урозмірі 3028 грн.,що підтверджено наданим позивачем платіжним дорученнямвід 11.10.2024 року. Оскільки позовні вимоги ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» задоволено частково, судовий збір підлягає стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 2251,59 грн. (14572,50 грн. х 3028 : 19597,50 грн). Також позивач просить стягнути з відповідача, понесені ним витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 7100,00 грн. На підтвердження понесених витрат суду надано: копію договору про надання правничої допомоги від 02.09.2024 року №0924-1, укладеного між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та адвокатським обєднанням «Правовий курс»; Акт приймання-передачі справ на надання правничої допомоги; Акт приймання- передачі наданої правничої допомоги від 21.10.2024 та платіжну інструкцію про перерахування адвокатському об`єднанню 7100, 00 грн. 24.10.2024 року. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Подібні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц. Визначаючи розмір суми наданої правничої допомоги, з урахуванням виконаної адвокатом роботи, зважаючи на категорію справи, яка є малозначною, розгляд справи проводився за правилами спрощеного позовного провадження без участі представника позивача, а також враховуючи виконання роботи адвокатом, часткове задоволення позову, суд доходить висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн., який буде достатнім, співмірним і справедливим, з огляду на категорію та складність справи.

Outcome: partial