Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

У квітні 2024 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 07.09.2018 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 07.09.2018 року, виданим Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21.11.2022 року у справі № 335/6477/22 шлюб між сторонами розірвано. У період шлюбу сторонами була придбана двокімнатна квартира загальною площею 53,52 кв.м, житловою площею 34,5 кв.м, за адресою: [ADDRESS] , право власності на яку зареєстровано за [PERSON] , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 373086281 від 05.04.2024 року. Після розлучення\~сторони не\~спілкуються,\~домовленості щодо\~поділу спільного\~майна не\~дійшли.\~Шлюбний договір\~між сторонами\~не укладався. В позові просила в порядку поділу спільного нерухомого майна подружжя визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири, розташовану за адресою: [ADDRESS] ; в порядку поділу спільного нерухомого майна подружжя визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири за адресою: [ADDRESS] . У травні 2024 року [PERSON] звернувся до суду з зустріним позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя. В обґрунтування зустрічних позовних вимог зазначив, що позивач за зустрічним позовом визнає, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21.11.2022 року. Від даного шлюбу дітей сторони не мають, проте відповідач має дитину від попередніх стосунків, яка проживала разом з позивачем та відповідачем. У 2019 році позивачем було придбано двокімнатну квартиру загальною площею 53, 52 кв.м, житловою площею 34,5 кв. м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі - продажу. Право власності на вищезазначену квартиру було зареєстровано на позивача, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. За час перебування у шлюбі позивач працював та мав стабільний дохід, самостійно сплачував усі витрати на утримання квартири, відповідач участі у придбанні квартири не приймала, грошей не вкладала, оскільки жодного доходу чи заробітку не мала. У позовній заяві [PERSON] в обґрунтування позову про поділ спірної квартири зазначено лише те, що квартира придбана у шлюбі. Обставин щодо наявності у неї доходу, як джерела набуття спірного майна, або наявності поважних причин внаслідок яких вона не мала доходу не зазначено. Посилаючись на те, що [PERSON] протягом подружнього життя не працювала, утримання сім`ї забезпечувалось позивачем, [PERSON] не дбала про матеріальне забезпечення сім`ї, жодних коштів у купівлю квартири не вкладала, не сплачувала комунальні платежі, не вносила вклад у покращення житлових умов, у зв`язку з зазначеним позивач за зустрічним позовом вважає, що наявні обставини для відступлення від засади рівності часток подружжя. У позові просить відступити від принципу рівності часток подружжя у спільній сумісній власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] . В порядку поділу спільної сумісної власності подружжя визнати за [PERSON] право власності на 3/4 частини квартири за адресою: [ADDRESS] . В порядку поділу спільної сумісної власності подружжя визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частини квартири за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 22.04.2024 року відкрито провадження у справі, встановлено учасникам справи строк на подання заяв по суті справи. Ухвалою суду від 28.05.2024 року зустрічний позов [PERSON] об`єднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] . Ухвалою суду від 16.09.2024 року закрито підготовче провадження у справі. 24.05.2024 року [PERSON] подано відзив на позовну заяву [PERSON] . У відзиві просить відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] , посилаючись на те, що [PERSON] протягом подружнього життя не працювала, утримання сім`ї забезпечувалось відповідачем, [PERSON] не дбала про матеріальне забезпечення сім`ї, жодних коштів у купівлю квартири не вкладала, не сплачувала комунальні платежі, не вносила вклад у покращення житлових умов. 14.06.2024 року [PERSON] подала відзив на зустрічну позовну заяву [PERSON] . У відзиві просила відмовити у задоволенні зустрічних позовних вимог. Вказувала на те, що частки сторін у вказаному майні є рівними та відсутні правові підстави для відступлення від засад рівності часток подружжя при поділі майна. В судовому засіданні представник позивача адвокат Вертелецький М.О., позов підтримав з підстав зазначених в позові, також просив відмовити у задоволенні зустрічних позовних вимог. Представник відповідача [PERSON] адвокат Аніщенко К.М. підтримала доводи викладені у зустрічній позовній заяві та у відзиві на позов. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступне. Судом встановлено, що 07.09.2018 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 07.09.2018 року, виданим Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21.11.2022 року у справі № 335/6477/22 шлюб між сторонами розірвано. У період шлюбу сторонами була придбана двокімнатна квартира загальною площею 53,52 кв.м, житловою площею 34,5 кв.м, за адресою: [ADDRESS] , право власності на яку зареєстровано за [PERSON] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 16.07.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Чепковою О.В., зареєстрованим в реєстрі за № 4106 та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 373086281 від 05.04.2024 року. Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї (частини перша, четверта статті 65 СК України). Відповідно до частини першої статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~70\~СК України\~у разі\~поділу майна,\~що є\~об`єктом\~права спільної\~сумісної власності\~подружжя,\~частки майна\~дружини та\~чоловіка є\~рівними,\~якщо інше\~не визначено\~домовленістю між\~ними або\~шлюбним договором. Вирішуючи спори між подружжям про майно, судам необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, частина третя статті 368 ЦК України), відповідно до частин другої і третьої статті 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Законом встановлено презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована, й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує (див., зокрема, постанову Великої Палати Верховного Суду від 11 жовтня 2023 року у справі № 756/8056/19 (провадження № 14-94цс21)). Тлумачення статті 61 СК України свідчить, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна чи майнових прав, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були набуті чи оформлені (див. зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 січня 2024 року у справі № 755/12204/18 (провадження № 61-2401св21)). Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Перевіряючи доводи [PERSON] щодо наявності підстав для відступлення від засад рівності часток подружжя при поділі майна суд виходить із такого. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 70 СК України при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Разом з цим, [PERSON] не надано належних та допустимих доказів того, що [PERSON] не дбала про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилялася від участі в утриманні дитини (дітей), приховала, знищила чи пошкодила спільне майно, витрачала його на шкоду інтересам сім`ї, а сам факт реєстрації нерухомого майна за одним із подружжям не свідчить про наявність підстав для відступу від засади рівності часток подружжя. З огляду на викладене, зустрічний позов [PERSON] задоволенню не підлягає. На підставі викладеного, враховуючи те, що сторони під час шлюбу придбали квартиру за адресою: [ADDRESS] , суд вважає, що квартира є спільною сумісною власністю сторін, тому є підстави для задоволення позову [PERSON] , необхідно поділити спільне майно колишнього подружжя [PERSON] і [PERSON] , а саме визнати за кожним право приватної власності на 1/2 частку квартири, розташовану за адресою: [ADDRESS] . В зв`язку з цим, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Суд знаходить підстави для стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] сплаченого судового збору у розмірі 5500 грн.

Outcome: approved