Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] 17.09.2024 звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. Свій позов обґрунтовує тим, що 12.10.2012 вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON] . Від цього шлюбу у них народилися діти: дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалось, у зв`язку із чим позивачем подано до суду позов про розірвання шлюбу. Стверджує, що відповідач, який є особою молодого працездатного віку, має неофіційні доходи, однак не надає матеріальну допомогу на утримання дітей. З врахуванням наведеного, просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати їх від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення кожним з дітей повноліття. Ухвалою судді Любешівського районного суду Волинської області від 03.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 12 год 30 хв 24.12.2024, яке відкладено на 09 год 30 хв 22.01.2025 (а.с.14,18). На призначену дату судового розгляду сторони не з`явились, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи (а.с.18-20). Позивачка [PERSON] подала до канцелярії суду клопотання, в якому просить розгляд справи проводити у її відсутності. Свій позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити, не заперечує щодо винесення заочного рішення (а.с.21). Відповідач [PERSON] про причини своєї неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву та будь-яких заяв чи клопотань до суду не подав. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України суд ухвалив розглядати справу за відсутності учасників справи. За погодженням позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та подані позивачкою докази, на підтвердження обґрунтованості заявлених позовних вимог, суд доходить такого висновку. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі, зареєстрованому 12.10.2012 Судченською сільською радою Любешівського району Волинської області, актовий запис №8, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.3). \~ \~ \~ \~Від шлюбу у сторін народилися діти, дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 03.08.2016 та серії [NUMBER] (а.с.4, 5). Судом встановлено, що діти перебувають на утриманні позивачки. Відповідач є їх батьком, однак не надає матеріальної допомоги на їх утримання. Зі змісту позовної заяви вбачається, що між сторонами не досягнуто згоди щодо участі відповідача в утриманні неповнолітніх дітей, у зв`язку з чим між сторонами існує спір з цього приводу. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до положень Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними та чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, що відповідає приписам ч. 3 ст. 181 СК України. Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно із ч. 1 ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін, неповнолітніх дітей, реальну спроможність відповідача сплачувати аліменти на їх утримання. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~182\~СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Виходячи з вищенаведеного, суд доходить висновку про стягнення з відповідача в користь позивачки аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини усіх доходів (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення кожним з дітей повноліття. Згідно з ст.\~191\~СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивачка згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн., тому у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача в дохід держави зазначений розмір судового збору. На підставі статей 180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved