Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою 22.06.2023 в порядку Закону України «Про захист прав споживачів», в подальшому уточнивши пред`явлені вимоги та коло відповідачів, просив суд: зобов`язати ТОВ «ГАЗОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» виключити з обліку по особовому рахунку № [NUMBER] з нього як власника квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , заборгованість попередніх власників, яка виникла за період до 07.04.2023. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що у відповідності до свідоцтва про право власності, посвідченого державним нотаріусом Третьої криворізької державної нотаріальної контори, 07.04.2023 [PERSON] набув у приватну власність житлове приміщення 2-х кімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] . Житлове приміщення він придбав через систему електронної торгівлі арештованим майном СЕТАМ. При цьому, свідоцтвом на право власності не передбачено перехід зобов`язань за спожиті житлово-комунальні послуги до покупця від попередніх власників. Отримавши довідку №8 у Криворізькій об`єднаній міській довідково-інформаційній службі («НОВАКОМ») про суми, нараховані до сплати комунальними та іншими службами міста, він дізнався про наявність заборгованості за особовими рахунками № [NUMBER] ТОВ «Екоспецтранс» з вивозу твердих побутових відходів, АТ «Криворіжгаз» № [NUMBER] з транспортування природного газу, ТОВ «ГК «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» № [NUMBER] з постачання природного газу, ФОП [PERSON] №***0256 за послуги з державної перевірки теплового лічильника, ФОП [PERSON] №* [NUMBER] за домофонні системи. Борги обліковуються за [PERSON] та [PERSON] як попередніми власниками квартири, до яких він як дійсний власник квартири з 07.04.2023 жодного відношення не має, будь-яких житлово-комунальних послуг від вказаних надавачів послуг до моменту набуття квартири у власність він не отримував. Наявність облікованого боргу по рахунках, до якого він не має відношення, створює для нього незручності як дійсного власника квартири, оскільки із сум, відображених по особовим рахункам, не можливо однозначно встановити суми дійсних нарахувань, які він повинен сплатити, як і залишається не зрозумілим, куди сплачені ним кошту будуть зараховані у подальшому. Таким чином, на переконання [PERSON] , надавачі житлово-комунальних послуг безпідставно зараховують йому заборгованість попередніх власників квартири, яка виникла до набуття ним квартири у власність без переведення боргу. Враховуючи незрозумілість нарахувань з причини наявності облікованого боргу попередніх власників, він не має можливості визначити розмір фактично спожитих ним послуг, вчасно оплатити ці послуги, при цьому він бажає чітко знати суми нарахувань саме йому для належної та добросовісної їх сплати та вчасного виконання обов`язків, а тому за захистом своїх прав як споживача послуг вимушений звернутися до суду. Додатково зауважив, що 07.04.2023 вже на правах нового власника житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] зняв з реєстраційного обліку місце проживання попереднього власника [PERSON] , який свого часу набув квартиру у власність в порядку спадкування, відтак зобов`язаний був оплатити усі борги спадкодавця (в межах вартості успадкованого майна), а також поточні нарахування в силу наявного у нього тягаря утримання майна та факту реєстрації місця проживання. Проте, ні поточні нарахування, на облікований борг [PERSON] не сплатив, що призвело до збільшення боргу. Зі свого боку, [PERSON] зауважує, що він розуміє наявність у нього тягаря утримання майна набутої у власність квартири, незалежно від того, що фактично він має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] . Зважаючи на те, що за результатами вжитих ним заходів досудового врегулювання спору ТОВ «Житлосервіс-КР» самостійно виключно з особового рахунку заборгованість попередніх власників квартири, а після пред`явлення позову ці дії також вчинили ТОВ «Екоспецтранс», АТ «Криворіжгаз», ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] , вимоги він залишив виключно до ТОВ «ГК «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ». Ухвалою суду від 27.06.2023 (головуючий суддя Прасолов В.М.) позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.15). 15.08.2023 відповідачем АТ «Криворіжгаз» подано відзив на позов (а.с.21-22). 25.09.2023 через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» позивачем подано клопотання про залучення співвідповідача ТОВ «ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ ЗБУТ» (а.с.32-33). 10.10.2023 відповідачем ТОВ «ЕКОСПЕЦТРАНС» подано відзив на позов (а.с.35) з долученням довідки №1012 від 03.10.2023, відповідно до якої за зверненням [PERSON] заборгованість попередніх власників виключено з обліку по особового рахунку № [NUMBER] за результатами проведеного перерахунку нарахувань 26.06.2023 (а.с.37). 21.11.2023 через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» позивачем повторно подано клопотання про залучення співвідповідача ТОВ «ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ ЗБУТ» (а.с.41-43). 24.01.2024 через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» позивачем подано позовну заяву в уточненій редакції зі зміною кола відповідачів, а саме, виключенням зі складу відповідачів ТОВ «ЕКОСПЕЦТРАНС», АТ «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «КРИВОРІЖГАЗ», ФОП [PERSON] , ФОП [PERSON] та залученням як співвідповідачів ТОВ «ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ ЗБУТ», ТОВ «ГАЗОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» (а.с.54-62), в якій він просив суд: зобов`язати ТОВ «ГАЗОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ», ТОВ «ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ ЗБУТ», кожного окремо, виключити з обліку по особовим рахункам № [NUMBER] , [NUMBER] з нього як власника квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , заборгованість попередніх власників, яка міститься на 01.06.2023 в особистому кабінеті споживача КОМ ДІС «НОВА КОМ» та виникла за період до 07.04.2023. 24.01.2024 позивачем подано клопотання про залишення без розгляду раніше поданого ним клопотання про залучення співвідповідача ТОВ «ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ ЗБУТ» та вирішення питання прийняття до розгляду позову в уточненій редакції (а.с.73-74). У зв`язку із звільненням судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області [PERSON] у відставку та відрахуванням зі штату суду, за результатами повторного автоматизованого розподілу на підставі розпорядження керівника апарату суду №649 від 30.04.2024 матеріали цивільної справи передано в провадження судді Євтушенку О.І. (а.с.102, 103). 06.05.2024 через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» позивачем подано письмові пояснення у справі із посиланнями на судові рішення судів апеляційної інстанції в аналогічних спорах як свідчення обрання ним належного способу захисту (а.с.119-122). Ухвалою суду від 24.05.2024 цивільну справу прийнято до провадження суддею Євтушенком О.І. з призначенням до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.125). Ухвалою суду від 08.07.2024 задоволено клопотання позивача [PERSON] про зміну кола відповідачів. Виключено зі складу відповідачів ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЕКОСПЕЦТРАНС», АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «КРИВОРІЖГАЗ», Фізичну особи-підприємця [PERSON] , Фізичну особи-підприємця [PERSON] у цивільній справі №214/4479/23 за позовною заявою [PERSON] про захист прав споживача житлово-комунальних послуг, виключення з особових рахунків боргу попередніх власників житлового приміщення. Клопотання позивача [PERSON] про залучення до участі у цивільній справі №214/4479/23 як співвідповідача ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ ЗБУТ» - залишено без розгляду. Прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] про захист прав споживача житлово-комунальних послуг, виключення з особового рахунку боргу попередніх власників житлового приміщення, в уточненій редакції від 24.01.2024 за вимогами до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ГАЗОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ «НАФТОГАЗ». Заяву представника відповідача ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ГАЗОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ «НАФТОГАЗ» Плигань І.Ю. про її участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції з розгляду цивільної справи №214/4479/23 задоволено (а.с.153-154). З огляду на те, що заяву про письмове опитування свідка в порядку ст.93 ЦПК України (а.с.4), позивач після зміни складу суду не підтримував, не заявляючи про її розгляд у встановленому законом процесуальному порядку, суд вважає за доцільне залишити її без розгляду. Не погоджуючись з пред`явленими вимогами, представник відповідача ТОВ «ГАЗОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» Літвінов Є.В. подав додаткові письмові пояснення, направлені через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» (а.с.80-88). Свої заперечення по суті пред`явлених [PERSON] вимог мотивував тим, що відповідно до розпорядження КМУ №917-р від 22.07.2020 ТОВ «ГК «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» обрано постачальником природного газу «останньої надії» строком на три роки. Згідно з п.26 ч.1 ст.1 Закону України «Про ринок природного газу», постачальник «останньої надії» це визначений КМУ постачальник, який не має права відмовити в укладенні договору постачання природного газу на обмежений період часу. Пунктом 1 Розділу VI Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2496 передбачено, що постачальник «останньої надії» здійснює постачання природного газу споживачам на умовах договору постачання природного газу, який укладається з урахуванням вимог цього розділу та має відповідати Типовому договору постачання природного газу постачальником «останньої надії», затвердженому постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2501, який є публічним, а його умови однаковими для всіх споживачів. Договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» не потребує двостороннього підписання. Так, з травня 2022 року споживач [PERSON] (адреса: [ADDRESS] ) з ЕІС-кодом 56XM08A13312683S, о/р [NUMBER] , знаходиться в реєстрі постачальника ТОВ «ГК «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ». Разом з тим, представник зазначив, що при нарахуванні вартості спожитих обсягів природного газу, ТОВ «ГК «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» керується положеннями укладеного з [PERSON] договору постачання природного газу побутовому споживачу, умови якого в цілому відповідають Типовому договору, відповідно до яких об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу споживачем за розрахунковий період визначається, зокрема за даними Оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних Оператора газотранспортної системи та доведені споживачу Оператором ГРМ. Отже, з урахуванням здійснених споживачем оплат за спожитий природний газ, станом на 31.01.2023 у нього взагалі відсутня заборгованість. При цьому, станом на грудень 2023 року по особовому рахунку № [NUMBER] (EIC-код 56XM08A13312683S) обліковується переплата у сумі 0,23 грн. за спожитий природний газ. Отже, постачальник здійснював нарахування вартості природного газу, спожитого позивачем відповідно до вимог чинного законодавства, на підставі даних Оператора ГРМ, наданих останнім до 08 числа місяця наступного за звітним до інформаційної платформи Оператора ГТС Iplatforma. Представник відповідача зауважив, що [PERSON] у своїй позовній заяві жодним чином не наводить підстав своїх матеріально-правових вимог до ТОВ «ГК «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ», а також не зазначає, в чому саме полягає його порушене право та яким чином має відбутись його поновлення, а саме: у позовній заяві позивачем визначено позовні вимоги щодо виключення з обліку по особовому рахунку № [NUMBER] (EIC-код 56XM08A13312683S) заборгованості попередніх власників вказаного газифікованого об`єкту, разом з тим відповідно до даних Інформаційної платформи Оператора ГТС, по вказаному особовому рахунку обліковується переплата за спожитий природний газ у сумі 0,23 грн. Таким чином, позовні вимоги в частині, що стосується зобов`язань вчинити дії товариством є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Крім того, відсутність обставин, які підтверджували б факт порушення права особи, за захистом якого вона звернулась, а також законна можливість відповідача його відновлення, є самостійною підставою для відмови у задоволенні такого позову. Представник акцентував увагу, що суд має виходити із того, що обраний позивачем спосіб захисту цивільних прав має бути не тільки ефективним, а й відповідати правовій природі тих правовідносин, що виникли між сторонами, та має бути спрямований на захист порушеного права, в той час як факт такого порушення відповідачем прав позивача останній не довів. Хоча й\~початково представники\~відповідача ТОВ\~«ГАЗОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ\~«НАФТОГАЗУКРАЇНИ» заявляли про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції та їх заяву судом було задоволено (ухвала суду від 08.07.2024), однак у жодне із призначених засідань представники не забезпечили технічних умов для підключення, на зв`язок не виходили, доказів на підтвердження їх дійсних повноважень на представництво інтересів ТОВ «ГАЗОПОСТАЧАЛЬНА\~КОМПАНІЯ «НАФТОГАЗУКРАЇНИ» не надали (строк дії попередніх довіреностей сплину 01.01.2025). При цьому, про дистанційну участь в судових засіданнях 02.12.2024, 13.12.2024, 07.01.2025 не заявляли, клопотань про відкладення розгляду справи не подавали. Зважаючи на те, що жоден з учасників справи не заявив про свою участь в судовому засіданні, з урахуванням обсягу наявних у справі доказів та позиції сторін, суд вважає за можливе справу розглянути у порядку спрощеного позовного (письмового) провадження. Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) від 07.04.2023, посвідченого державним нотаріусом Третьої криворізької державної нотаріальної контори Риковою Т.В., зареєстрованого в реєстрі за №2-398, [PERSON] набув у приватну власність двокімнатну квартиру загальною площею 48,1 кв.м., житловою площею 29,0 кв.м., розташовану за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Право власності на вказану квартиру зареєстроване за [PERSON] у Державному реєстрі речових прав 07.04.2023, відомості про речове право внесено до реєстру за №49849834 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1350182212110), що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав (а.с.8). Свідоцтво видане на підставі акта про проведення електронних торгів СЕТАМ, складеного державним виконавцем Саксаганського відділу ДВС у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Синявською С.П. від 10.03.2023, затвердженого начальником управління Новіковою О.О. Попереднім власником квартири був [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.04.2018, виданого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Стюрко О.О. За відомостями реєстру Криворізької міської територіальної громади, за адресою: [ADDRESS] , з 03.06.2019 значився зареєстрованим [PERSON] , знятий з обліку 07.04.2023, інших осіб не зареєстровано (а.с.10). Як вказував позивач, саме після набуття квартири у власність, він звертався до уповноважених суб`єктів з приводу зняття попереднього власника квартири з реєстраційного обліку. Відповідно до довідки №8 від 07.04.2023, виданої КОМ ДІС НОВА КОМ, станом на 01.03.2023 містяться суми, нараховані до сплати комунальними та іншими службами міста за адресою: [ADDRESS] , та в графі послуги газопостачання службою ТОВ «ГК «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» за особовим рахунком № [NUMBER] проведено нарахування у сумі 428 грн. 88 коп., у тому числі за місяць 428 грн. 88 коп. (а.с.9). Звертаючись до суду з позовом про зобов`язання відповідача ТОВ «ГК «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» вчинити дії щодо виключення з особового рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , нарахованого боргу станом на 07.04.2023, [PERSON] посилається на те, що у період нарахування відповідачем заборгованості за надані послуги, станом на 07.04.2023 він фактично не був споживачем таких послуг, оскільки не був власником вказаного житлового приміщення, а тому вважає, що у нього відсутній обов`язок сплачувати нараховані суми боргу за послуги, що були надані до виникнення у позивача права власності на зазначену вище квартиру. Заперечуючи проти задоволення вимог [PERSON] , представник відповідача ТОВ «ГК «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» вказував, що з травня 2022 року споживач [PERSON] (адреса: [ADDRESS] ) з ЕІС-кодом 56XM08A13312683S, о/р [NUMBER] , знаходиться в реєстрі постачальника ТОВ «ГК «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ». Із урахуванням здійснених споживачем оплат за спожитий природний газ, у нього взагалі відсутня заборгованість. При цьому, станом на грудень 2023 року по особовому рахунку № [NUMBER] (EIC-код 56XM08A13312683S) обліковується переплата у сумі 0,23 грн. за спожитий природний газ. На підтвердження цьому представник надав довідку з особового рахунку про фінансових стан (а.с.92). Надаючи оцінку доводам позивача, запереченням відповідача, при вирішенні спору суд виходить з такого. Відповідно до ст.ст.66, 67, 162 ЖК України, за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги. За визначенням, наданим у ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно зі\~ст.5\~Закону України\~"Про\~житлово-комунальні\~послуги",\~залежно від\~функціонального призначення\~житлово-комунальні\~послуги поділяються\~на:\~1)\~житлові \~послуги з\~управління багатоквартирним\~будинком,\~яка включає:\~утримання спільного\~майна багатоквартирного\~будинку,\~зокрема прибирання\~внутрішньобудинкових приміщень\~та прибудинкової\~території,\~виконання санітарно-технічних\~робіт,\~обслуговування внутрішньобудинкових\~систем (крім\~обслуговування внутрішньо\~будинкових систем,\~що використовуються\~для надання\~відповідної комунальної\~послуги у\~разі укладення\~індивідуальних договорів\~про надання\~такої послуги,\~за умовами\~яких обслуговування\~таких систем\~здійснюється виконавцем),\~утримання ліфтів\~тощо;\~купівлю електричної\~енергії для\~забезпечення функціонування\~спільного майна\~багатоквартирного будинку;\~поточний ремонт\~спільного майна\~багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Пунктом 1 ч.1 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Водночас, відповідно до п.5 ч.2 ст.7 цього Закону такому праву прямо відповідає обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Таким чином,\~згідно із\~зазначеними нормами\~споживачі зобов`язані\~оплатити житлово-комунальні\~послуги,\~якщо вони\~фактично користувалися\~ними. Крім того, відповідно до ст.322 ЦК України, на власника покладається тягар утримання майна. Стаття 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» присвячена обов`язкам співвласників багатоквартирного будинку. Положеннями цієї статті є встановлення у її частині 2 правила, відповідно до якого кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Крім того, частина 3 цієї ж статті передбачає, що у разі відчуження квартири чи нежитлового приміщення набуття новим власником усіх обов`язків попереднього власника як співвласника. Тлумачення наведеної норми права у системному зв`язку з приведеними вище нормами надають можливість дійти виснов\-ку, що у даному випадку йдеться про перехід від попереднього власника до нового власника обов`язків саме як співвласника багатоквартирного будинку, передбачених законом, а не боргів попереднього власника з оплати за житлово\--комунальні послуги. Тобто з моменту переходу права власності на квартиру попередній власник втрачає права і обов`язки співвласника багатоквартирного будинку, а новий власник набуває прав і обов`язків співвласника такого будинку. Таким чином, новий власник майна не зобов`язаний повертати борги попереднього власника, якщо він не брав на себе обов`язку з їх сплати. Договори про надання послуг не обтяжують майна, тому за відсутності відповідної умови в договорі щодо відчуження нерухомого майна суд повинен відмовляти в задоволенні позовних вимог до нового власника, оскільки належним відповідачем є попередній власник, на чому акцентує увагу Верховний Суд у постановах від 01.09.2020 у справі №686/6276/19, від 15.10.2020 у справі № 522/19127/18. Як вбачається із свідоцтва про право власності, посвідченого державним нотаріусом Третьої криворізької державної нотаріальної контори, [PERSON] 07.04.2023 набув право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] . При цьому, дане свідоцтво як правочин не містить застережень про переведення на нього боргу попереднього власника [PERSON] , як і не містить згоди кредитора на таку заміну, що узгоджується з положеннями ст.520 ЦК України (заміна боржника у зобов`язанні). Таким чином, суд доходить висновку про те, що [PERSON] при набутті у приватну власність квартири не брав на себе зобов`язань повертати борги попереднього власника, а тому не повинен їх сплачувати. До того ж [PERSON] з 17.08.1993 має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] , до набутої ним 07.04.2023 квартири жодного відношення раніше не мав, а тому не будучи власником майно або ж споживачем послуг за фактом реєстрації місця проживання не ніс тягар утримання майна. За роздруківками із сайту НОВА КОМ, наданими позивачем, станом на 01.02.2023, нарахування ТОВ «ГК «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» за особовим рахунком № [NUMBER] складають 358 грн. 99 коп., станом на 01.03.2023 428 грн. 88 коп., станом на 01.04.2023 471 грн. 76 коп., станом на 01.05.2023 514 грн. 65 коп., станом на 01.09.2023 686 грн. 20 коп. (а.с.12, 13, 34). Дослідженням наданої представником відповідача ТОВ «ГК «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» довідки про фінансовий стан особового рахунку № [NUMBER] (EIC-код 56XM08A13312683S) за адресою: [ADDRESS] (а.с.92), встановлено, що особовий рахунок переоформлено на ім`я [PERSON] як власника квартири із зазначенням усіх його персональних даних. За наявною по рахунку інформацією, у квартирі підключене газопостачання, розрахунок проводиться за методом «по нормам» (виходячи з тарифу 7,95689 грн./куб.м., об`єму споживання газу за даними оператора ГРМ 5,39 куб.м.) з урахуванням наявності 1 плити; лічильник обліку природного газу не встановлений, розмір щомісячних нарахувань складає по 42 грн. 89 коп. У довідці приведено помісячні нарахування з травня 2022 року, із відображенням окремими графами наданих компенсацій/пільг, субсидії, проведених платежів та сальдо. Станом на березень 2023 року за вищевказаною адресою обліковувався борг у загальному розмірі 471 грн. 76 коп. Станом на квітень 2023 року борг зріс на суму нарахування послуг за березень 2023 року 42 грн. 89 коп. і склав 514 грн. 65 коп. Протягом періоду з травня 2023 року до січня 2024 року відповідач продовжував здійснювати щомісячні нарахування вартості послуг з постачання природного газу по 42 грн. 89 коп. У графі «до сплати» відображені проведені [PERSON] платежі (із детальним розшифруванням дат нижче таблиці), а саме: 20.09.2023 200 грн., 20.10.2023 230 грн., 27.11.2023 341 грн. 98 коп., 10.01.2024 86 грн., що загалом складає 857 грн. 98 коп. Провівши калькулятивний\~арифметичний аналіз\~довідки про\~фінансовий стан особового\~рахунку № [NUMBER] з урахуванням усіх відображених в ній нарахувань ТОВ «ГК «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» та платежів [PERSON] , суд дійшов висновку, що за рахунок здійснених позивачем платежів після набуття житлового приміщення у власність, відповідач здійснив зарахування коштів на оплату поточних нарахувань, погашення боргу, що виник після 07.04.2023, а залишок переплати фактично на власний розсуд зарахував на погашення боргу, що обліковувався до 07.04.2023, не зважаючи на те, що [PERSON] при набутті квартири у власність не брав на себе зобов`язань повертати борги попереднього власника. Черговим свідченням невизнання відповідачем заявлених [PERSON] вимог, як і відсутністю наміру виключити з особового рахунку борг попереднього власника, є зазначення у довідці про фінансовий стан особового рахунку № [NUMBER] інформації про направлення [PERSON] вимоги про сплату заборгованості від 08.09.2023. Відтак, незважаючи на обізнаність відповідача про перехід права власності на житлове приміщення до іншої особи, зазначені вимогу було направлено саме позивачеві, а не попередньому власникові. Зважаючи на доведеність в ході судового розгляду справи наявності облікованого боргу за надання послуг з постачання природного газу ТОВ «ГК «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , до 07.04.2023 набуття квартири у власність [PERSON] , який фактично відповідачем не було виключено з рахунку до ухвалення рішення у справі, суд дійшов висновку, що заявлені [PERSON] вимоги є доведеними та підлягають задоволенню. Самостійний перерозподіл відповідачем коштів, сплачених позивачем, на погашення боргу, не є підставою для відмови у задоволенні позову, однак визначає наявність підстав для проведення перерахунку. Поміж іншим, вищевказаний особовий рахунок є документом внутрішньогосподарського обліку господарських операцій відповідача і списання з цього внутрішнього господарського документа будь-яких сум є правом кредитора у даному випадку ТОВ «ГК «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ», а можливість здійснення такої операції допускається чинним законодавством України (зокрема, Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», Національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку та ін.). Разом з тим, суд зазначає, що позовні вимоги [PERSON] про зобов`язання ТОВ «ГК «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» вчинити дії щодо виключення з обліку по особовому рахунку № [NUMBER] з нього як власника квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , заборгованості попередніх власників, яка виникла за період до 07.04.2023, у розрізі із предметом спору та характером правовідносин, є належним способом захисту, який не суперечить абз.12 ч.2 ст.16 ЦК України. Аналогічний правовий висновок щодо способу судового захисту у подібних справах викладено Верховним Судом у постановах від 01.09.2020 у справі № 686/6276/19, від 26.01.2022 у справі №201/11406/20, від 15.03.2023 у справі №176/552/22. Судова практика з цього приводу є сталою та протягом останнього часу змін не зазнавала. Відтак, доводи відповідача про те, що зобов`язання щодо здійснення виключення заборгованості не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав судом не приймаються до уваги доводи та визнаються як неспроможні. Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.07.2022 у справі №363/1834/17, вирішуючи справу хоча і з іншим предметом позову, аніж у даній справі, проте щодо подібного способу судового захисту, зазначила, що задоволення вимоги боржника про зобов`язання кредитора перерахувати заборгованість за договором (аналогічно, як і списати якусь її частину, якої стосується спір), може бути способом захисту права боржника на мирне володіння майном. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України, суд враховує звільнення позивача від сплати судового збору згідно зі ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» та ухвалення рішення на його користь, а судовий збір у розмірі 1\~073 грн. 60 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України.

Outcome: approved