Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-26 00:00:00

В провадження Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшов вищевказаний позов, який обґрунтований наступним. 19 червня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (далі - Первісний Кредитор) та [PERSON] (далі - Відповідач) укладено Договір кредиту № 119СМБ/08/Е (далі - Кредитний Договір), відповідно до умов якого Первісний Кредитор надає Відповідачу кредит у сумі 5 000 (п`ять тисяч) доларів США 00 центів, а Відповідач зобов`язується своєчасно сплачувати кредит, проценти за користування кредитом і можливі штрафні санкції, та повністю повернути отримані кредитні кошти і сплатити відсотки за користування кредитними коштами не пізніше 18 червня 2010 року. Первісний Кредитор виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши Відповідачу грошові кошти у розмірі та порядку, визначеному Кредитним Договором. Натомість Відповідачем взяті на себе зобов`язання за Договором Кредиту належним чином не виконані, у зв`язку з чим у Відповідача сформувалась заборгованість за вищезазначеним договором. Шляхом перейменування назва Первісного Кредитора була змінена на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк». Первісний Кредитор, з метою захисту свого порушеного права, звернувся до Комунарського районного суду міста Запоріжжя з позовом про стягнення з Відповідача заборгованості за Кредитним Договором. 21 вересня 2016 року Комунарський районний суд міста Запоріжжя, розглянувши позов Первісного Кредитора про стягнення з Відповідача заборгованості за Кредитним Договором, в рамках судового провадження по цивільній справі № 333/3692/16-ц ухвалив заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнив частково та стягнув з Відповідача на користь Первісного Кредитора заборгованість за Кредитним Договором у розмірі 4 994 (чотири тисячі дев`ятсот дев`яносто чотири) доларів СЩА 57 коп. та пеню у розмірі 62 200 (шістдесят дві тисячі двісті) грн. 28 коп. Рішення Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 21 вересня 2016 року по справі № 333/3692/16-ц набрало законної сили, проте станом на 23 травня 2024 року воно не виконано. Відтак, грошове зобов`язання, визначене рішенням суду, вважається простроченим. 30 вересня 2019 року Загальними зборами акціонерів Акціонерного Товариства «Альфа-Банк» та єдиним акціонером Первісного кредитора затверджено рішення про реорганізацію ІІАТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк». Таким чином, до АТ «Альфа-Банк» перейшли права та обов`язки Первісного Кредитора, в тому числі і право вимоги до [PERSON] про стягнення заборгованості. Відповідно до Витягу з державного реєстру банків, 01.12.2022 АТ «Альфа-Банк» змінило своє найменування на АТ «Сенс Банк». З огляду на приписи ст. 625 ЦК, враховуючи розмір простроченого грошового зобов`язання Відповідача, визначеного заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21 вересня 2016 року по справі № 333/3692/16-ц, станом на 23 лютого 2022 року, розмір нарахованих 3 % річних по тілу кредиту та відсотках, 3% річних по пені та інфляційні витрати по пені від суми заборгованості визначеної рішенням суду складає 33 228 (тридцять три тисячі двісті двадцять вісім) грн. 30 коп., яка складається з: -сума заборгованості за ставкою 3% на суму заборгованості по тілу кредиту та відсотках 406 (чотириста шість) доларів СШД 68 центів, що за курсом НБУ станом на 23 лютого 2022 року становить 11 788 (одинадцять тисяч сімсот вісімдесят вісім) грн 79 коп.; -сума заборгованості за ставкою 3% на суму заборгованості по пені 5 603 (п`ять тисяч шістсот три) грн 14 коп.; -сума заборгованості за інфляційними втратами на суму заборгованості по пені 15 836 (п`ятнадцять тисяч вісімсот тридцять шість) 38 коп. На підставі вищевикладеного, позивач просить стягнути на його користь з відповідача суму 3 (трьох) відсотків річних по тілу кредиту та відсотках, 3% річних по пені та інфляційних втрат по пені від суми простроченої заборгованості у загальному розмірі 33 228 (тридцять три тисячі двісті двадцять вісім) гривні 31 копійок, а також витрати на сплату судового збору у розмірі 3 028 гривні 00 копійки. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28.08.2024 р. відкрито провадження по справі та призначений її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження, також встановлений строк для надання сторонами заяв по суті справи. \~ \~ \~ \~Протокольною ухвалою суду від 27.01.2025 р. відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про витребування з позивача доказів кредитної справи за вищевказаним кредитним договором. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує. \~ \~ \~ \~ \~Представниця відповідача\~в судовому\~засіданні не\~визнала позовні\~вимоги та\~просила відмовити\~в їх\~задоволенні з\~підстав,\~зазначених у\~відзиві на\~позов,\~в якому\~відповідач зазначив\~наступне.\~Ним подана\~заява про\~перегляд заочного\~рішення Комунарського\~районного суду\~м.\~Запоріжжя від\~21\~вересня 2016\~року по\~справі №\~333/3692/16-ц. Комунарським відділом\~ВДВС у\~місті Запоріжжі\~надано відповідь,\~згідно із\~якого виконавчих\~проваджень відносно\~ [PERSON] \~з примусового\~виконання рішення\~Комунарського районного\~суду м.\~Запоріжжя №333/3692/16-ц\~від 21.09.2016\~про стягнення\~на користь\~ПАТ «Укрсоцбанк»\~заборгованості на\~виконанні у\~відділі не\~перебувало. Заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21.09.2016 по справі №333/3692/16-ц не могло бути ним виконано, оскільки він не знав про його існування. Суд, вислухав пояснення представниці відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їй правовідносини. 19 червня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (далі - Первісний Кредитор) та [PERSON] (далі - Відповідач) укладено Договір кредиту № 119СМБ/08/Е (далі - Кредитний Договір), відповідно до умов якого Первісний Кредитор надає Відповідачу кредит у сумі 5 000 (п`ять тисяч) доларів США 00 центів, а Відповідач зобов`язується своєчасно сплачувати кредит, проценти за користування кредитом і можливі штрафні санкції, та повністю повернути отримані кредитні кошти і сплатити відсотки за користування кредитними коштами не пізніше 18 червня 2010 року. З витягу\~зі статуту\~позивача вбачається,\~що шляхом\~перейменування назва\~зазначеного вище\~первісного Кредитора\~була змінена\~на Публічне\~акціонерне товариство\~«Укрсоцбанк». 30 вересня 2019 року Загальними зборами акціонерів Акціонерного Товариства «Альфа-Банк» та єдиним акціонером Первісного кредитора затверджено рішення про реорганізацію ПАТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк», останній є правонаступником ПАТ «Укрсоцбанк». Відповідач у встановлені строки не повернув кредитні кошти, не сплатив обумовлені кредитним договором відсотки та пені за невиконання грошового зобов`язання, що стало підставою для звернення первісним позивачем до суду за захистом своїх прав. Заочним рішенням Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 21 вересня 2016 року по цивільній справі № 333/3692/16-ц, позовні\~вимоги ПАТ\~«Укрсоцбанк» до\~ [PERSON] задоволені\~частково,\~та присуджено\~стягнення на\~користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за цим кредитним Договором у розмірі 4 994 доларів СЩА 57 коп. (в тому числі заборгованість по тілу кредиту та відсоткам за користування кредитним коштами) та пені у розмірі 62 200 грн. 28 коп. Дане заочне рішення набуло законної сили. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14.01.2025\~р. заява [PERSON] про перегляд вищевказаного заочного рішення повернена заявнику, в зв`язку з невиконанням ним ухвали суду про усунення недоліків. Відповідно до відповіді Комунарського ВДВС у м. Запоріжжі від 22.10.2024 р. на заяву відповідача, виконавчі провадження з виконання вищевказаного судового рішення відсутні. \~ \~ \~ \~Відповідач не спростував встановлені вищевказаним рішенням суду від 21 вересня 2016 року обставини щодо наявної у нього кредитної заборгованості, яка присуджена судом до стягнення з нього; про її погашення з належним підтвердженням не заявляв суду в межах цієї справи, що свідчить про невиконання вказаного судового рішення в заявлений позивачем період з 23.02.2019 р. по 23.02.2022 р. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до пункту 8.35 постанови від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19), Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Такі висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 646/14523/15-ц. У пункті 8.22.постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 зазначено, що загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Одним з принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою. При цьому компенсаторний характер процентів, передбачених статтею 625 ЦК України, не свідчить про те, що вони є платою боржника за «користування кредитом» (тобто можливістю правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). Такі проценти слід розглядати саме як міру відповідальності. На відміну від процентів за «користування кредитом», до процентів річних, передбачених зазначеною статтею, застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність. Отже, в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вказаний висновок сформульований Великою Палатою Верховного Суду у пункті 54 постанови від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 та пункті 6.19 постанови від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16 (провадження № 12-142гс19). Враховуючи, що зазначений вище кредитний договір не визнався в судовому порядку недійсним, вищевказане заочне рішення наразі є діючим, отже обов`язковим для виконання, при цьому відповідачем фактично не виконане та присуджена судом заборгованість не погашена, суд дійшов висновку позовні вимоги позивача законні та обґрунтовані. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заявленої в позові суми боргу, станом на 23 лютого 2022 року, розмір нарахованих за період невиконання відповідачем грошового зобов`язання, а саме: з 23.02.2019 р. по 23.02.2022 р., 3 % річних по тілу кредиту та відсотках, 3% річних по пені та інфляційні витрати по пені від суми заборгованості визначеної рішенням суду становить 33 228 грн. 30 коп., яка складається з: - \~ \~ \~ \~суми заборгованості за ставкою 3% на суму заборгованості по тілу кредиту та відсотках 406 доларів США 68 центів, що за курсом НБУ станом на 23 лютого 2022 року становить 11 788 грн. 79 коп.; - \~ \~ \~ \~суми заборгованості за ставкою 3% на суму заборгованості по пені 5 603 грн. 14 коп.; - \~ \~ \~ \~суми заборгованості за інфляційними втратами на суму заборгованості по пені 15 836 грн. 38 коп. \~ \~ \~ \~Заявлена позивачем суми не спростована відповідачем обґрунтованим контррозрахунком. З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню Відповідно до\~ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені витрати на сплату судового збору в сумі 3028,00 грн., оплата якого документально підтверджена платіжним документом.

Outcome: approved