Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. У листопаді 2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» звернулося із вказаним позовом до суду, зазначивши, що 23.09.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено Договір №4003136 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Відповідно до реквізитів Договору №4003136 від 23.09.2023 року, укладеного між сторонами, відповідач підписав договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «В711». Згідно із п.1.2 тип кредиту - кредит, сума кредиту складає 8000 грн. Відповідно до п.1.3 Договору строк кредиту 360 днів: з 23.09.2023 року по 17.09.2024 року. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Так, на підставі погоджених умов Договору, ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язання перед [PERSON] виконало та надало їй кредит в сумі 8000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів платіжним провайдером «Універсальні Платіжні рішення» на платіжну картку [NUMBER] , яку відповідачем вказано особисто. Разом з тим, відповідно до п. 1.4.1 Договору передбачено стандартну процентну ставку, яка становить 2% в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 Договору. З даних Розрахунку заборгованості за Договором №4003136 від 23.09.2023 року у період з 23.09.2023 по 24.05.2024 року включно Первісним кредитором було нараховано проценти за користування грошовими коштами загальною сумою 38991,20 грн.. У зазначений період відповідачем було здійснено оплати на рахунок Первісного кредитора, спрямовані на оплату тіла кредиту у розмірі 10,00 грн. та оплату процентів за користування грошовими коштами у сумі 6000 грн.. Відтак, станом на 24.05.2024 року загальна сума заборгованості відповідача за Договором №4003136 від 23.09.2023 року склала 40981,20 грн.: тіло кредиту 7990 грн., заборгованість за процентами 32991,20 грн. 24.05.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу № 24/05/2024, згідно з умовами якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» право грошової вимоги до відповідача за Договором №4003136 від 23.09.2023 року загальна сума заборгованості склала 40981,20 грн.. Крім того, відповідно до умов строк дії п.1.3. Договору №4003136 строк кредиту 360 днів з 23.09.2023 року по 17.09.2024 року . Станом на дату укладання Договору факторингу від 24.05.2024 року №24/05/2024, строк дії Договору №4003136 від 23.09.2023 року закінчився . А тому, в межах строку дії Договору , укладеного між первісним кредитором та відповідачем, ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» у період з 24.05.2024 по 22.07.2024 року (60 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою у сумі 9588 грн. (7990 грн.*2%=159,8 грн.*60 календ.дні=9588 грн.) У зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] взятих на себе зобов`язань за Договором №4003136 від 23.09.2023 року, відповідач має заборгованість перед позивачем загальною сумою 50569,20 грн., яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту 7990 грн., нарахованих процентів первісним кредитором 32991,20 грн., нарахованих процентів ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» за 60 календарних днів - 9588 грн.. На підставі викладеного, враховуючи, що від сплати вказаної заборгованості відповідач ухиляється, позивач просить стягнути з [PERSON] вищевказану суму заборгованості, судові витрати по оплаті судового збору при поданні позову у розмірі 2 422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. Відповідачем відзиву на позовну заяву до суду не подано. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 26.11.2024, після отримання судом інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи відповідача по справі, було прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, передбаченого статтями 274-279 ЦПК України, з викликом сторін, призначено судове засідання на 11.12.2024 (а.с.101). 11.12.2024 судове засідання відкладено на 29.01.2025 та повідомлено останню про розгляд справи, шляхом розміщення оголошення про її виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України. \~ \~ \~ \~У судове засідання 29.01.2025 року, представник позивача не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. 29.01.2025 скерував заяву, в якому просить суд розглянути цивільну справу за його відсутності та задовольнити позов. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. (а.с. 112) \~ \~ \~ \~29.01.2025 представник позивача скерував суду заяву про заміну найменування позивача у справі №718/3607/24 на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал».(а.с.113-118) Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, хоча належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить розписка про отримання повістки та розміщення оголошення про її виклик на офіційному веб-порталі судової влади. Заяв чи клопотань від нього не надходило. Відзиву на позов остання не подавала. З огляду на викладене та при відсутності заперечень сторони позивача, суд ухвалив провести розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення, оскільки згідно ст. 281 ЦПК України, якщо відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. При вирішені питання щодо розгляду справи в заочному порядку суд виходив з того, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Дослідивши письмові матеріали справи відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. Судом встановлено, що 23.09.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено Договір №4003136 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Відповідно до реквізитів Договору №4003136 від 23.09.2023 року, укладеного між сторонами, відповідач підписав договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «В711». Згідно із п.1.2 тип кредиту - кредит, сума кредиту складає 8000 грн. Відповідно до п.1.3 Договору строк кредиту 360 днів: з 23.09.2023 року по 17.09.2024 року. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. На підставі погоджених умов Договору, ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язання перед [PERSON] виконало та надало їй кредит в сумі 8000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів платіжним провайдером «Універсальні Платіжні рішення» на платіжну картку [NUMBER] (а.с.47), яку відповідачем вказано особисто. Відповідно до п. 1.4.1 Договору передбачено стандартну процентну ставку, яка становить 2% в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 Договору. (а.с.20-28) У відповідності до Паспорту споживчого кредиту від 23.09.2023 споживачу надана інформація до укладення договору про споживчий кредит, з умовами кредитування та порядку повернення кредиту. (а.с.30-32) 27.05.2024 ТОВ «Фінансова Компанія «Фінатраст Україна» скеровано боржнику смс-повідомлення на його телефонний номер зазначений в анкеті щодо відступлення права вимоги за кредитними договорами. (а.с.33) З даних Розрахунку заборгованості за Договором №4003136 від 23.09.2023 року у період з 23.09.2023 по 24.05.2024 року включно Первісним кредитором було нараховано проценти за користування грошовими коштами загальною сумою 38991,20 грн.. У зазначений період відповідачем було здійснено оплати на рахунок Первісного кредитора, спрямовані на оплату тіла кредиту у розмірі 10,00 грн. та оплату процентів за користування грошовими коштами у сумі 6000 грн..(а.с.35-39) Крім того судовм встановлено, 24.05.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу № 24/05/2024, згідно з умовами якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» право грошової вимоги до відповідача за Договором №4003136 від 23.09.2023 року загальна сума заборгованості склала 40981,20 грн..(а.с.80-96) Також вказане підтверджується Витягом з реєстру боржників від 24.05.2024р. (а.с.45) Станом на дату укладання Договору факторингу від 24.05.2024 року №24/05/2024, строк дії Договору №4003136 від 23.09.2023 року закінчився . А тому, в межах строку дії Договору , укладеного між первісним кредитором та відповідачем, ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» у період з 24.05.2024 по 22.07.2024 року (60 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою у сумі 9588 грн. (7990 грн.*2%=159,8 грн.*60 календ.дні=9588 грн.)(а.с.40) У зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] взятих на себе зобов`язань за Договором №4003136 від 23.09.2023 року, відповідач має заборгованість перед позивачем загальною сумою 50569,20 грн., яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту 7990 грн., нарахованих процентів первісним кредитором 32991,20 грн., нарахованих процентів ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» за 60 календарних днів - 9588 грн.. Судом також встановлено, що картка №5375235107141663 імітована на імя [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) та факт підтвердження зарахування коштів 23.09.2023 на дану платіжну картку банком емітентом АТ «А-Банк» у розмірі 8000 грн..(а.с.109-110) Згідно з п. 1.2 договору факторингу права вимоги щодо конкретного боржника переходять до фактора (позивача) з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників, після чого фактор (позивач) стає кредитором по відношенню до боржників стосовно його заборгованості. Отже, до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» відповідно до укладеного договору факторингу перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором. Норми права, які застосував суд. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Згідно зі статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. В абзаці другому частини другої статті 639 ЦК України визначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Аналізуючи викладене, можна дійти висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді, що передбачено статтею 205, 207 ЦК України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ч. 4 ст. 631 ЦК України закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до ст. 1084 ЦК України якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Якщо відступлення права грошової вимоги факторові здійснюється з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором, фактор зобов`язаний надати клієнтові звіт і передати суму, що перевищує суму боргу клієнта, який забезпечений відступленням права грошової вимоги, якщо інше не встановлено договором факторингу. Згідно зі ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено судом, що відповідач [PERSON] не виконала взяті на себе зобов`язання за договором № 4003136 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 23.09.2023, у зв`язку з чим суд вважає обґрунтованими вимоги позивача ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» (зміна найменування), до якого за договором факторингу №24/05/2024 від 24.05.2024 перейшло право грошової вимоги за договором № 4003136 про надання кредиту від 23.09.2023, укладеним між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] , про стягнення з останньої заборгованості в загальній сумі 50569, 20 грн., яка складається з суми заборгованості за основним боргом в розмірі 7990 грн., суми заборгованості за процентами нарахованих процентів первинним кредитором 32991,20 грн., суми заборгованості за процентами нарахованих ТОВ «ФК Фінтраст Капітал» за 60 календарних днів 9588,00 грн., тому суд вважає, що позовні вимоги є доведеними і підлягають задоволенню. Щодо судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити судові витрати між сторонами. Згідно з частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, що передбачено пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України. У позовній заяві позивач вказав розрахунок судових витрат, які складаються з судового збору у розмірі 2422,00 грн. та очікувані витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн., які він поніс у зв`язку з розглядом справи. Сплата позивачем судового збору в сумі 2 244,40 грн. при поданні позову підтверджується платіжною інструкцією № 3559 від 14.11.2024. Згідно з приписами частини 1 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витратна правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін - пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц. При цьому, суд враховує, що суть надання позивачу адвокатом правничої допомоги зводилась до написання та направлення позовної заяви до суду, розгляд справи проведено у спрощеному провадженні з викликом сторін у справі. Таким чином, виходячи з критеріїв реальності та розумності, а також враховуючи складність справи, обсяг фактично виконаних адвокатом робіт, слід дійти висновку про неспівмірність розміру заявленого до стягнення розміру судових витрат на правничу допомогу у сумі 10 000,00 грн., який є завищеним. Разом з тим, з урахуванням ухвалення рішення по справі на користь позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з [PERSON] витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал», в сумі 5 000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved