Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-29 00:00:00

Позивач [PERSON] , в особі представника [PERSON] , звернулася до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просила витребувати майно, гараж № [NUMBER] , загальною площею 25,5 кв. за адресою: м. Харків, вул. Багратіона, буд. 6-А з незаконного володіння Гаражно - будівельного кооперативу «Імпульс». Ухвалою суду від 08.10.2024 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено питання проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 28.11.2024 року продовжено строк проведення підготовчого провадження по цивільній справі на тридцять днів. Відкладено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 08.01.2025 року задоволено клопотання представника позивача [PERSON] та залишити без розгляду уточнену позовну заяву, яка надійшла до суду 29.11.2024 року. Виключено з числа відповідачів Департамент реєстрації Харківської міської ради. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Департамент реєстрації Харківської міської ради. Прийнято до розгляду уточнену позовну заяву [PERSON] . Закрито підготовче провадження по цивільній справі за уточненою позовною заявою та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник відповідача надав до суду письмові пояснення, в яких вказав про визнання уточнених позовних вимог [PERSON] . Представником третьої особи надано до суду письмові пояснення на уточнену позовну заяву. Сторони у судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись. Представник позивача надала заяву, в якій просить проводити розгляд справи без її участі, позовну заяву підтримує та просить її задовольнити. Представник відповідача у наданих до суду письмових поясненнях на уточнену позовну заяву просив розгляд справи проводити без його участі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно свідоцтва про право\~власності на нерухоме майно від 21.12.2010 року, яке видане Виконавчим комітетом Харківської міської ради на підставі розпорядження Харківського міського голови від 09.12.2010 року №3635, позивачу на праві приватної власності належить Гаражний бокс №9 літ.А-1 розташований за адресою [ADDRESS] (а.с. 14) Згідно Витягу Про державну реєстрацію прав від 18.01.2011 року №28706556, позивачу на праві приватної власності (частка 1/1) належить Гаражний бокс №9 літ.А-1 розташований за адресою [ADDRESS] (реєстраційний номер 32437694, номер запису 10698 в книзі 1, дата прийняття рішення про державну реєстрацію 10.01.2011 року) (а.с. 13). Також, згідно з наявною в матеріалах справи Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (номер довідки 389192799, час формування 01.08.2024 10:38:38) сформовану приватним нотаріусом Гончаренко\~Н.Ю. вбачається, що позивачу на праві приватної власності належить Гаражний бокс №9 літ.А-1 розташований за адресою [ADDRESS] (реєстраційний номер 32437694, номер запису 10698 в книзі 1, дата прийняття рішення про державну реєстрацію 18.01.2011, дата внесення запису 18.01.2011) (а.с. 22). 03.09.2024 року [PERSON] через представника [PERSON] звернулась до Департаменту реєстрації Харківської міської ради із заявою про державну реєстрацію права власності на гаражний бокс № [NUMBER] в літ «А-1», розташований за адресою: [ADDRESS] (заява № 62761637). До заяви в якості підстави для проведення державної реєстрації права власності заявником було подано:- свідоцтво про право власності від 21.12.2010 за № 3635 видане Виконавчим комітетом Харківської міської ради. Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації Харківської міської ради Вєлєвою А.О. №74907405 від 05.09.2024 року було відмовлено у проведенні реєстраційних дій у зв`язку із наявними суперечностями між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, а саме, зазначений об`єкт нерухомого майна вже зареєстрований за особою відмінною від заявника (а.с. 9). Так, як вказано Департаментом реєстрації Харківської міської ради у наданих до суду письмових поясненнях на уточнену позовну заяву, відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, державним реєстратором було встановлено, що в активному стані відкритий розділ № 214351363101 на об`єкт нерухомого майна: гараж № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] та право власності зареєстровано за Гаражно - будівельним кооперативом «Імпульс» на підставі рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15.01.2009, справа № 2-520/09, що підтверджується наявним в матеріалах справи Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, а також копію рішення суду (а.с. 17-21). Позивач вважає, що її право власності порушено тим, що право власності на вказаний гараж зареєстроване за відповідачем. Також вказує, що оскільки відповідно до установленої практики Великої палати Верховного Суду, належним способом захисту є віндикаційний позов, оскільки його задоволення тобто рішення суду про витребування із чужого не законного володінням підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Враховуючи викладене, позивач звернулась до суду із даним позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просила витребувати майно, гараж № [NUMBER] , загальною площею 25,5 кв. за адресою: м. Харків, вул. Багратіона, буд. 6-А з незаконного володіння Гаражно - будівельного кооперативу «Імпульс». Перевіряючи обґрунтованість заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про наступне. Відповідно до\~ст. 41 Конституції України\~передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до\~ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до\~ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 1\~статті 328 ЦК України\~передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (частина 2\~статті 328 ЦК України). Відповідно із\~ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд зазначає, що право власності позивача на гаражний бокс № [NUMBER] в літ «А-1», загальною площею 25,5 кв.м., що розташований за адресою [ADDRESS] підтверджується наданими позивачем доказами та визнається відповідачем, представник якого вказав, що гаражний бокс дійсно збудований силами і коштами саме позивача, був зареєстрований до 2013 року за позивачем, а факт реєстрації його за Гаражно-будівельним кооперативом «Імпульс» у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, який почав діяти після 2013 року, вважає помилковим (а.с. 43). З огляду на викладене, беручи до уваги, що право власності позивача на гаражний бокс № [NUMBER] в літ «А-1», загальною площею 25,5 кв.м., що розташований за адресою [ADDRESS] підтверджується наданими позивачем доказами та визнається відповідачем, суд вважає, що факт реєстрації даного об`єкту нерухомості за відповідачем, порушує право позивача на володіння та розпорядження даним об`єктом, а тому підлягає захисту. Засади захисту права власності, визначені ч. 1, ч. 2 ст. 386, ч. 1 ст. 387 ЦК України, відповідно до яких, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого володіння є підставою для внесення запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем до Державного реєстру незалежно від того, чи таке витребування відбувається у порядку віндикації (ст. 387-388 ЦК), чи у порядку, визначеному для повернення майна від особи, яка набула його за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (ст. 1212-1215 ЦК), чи у порядку примусового виконання обов`язку в натурі (п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК) (пункт 38 постанови ВП ВС, 06.07.22, справа № 914/2618/16 (провадження №12-25гс21)). Метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю), (пункт 114 постанови ВП ВС від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16, провадження 14-208 цс 18). Відповідно до усталеної практики Великої Палати Верховного Суду якщо позивач вважає, що його право порушене тим, що право власності зареєстроване за відповідачем, то належним способом захисту є віндикаційний позов, оскільки його задоволення, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Натомість вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідним для ефективного відновлення його права. Задоволення віндикаційного позову є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Водночас такий запис вноситься виключно в разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою (див. пункти 84, 85 постанови Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі №466/8649/16-ц (провадження № 14-93цс20). У постанові Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 726/1524/19 (провадження № 61-1946св21) вказано, що: «задоволення віндикаційного позову є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Водночас такий запис вноситься виключно в разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою. Ефективність віндикаційного позову забезпечується саме наявністю державної реєстрації права власності за відповідачем, оскільки за відсутності такої реєстрації судове рішення про задоволення віндикаційного позову не є підставою для державної реєстрації права власності за позивачем. Тому позовна вимога про скасування державної реєстрації права власності відповідача суперечить позовній вимозі про витребування нерухомого майна. Виходячи з цього в задоволенні позовних вимог про скасування державної реєстрації права власності слід відмовити. Велика Палата Верховного Суду також звертає увагу на те, що відповідно до пункту 1 частини 1\~статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності підлягає державній реєстрації. Задоволення позовної вимоги про скасування державної реєстрації права власності суперечить зазначеній імперативній вимозі закону, оскільки виконання судового рішення призведе до прогалини в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в частині належності права власності на спірне майно. Отже, замість скасування неналежного запису про державну реєстрацію до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно має бути внесений належний запис про державну реєстрацію права власності позивача. Такий запис, як зазначено вище, вноситься на підставі судового рішення про задоволення віндикаційного позову. Якщо позивач вважає, що його право порушене тим, що право власності зареєстроване за відповідачем, то належним способом захисту є віндикаційний позов, оскільки його задоволення, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Натомість вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідним для ефективного відновлення його права». Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі, зокрема, судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості. Згідно п. 67 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою КМУ від 25\~грудня 2015\~р.\~№ 1127,\~ для державної реєстрації права власності у разі витребування майна з чужого незаконного володіння на підставі рішення суду подається відповідне рішення суду. Враховуючи зазначене, оцінивши в сукупності докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оскільки право власності позивача на гаражний бокс № [NUMBER] в літ «А-1», загальною площею 25,5 кв.м., що розташований за адресою [ADDRESS] підтверджується наданими позивачем доказами та визнається відповідачем, суд вважає, що факт реєстрації даного об`єкту нерухомості за відповідачем порушує права позивача, а тому заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved