Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності їй [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) свідоцтва про право власності на житло від 16 жовтня 1998 року, виданого Виконавчим комітетом Сумської міської ради народних депутатів згідно з розпорядженням управління комунального майна та приватизації від 25.02.1998 року №1716. В обґрунтування своїх вимог заявниця посилалась на те, що вона є співвласницею квартири за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 16.10.1998 року, виданого Виконавчим комітетом Сумської міської ради народних депутатів за результатами приватизації згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Однак в свідоцтві про право власності на житло від 16.10.1998 року невірно зазначено її прізвище « [PERSON] » заміст вірного « [PERSON] », а тому просить суд встановити факт належності їй свідоцтва на право власності на квартиру, так як із-за цієї помилки вона позбавлена можливості розпорядитися своїм майном. Заявник [PERSON] в письмовій заяві поданій до суду просить розгляд справи проводити без її участі, просить суд заяву задоволити. Заінтересована особа Виконавчий комітет Сумської міської ради про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню виходячи з наступного: Судом встановлено, що Виконавчим комітетом Сумської міської ради видано свідоцтва про право власності на житло від 16 жовтня 1998 року, виданого згідно з розпорядженням управління комунального майна та приватизації від 25.02.1998 року №1716 на квартиру [ADDRESS] згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (а.с.6). У правовстановлюючому документі містяться розбіжності в написанні прізвища, які не дають змогу встановити, що в правовстановлюючому документі зазначена саме [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, донька заявниці. Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 16 жовтня 1998 року, виданого згідно з розпорядженням управління комунального майна та приватизації від 25.02.1998 року №1716 на квартиру [ADDRESS] , прізвище співвласника зазначено як « [PERSON] ». Відповідно до паспорта прізвище заявниці « [PERSON] » (а.с.3). Вказані розбіжності унеможливлюють оформлення заявниці її права власності на квартиру та унеможливлюють оформлення нею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, яке вона фактично прийняла у спадщину. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Встановити факт належності правовстановлюючого документу має для заявника юридичне значення, так як підтвердить виникнення права власності в порядку спадкування на вищевказану нерухомість. Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до частини першої статті 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Згідно пункту 6 частини першої статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку, їх встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Відповідно до частини першої статті 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. На підставі викладеного,

Outcome: approved