Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-21 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог Позивач звернувся до суду з указаним позовом, у якому просить суд [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором № 5265491638 від 29.06.2021 в розмірі 19176,87 грн. Стягнути понесені судові витрати. Позов обґрунтовано тим, що 29.06.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (первісний кредитор) та [PERSON] було укладено кредитний договір № 5265491638 від 29.06.2021. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису). На підставі договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та АТ "ТАСКОМБАНК", первісний кредитор передав новому кредитору свої права вимоги до [PERSON] . 04.04.2024 між АТ "ТАСКОМБАНК" та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № НІ/11/17-Ф, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до [PERSON] в сумі 19176,87 грн, з яких: - 11676,62 грн загальна заборгованість по тілу кредиту; - 1,12 грн загальна заборгованість по відсоткам; - 7499,13 грн загальна заборгованість по комісії. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 04.04.2024, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Ураховуючи, що відповідач свої зобов`язання у добровільному порядку не виконує позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. ІІ. Процедура та позиції сторін Ухвалою суду від 03.10.2024 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Учасники провадження в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивач у поданому позові просить суд здійснювати розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Заяв по суті справи до суду не надійшло, відповідач не скористалася своїм процесуальним правом та не направила до суду відзив на позовну заяву, у судові засідання не з`являлася, про розгляд справи повідомлена належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе за згодою позивача провести заочний розгляд справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в ст. 11 ЦК України, зокрема з договорів та інших правочинів. Відповідно до положень ч. 1 та ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду Судом встановлено, що 29.06.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (первісний кредитор) та [PERSON] було укладено кредитний договір № 5265491638 від 29.06.2021. Сторони уклали договір з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України "Про електронну комерцію". Відповідно до умов договору, кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором (п.п. 1.1). Сума кредиту 14793,00 грн, строк кредитування 24 місяці (п.п. 1.2.) За умовами договору процентна ставка при наданні кредиту становить 7,00% від суми кредиту у розмірі 560,00 грн; щомісячні проценти -2,70% від суми кредиту (згідно з графіком платежів), річні (загальні) - 0,01 % від суми кредиту (згідно з графіком платежів). Загальні витрати за кредитом 10147,76 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за весь строк користування кредитом 24380,76 грн. Реальна річна процентна ставка, % річних 75,35. Відповідно до договору про відступлення права вимоги від 07.10.2016 №ТАСЦФР-10-2016 ТОВ "Фінансова Компанія "Центр фінансових рішень" відступило АТ "ТАСКОМБАНК" право вимоги первісного кредитора за кредитними договорами. Згідно з повідомленням про відступлення прав вимог, відповідача під підпис було повідомлено, що права вимоги за кредитним договором № 5265491638 від 29.06.2021 відступлені АТ "ТАСКОМБАНК" із заначенням реквізитів подальшої сплати суми заборгованості за кредитом згідно з графіком до кредитного договору. 04.04.2021 між Акціонерним товариством "ТАСКОМБАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №НІ/11/17-Ф, відповідно до якого Акціонерне товариство "ТАСКОМБАНК" відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Європейська агенція з повернення боргів" права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором № 5265491638 від 29.06.2021, що укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Центр Фінансових рішень" та [PERSON] . Перехід та набуття таких прав вимоги заборгованості за кредитним договором до відповідача, також підтверджується: копію акта прийому-передачі реєстру прав вимоги за договором факторингу № НІ/11/17-Ф від 04.04.2024, копію витягу з реєстру прав вимог до договору факторингу № НІ/11/17-Ф від 04.04.2024. Позивач надав суду розрахунок заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 5265491638 від 29.06.2021 за період з 04.04.2024 по 31.08.2024 становить у сумі 19176,87 грн, з яких: 11676,62 грн загальна заборгованість по тілу кредиту; 1,12 грн - загальна заборгованість по відсотках; 7499,13 грн загальна заборгованість по комісії. З урахуванням наведеного, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, що становить 11677,74 грн загальна заборгованість по тілу кредиту та 1,12 грн - загальна заборгованість по відсоткам є доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Розглянувши позовну вимогу позивача про стягнення 7499,13 грн заборгованості по комісії, суд зазначає наступне. Законом України «Про споживче кредитування» передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. На виконання вимог, у тому числі, п. 4 ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08.06.2017 № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10.05.2007 № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». Відповідно до п. 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19. У постанові Верховного Суду від 31.08.2022 у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». Умови кредитного договору № 5265491638 від 29.06.2021, який укладений між ТОВ "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень" та [PERSON] не передбачають сплату комісії за обслуговування кредиту, суд уважає, що заявлена до стягнення комісія у сумі 7499,13 грн нарахована без належних на те правових підстав, а відтак, позовна вимога про стягнення заборгованості за комісією є необґрунтованими та задоволенню не підлягає. Ураховуючи ту обставину, що суду не надано доказів того, що відповідач повністю погасила кредит, на користь позивача підлягає стягненню загальна заборгованість по тілу кредиту 11676,62 грн та 1,12 грн загальна заборгованість по відсоткам. Загальна суму, яка підлягає стягненню 11677,74 грн. Позовні вимоги підлягають задоволенню частково. V. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1843,75 грн.

Outcome: partial