Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-21 00:00:00

У листопаді 2024 року\~ [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. Вказану заяву мотивувала тим, що 18.09.2015 року вони з відповідачем уклали шлюб, від спільного проживання мають двох дітей Єлізавєту та [PERSON] . Підставою для розірвання шлюбу вказує протилежні погляди на життя та несумісність характерів. Зазначила, що примирення з відповідачем є неможливим. 14 листопада 2024 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження. Позивачка в судове засідання не з`явилася, просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про визнання позовних вимог у повному обсязі та просив розглядати справу за його відсутності. Враховуючи,\~що\~сторони\~не прибули\~в\~судове\~засідання,\~а\~перешкод\~для розгляду\~справи\~судом\~не встановлено,\~суд\~вважає\~за можливе\~здійснювати\~розгляд\~у судовому\~засіданні\~\~без фіксування\~судового\~процесу\~за допомогою\~звукозаписувального\~технічного\~засобу,\~відповідно\~до\~вимог частини\~другої\~статті247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 18 вересня 2015 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від спільного проживання мають двох дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Із позову та заяв сторін, поданих на адресу суду, встановлено, що подальше спільне проживання позивача та відповідача є неможливим. Статтею п`ятою Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно із частиною першою\~статті 24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Аналіз наведених положень свідчить про те, що як при укладенні шлюбу так і при його розірванні передбачається реалізація волі жінки та чоловіка без будь-якої дискримінації та примушування та/або утримання у шлюбних відносинах. Згідно з частиною третьою\~статті 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зміст наведених норм матеріального права та враховуючи зібрані у справі докази суд доходить висновку, що відносини, які склалися між подружжям вказують на те, що їх подальше спільне проживання є неможливе, а тому надання строку на примирення суд вважає недоцільним. Позовні вимоги підлягають до задоволення. Згідно ч. 2 ст.114, абзацу 2 ч. 3 ст.115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 5 ст. 295 ЦК України прізвище фізичної особи може бути змінене у разі реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу або визнання його недійсним. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки, позивачка в своїй позовній заяві зазначила, що після розірвання шлюбу має намір повернути собі дошлюбне прізвище « [PERSON] », суд дійшов висновку про задоволення її вимог в цій частині, оскільки таким чином сторона скористалася наданим їй правом вибору, що закріплено в положеннях ч.1 ст. 113 СК України. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовна заява задоволена у повному обсязі, з відповідача підлягають стяганню судові витрати понесені позивачем у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved