Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-29 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. 01.11.2024 до Софіївського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява представника ТОВ «Коллект Центр» до відповідача [PERSON] , за яким представник позивача просить суд ухвалити судове рішення про стягнення з відповідача кредитну заборгованість за кредитним договором № 4245860455 від 31.01.2022 у розмірі 21916,61 грн., судовий збір, а також витрати на правничу допомогу у розмірі 9 000 грн.. \~В обґрунтування\~своїх\~вимог,\~представник\~позивача\~у позовній\~заяві\~посилався\~на те,\~що\~31.01.2022 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було укладено Договір № 4245860455. \~Цей кредитний договір, паспорт кредиту та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», які розміщені на сайті ТОВ «ФК «ФР»www.kreditmarket.ua та з якими позичальник ознайомився до укладення кредитного договору та до яких позичальник приєднався підписавши кредитний договір складають єдиний кредитний договір. 01.09.2021 було укладено договір №01/09/21, відповідно до якого ТОВ «ФК «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» відступило на користь АТ "ТАСКОМБАНК" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4245860455. 21 грудня 2023 року було укладено договір №HI/11/14-Ф, відповідно до якого АТ "ТАСКОМБАНК" відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4245860455. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача за договором №4245860455. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором №4245860455 від 31.01.2022 станом на день подання позову становить 21916,61\~ грн. з яких: заборгованість за тілом кредиту\~10789,58 грн., заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги\~0,93 грн., заборгованість з комісії\~11126,10 грн., а також витрати на сплату судового збору у розмірі 3028,00 грн., та понесені витрати на правову допомогу в розмірі 9000,00 грн.. Заяви (клопотання) учасників справи та процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 11.11.2024 цивільну справу прийнято до свого провадження та призначено проводити розгляд справи у спрощеному позовному провадження з викликом сторін. Представник позивача правом на участь в судовому засіданні не скористався, просив справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, за відсутності представника позивача, що підтверджено відповідним клопотанням викладений у прохальній частині позову. Відповідач [PERSON] \~про\~час \~та місце \~розгляду\~ справи повідомлявся належним чином,\~ зокрема шляхом опублікування оголошення на сайті Судова влада про її виклик до суду, відзиву на позовну заяву, заяв, клопотань у встановлений судом строк не надавав. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зважаючи на те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, судом, вирішено розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.\~280,\~281 ЦПК України. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що 31.01.2022 між ТОВ «ФК «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» та [PERSON] укладено договір № 4245860455. Відповідно до п.1.2. договору сума кредиту становить 11658 грн, зі строком кредитування 18 місяців. Згідно з п. 1.3 позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах, передбачених в паспорті кредиту № 4245860455, який є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до підписаного сторонами паспорту кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» №4245860455 початковий процент при наданні кредиту 8,0%, що становить 600 грн від суми кредиту. Згідно з графіком платежів щомісячний платіж становить уро змірі 1347,21 грн. з 31.01.2022 по 01.08.2023. 01 вересня 2021 року між ТОВ «ФК «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» та АТ "ТАСКОМБАНК" укладено договір № 01/09/21, згідно з яким ТОВ «ФК «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» відступило на користь АТ "ТАСКОМБАНК" право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4245860455. 21 грудня 2023 року між АТ "ТАСКОМБАНК" та позивачем було укладено договір факторингу №НІ/11/14-Ф, відповідно до якого АТ "ТАСКОМБАНК" відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4245860455 (а.с. 5-7). Згідно з наданим розрахунком заборгованості кредитна заборгованість відповідача станом на 01.11.2024 складає 21916,61 грн.,\~з яких: заборгованість за тілом кредиту\~10789,58 грн., заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги\~0,93 грн., заборгованість з комісії\~11 126,10 грн. Правове врегулювання правовідносин. Відповідно до ст.1054ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч. 1 ст.509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до ст.530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно із ст.610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Також, згідно із ст.611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частина 1 ст.612 ЦК України\~визначає, що боржник (у даному випадку - відповідач) вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом. Відповідно до ч. 1 ст.598 ЦК України\~зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Частиною 1\~статті 1049 ЦК України\~передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 статті\~ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 ЦК України. Згідно з\~ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідно до ч. 1\~ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У зв`язку із невиконанням кредитних зобов`язань у відповідача виникла кредитна зоборгованість у загальному розмірі 21916,61 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 10789,58 грн, заборгованості за відсотками (на дату відступлення права вимоги) 0,93 грн., та заборгованості за комісією у розмірі 11126,10 грн., що підтверджено випискою по особовому рахунку. Однак із досліджених матеріалів справи суд в частині стягнення заборгованості зп комісією доходить до наступного виснвоку. Так, комісія за надання кредиту не є за своєю природою економічною платою за надання кредиту. Послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на споживчі потреби, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними. Такий правовий висновок узгоджується з викладеним висновком Верховного Суду України у постанові від 06.09.2017 по справі № 6-2071цс16, а також аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16.11.2016 №6-1746цс16, згідно якої зроблено висновок, що обслуговування кредиту є супутньою послугою, за надання якої можливе встановлення винагороди, у тому числі за надання фінансового інструмента та за резервування ресурсів, а нарахування платежів за послуги, що супроводжують кредит за рахунок позивача є незаконним. Аналогічні позиції викладені також у постанові Верховного Суду від 11.03.2020 року у справі № 708/195/19 (провадження № 61-1789св19) та 01.04.2020 року у справі №583/3343/19 (провадження №61-22778св 19), та у постанові Верховного Суду від 13.07.2022 року у справі №496/3134/19. Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України є обов`язком банку чи іншої фінансової установи, відповідно, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту не є самостійною послугою, що підлягає сплаті позичальником. Так як надання фінансового інструменту у зв`язку із наданням кредиту відповідає економічним потребам самої кредитної установи (банку), то такі дії не є послугами, що надаються клієнту-позичальнику (така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06.02.2019 по справі за №520/2614/17). Враховуючи викладене, ТОВ «Коллект-Центр» не мало права встановлювати такий платіж за дії, які фінансова установа вчиняє на власну користь, тому як вона отримує прибуток у вигляді відсотків за користування кредитними коштами, окрім того дослідивши зміст самого кредитного договору укладеного між ТОВ «ФК «ЦФР» та відповідачем № 4245860455 від 31.01.2022 вбачається про відсутність досягнення згоди щодо сплати комісії, лише договором передбачено (п.3.1) сплату штрафу у розмірі 1 % від суми наданого кредиту за кожний факт прострочки відповідно до графіку, однак вимоги щодо стягнення штрафу позивачем не заявлено. З огляду на, що позовна вимога позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості з комісії, є необґрунтованою і в цій частині позов не підлягає задоволенню. Поміж тим, суд вважає що позов ТОВ «Коллект-Центр» підлягає до задоволення в частині стягнення боргу за тілом кредиту у сумі 10789,58 грн та процентів у розмірі 0,93 грн., тоді як в задоволенні вимог про стягнення комісії у розмірі 11126,10 грн слід відмовити. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу. В обґрунтування суми правничої допомоги у розмірі 9 000 грн, представником позивача в підтвердження понесених витрат надано копію договору №01-07/2024 від 01.07.2024 про надання юридичних послуг укладеного між ТОВ «Коллект Центр» та адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС»; прайс-лист АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС»; заявка на надання юридичної допомоги №438 від 14.08.2024 на суму 9000,00 грн. (а.с. 16); витяг з акту № 1 про надання юридичної допомоги від 02.10.2024 на суму 9000,00 грн. (а.с. 17). Згідно з п. 1 ч. 3 ст.133ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.137ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно із ч. 4 ст.137ЦПК України\~розмір витрат на оплату послуг адвокат має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Так, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial