Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-23 00:00:00

До Заводського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява адвоката Ушакевич М.П. в інтересах ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 23406,09 грн та судових витрат. Позов обґрунтовує тим, що 17.08.2018 між ПАТ «ІДЕЯ БАНК» та відповідачем укладено Угоду № С-405-007748-18-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, відповідно до умов якої ліміт кредитної лінії складав 9000 гривень з процентною ставкою у розмірі 48% річних, реальною процентною ставкою 59,17%. Банк свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі відкривши поточний рахунок № [NUMBER] та надавши кредитні кошти. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує у зв`язку із чим станом на 19.12.2023 наявна заборгованість в сумі 23406,09 гривень, яка складається з: заборгованості за основним боргом в сумі 9000 гривень та заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 14406,09 гривень. 19.12.2023 між АТ «ІДЕЯ БАНК» та ТОВ «Оптіма Факторинг» укладено договір факторингу №19/12-2023, відповідно до умов якого ТОВ «Оптіма Факторинг» прийняв право вимоги в розмірі заборгованості відповідача перед АТ «ІДЕЯ БАНК». 22.12.2023 між ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ«ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу № 22/12-2023, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ПРОФІТ КАПІТАЛ» прийняв права вимоги за Кредитним договором в розмірі заборгованості перед ТОВ «Оптіма Факторинг». Пунктом 3.2 цього договору передбачена загальна сума фінансування після відступлення прав вимоги,яка становить11776112 гривень. За таких обставин, до ТОВ«ФК «ПРОФІТКАПІТАЛ» починаючи з 22.12.2023 перейшло право вимоги за договором № С-405-007748-18-980 від 17.08.2018, укладеного між АТ «ІДЕЯ БАНК» та відповідачем. Тому, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за вищезазначеним договором у загальному розмірі 23406,09 гривень, витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу. Ухвалою судді Заводського районного суду м.Запоріжжя від 12.11.2024 було відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача, яка про день, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві міститься надав клопотання, в якому просить дану цивільну справу розглянути за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] , який про день, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не надав. Ухвалою суду від 24.01.2025 зазначену позовну заяву вирішено розглянути заочно на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Частиною першої статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 17.08.2018 між Акціонерним товариством «ІДЕЯ БАНК» та [PERSON] укладена Угода про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки № С-405-007748-18-980,відповідно до умов якого, відповідач отримав кредит, строком до 17.08.2024 року. Максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000 гривень (підпункт 3.1 пункту 3), кредитний ліміт на момент укладання угоди становить 9000 гривень та може бути змінений в межах встановленого Угодою максимального ліміту Кредитної лінії за ініціативою банку (підпункт 3.2 пункту 3) з процентною ставкою за користування коштами Кредитною лінії 48% річних (підпункт 3.3 пункту 3) (далі\~Угода від 17.08.2018). Реальна процентна ставка становить 59,17% (п.5.11 договору кредиту). Банк свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі відкривши поточний рахунок № [NUMBER] та надав відповідачу кредитні кошти. Відповідно до виписки, станом на 19.12.2023 заборгованість відповідача за кредитним договором № С-405-007748-18-980 від 17.08.2018 перед АТ «ІДЕЯ БАНК» склала 23406,09 гривень, яка складається з: заборгованості за основним боргом в сумі 9000 гривень та заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 14406,09 гривень. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини другої статті 8 Закону України від 15.11.2016 № 1734-VIII «Про споживче кредитування» для цілей обчислення реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на додаткові та/або супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо). Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: (1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); (2) правонаступництва; (3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); (4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 19.12.2023 між АТ «Ідея Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» (далі - ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» / Фактор) укладено договір факторингу № 19/12-2023 (далі - Договір факторингу 1). Відповідно до п. 2.1 Договору факторингу AT «Ідея Банк» відступає ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ», а ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження AT «Ідея Банк» за плату та на умовах визначених Договором факторингу. Права вимоги які клієнт відступає фактору за цим Договором, відступаються ( передаються) в розмірі заборгованості Боржників перед AT «Ідея Банк», та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді в день укладення цього договору. Так, ТОВ «ОПТІМА ФАКТОРИНГ» зобов`язання за Договором факторингу виконав в повному обсязі, та відповідно перерахував суму на користь AT «Ідея Банк». 22.12.2023 між ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» був укладений Договір факторингу № 22/12-2023, відповідно до умов якого ТОВ «Оптіма Факторинг» передав (відступив), а ТОВ «ФК «Профіт Капітал»» прийняв права вимоги до за Кредитним договором № Z06.21778.005679850 від 09.09.2019 року. Відповідно до п. 2.1 за цим договором ТОВ «Оптіма Факторинг» відступає ТОВ «ФК «Профіт Капітал», а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Оптіма Факторинг» за плату та на умовах, визначених цим договором. Згідно з положенням п.2.2 цього договору, права вимоги відступається в розмірі заборгованості боржників перед ТОВ «Оптіма Факторинг», та визначені в друкованому реєстрі боржників, що підписується сторонами та в реєстрі боржників в електронному вигляді та надсилається разом з Актом приймання-передачі реєстру боржників в електронному вигляді. П. 3.2 цього договору передбачена загальна сума фінансування після відступлення прав вимоги яка становить 11776112,00 грн. На виконання вимоги даного договору, ТОВ «ФК «Профіт Капітал» перерахувало на рахунок ТОВ «Оптіма Факторинг» 11776112,00 грн (докази перерахування надаються), та відповідно були здійснено передачі реєстру боржників (реєстру боржників надається). За таких обставин, до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» починаючи з 22.12.2023 відповідно до договору факторингу №22/12-2023 перейшло право за кредитними Договорами та угодами № С-405- 007748-18-980 від 17.08.2018, що укладений між AT «Ідея Банк» та [PERSON] . 29.07.2024 позивачем була надіслана відповідачу вимога про сплату заборгованості в сумі 23406,09 грн, що підтверджується досудовою вимогою щодо дострокового стягнення заборгованості № 7912226/2024, описом вкладення у цінний лист, списком № ПРОФІТ КАПІТАЛ 05.08 (2) та службовим чеком, яка останнім була залишена без задоволення. Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно зі статтею 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтями 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. За таких обставин суд дійшов висновку про те, що позов необхідно задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за договором № С-405-007748-18-980 від 17.08.2018 у сумі 23406,09 гривень . Згідно з пунктом 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Щодо вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу суд дійшов наступних висновків. Вирішуючи вимогу позивача про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 7000 гривень, суд виходить з наступного. Згідно ч. 2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною третьої вказаної статті встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано Договір про надання правничої допомоги від 01.07.2024 року №02-24, укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» та Адвокатським об`єднанням «ПРАВОВИЙ КУРС», Додаткову угода № 1/1 від 01.07.2024 року. Згідно з п.п.3.1.1 Додаткової Угоди до Договору сторони визначили, що Клієнт сплачує на користь Об`єднання винагороду у розмірі 7000 грн. за проведення консультацій з клієнтом, здійснення вивчення документів та підготовки проекту позовної заяви для направлення до суду 1 позовної заяви згідно реєстру боржників. 05.09.2024 року складено Акт №1 прийому-передачі наданої правової допомоги, в який включено правову допомогу, яка включає проведення консультацій з клієнтом, здійснення вивчення документів та підготовки проектів позовних заяв для направлення до суду в кількості 26-ти справ (позовних заяв) згідно переліку на загальну суму 182000 грн., зокрема позов до позичальника [PERSON] на суму винагороди в розмірі 7000 грн. Згідно платіжної інструкції від 05.09.2024 року № 918 позивачем сплачено на користь АО «Правовий курс» 182000 гривень. Відповідно до ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 137 ЦПК України). Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Разом з тим, виходячи з обставин справи, з огляду на зміст позову, предмет спору в цій справі, який не є складним, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними, а також враховуючи, що за змістом Договору про надання правничої допомоги та Акту прийому-передачі наданої правової допомоги адвокатом надано послуги правничої допомоги за більше як 20 аналогічними справами, що свідчить про типовість даної справи, суд вважає, що зазначений розмір понесених позивачем витрат на правничу допомогу у сумі 7000 гривень не є співмірним зі складністю справи та пропорційним відносно предмету позову, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Отже, з урахуванням складності справи, обсягу виконаних адвокатом робіт, часу витраченого адвокатом на виконання таких робіт, враховуючи принципи розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн. за складання позовної заяви. Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені позивачем, у сумі 3028 грн.

Outcome: approved