Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

Позивач [PERSON] 13.06.2024 звернулась до суду із позовом про поділ між нею та відповідачем належної їм на праві спільної часткової власності 1/2 частини житлового будинку з відповідними надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] та просила визнати за нею право власності на утворений в результаті поділу житловий будинок, загальною площею 58,80 кв.м, житловою - 34,50 кв.м з надвірними будівлями та спорудами. Ухвалою суду від 24.06.2024 справу було прийнято до свого провадження та відкрите провадження у даній справі для розгляду за загальними правилами позовного провадження. 01.08.2024 підготовче засідання було відкладене для надання можливості подання доказів учасниками справи. 12.08.2024 підготовче засідання було відкладене для можливості врегулювання спору між сторонами. 28.08.2024 справа була знята з розгляду в зв`язку з хворобою головуючого-судді у справі. 10.09.2024 підготовче засідання не відбулося в зв`язку з неявкою сторін та за заявою представника позивача про відкладення підготовчого засідання. 25.09.2024 у підготовчому засіданні було оголошено перерву для підготовки та подачі клопотання про оцінку спірного майна. Ухвалою суду від 07.10.2024 у підготовчому засіданні за клопотанням представника позивача - адвоката Кравченко І.О. по даній справі призначено судову оціночно-будівельну та будівельно-технічну експертизу, проведення якої було доручено експерту Бойку Миколі Володимировичу. На час проведення експертизи провадження по даній справі було зупинене. 08.11.2024 судовим експертом Бойком М.В. до суду направлений висновок за результатами проведення судової оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи № 23-24 від 08.11.2024. Ухвалою суду від 12.11.2024 провадження у справі було поновлене та викликано сторони у підготовче засідання на 28.11.2024. Ухвалою суду від 28.11.2024 підготовче провадження у справі було закрите, а справу призначено до судового розгляду. 13.12.2024 судове засідання було відкладене в зв`язку з неявкою відповідача та третьої особи. 20.01.2025 відповідач та третя особа повторно не з`явилися в судове засідання і судом була постановлена ухвала про розгляд справи без їх участі. У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали в повному обсязі та просять його задовольнити. Зокрема, представник позивача зазначила про те, що позивачці належить на праві власності 1/4 частина жилого будинку [ADDRESS] з відповідними надвірними будівлями та спорудами. Зазначену частину цього майна вона успадкувала після смерті [PERSON] , яка у свою чергу отримала таке майно у спадок після смерті [PERSON] . Спадкове майно складалося із 1/2 частини жилого будинку [ADDRESS] (колишня назва - [ADDRESS] ) з відповідними надвірними будівлями та спорудами. Інша 1/2 частина жилого будинку [ADDRESS] з відповідними надвірними будівлями та спорудами належить третій особі [PERSON] , яку він успадкував після смерті [PERSON] . У результаті проведеного у 2012 році поділу цілого жилого будинку [ADDRESS] з відповідними надвірними будівлями та спорудами, за життя [PERSON] , їй було виділено в натурі її частку - 1/2 частина жилого будинку [ADDRESS] з відповідними надвірними будівлями та спорудами. Інший співвласник [PERSON] (спадкодавець сторін) цього не зробила, а тому позивач та відповідач отримали на своє ім`я правовстановлюючі документи на 1/4 частину жилого будинку [ADDRESS] з відповідними надвірними будівлями та спорудами. У 2015 році між сторонами фактично склався порядок користування належним їй майном - 1/2 частиною жилого будинку [ADDRESS] з відповідними надвірними будівлями та спорудами відповідно до їх долей (часток) в розмірі 1/4 частини. При цьому третя особа [PERSON] оформив свою 1/2 частину жилого будинку [ADDRESS] з відповідними надвірними будівлями та спорудами документи, що свідчать про нову адресу та новий об`єкт - будинок [ADDRESS] з відповідними надвірними будівлями та спорудами. Також отримав правовстановлюючий документ на земельну ділянку за такою адресою. З метою оформлення поділу своєї частини майна позивач звернулася до Переяславської міської ради, рішенням якої від 20.06.2023 № 213-11 належній їй частині жилого будинку була присвоєна нова адреса: [ADDRESS] . З посиланням на норми ч. 3 ст. 358, 364 та 367 ЦК України просить виділити в натурі належну їй 1/4 частину жилого будинку [ADDRESS] з відповідними надвірними будівлями та спорудами та визнати за нею право власності на утворений в результаті поділу житловий будинок. Решту - визнати за відповідачем. З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, судом встановлено наступне. Позивач є власником 1/4 частини спірного домоволодіння, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 24.04.2015, виданим державним нотаріусом Переяслав-Хмельницької міської державної нотаріальної контори, а також створений і виданим цим нотаріусом Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24.04.2015, індексний номер 20903839. Відповідач є власником 1/4 частини спірного домоволодіння, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 02.09.2013, виданим державним нотаріусом Переяслав-Хмельницької міської державної нотаріальної контори, а також створений і виданим цим нотаріусом Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02.09.2013, індексний номер 5487366. Решта домоволодіння - 1/2 частина належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 24.02.2023, що видане Першою переяславською державною нотаріальною конторою, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 24.02.2023, індексний номер 66549938. Зазначена частина домоволодіння на час вирішення спору має іншу адресу: [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Переяславської міської ради від 20.06.2023 № 213-11 установлено, що з урахуванням рішення виконавчого комітету Переяслав-Хмельницької міської ради від 25.01.2016 «Про присвоєння окремих поштових адрес квартирам, які утворюються в результаті поділу житлового будинка гр. [PERSON] та [PERSON] по [ADDRESS] » вирішено змінити поштову адресу в квартирі [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] на нову поштову адресу: [ADDRESS] . 15.08.2023 третя особа [PERSON] отримав Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 24.02.2023, що видане Першою переяславською державною нотаріальною конторою. 28.05.2024 експертом Багно О. А. був наданий висновок №16 щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна по [ADDRESS] . Згідно висновку експерта за результатами проведення оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи №23-24 від 08.11.2024 установлена ринкова вартість 1/2 частини спірного домоволодіння [ADDRESS] у розмірі 123 923 грн, 00 коп., без вартості земельної ділянки. Цим висновком стверджується, що враховуючи об`ємно-планувальні рішення поділити в натурі 1/2 частину будинку садибного типу із господарськими будівлями і спорудами технічно неможливо. При цьому існує один технічно можливий варіант розподілу в натурі 1/2 частини цього домоволодіння без втручання в несучі конструкції будинку, з незначним відхиленням від розміру ідеальних часток окремих квартир будинку - по фактичному користуванню. Варіант такого розділу визначений у Варіанті №1 такого висновку і передбачає сплату грошової компенсації одним співвласником іншому співвласнику в розмірі 10 998 грн 00 коп. за відхилення від його ідеальної долі з позначкою +1,85%. Даний варіант поділу житлового будинку по забезпеченню ізольованого користування приміщеннями житлового будинку не потребує проведення ремонтно-будівельних робіт, суд не вправі зобов`язувати сторони по справі їх проводити чи не проводити до набуття ними права власності на окремі об`єкти нерухомості після припинення права спільної часткової власності. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 1 ст. 356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно з положеннями ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Частинами 1, 3 ст. 364 ЦК України визначено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. У тих випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток в праві власності на будинок. Така правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року у справі № 6-12цс13. Виходячи з положень ст. 183 ЦК України виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири. Право спільної часткової власності на спірне майно може бути припинене судом і сторони мають зареєструвати за собою право власності на належний їм об`єкт нерухомості як окремий об`єкт. Лише у разі порушення права на такий об`єкт будь-ким з них можливо ставити вимогу про усунення порушення, наразі спору про це не існує. Відповідно до ч. 1 ст. 86 Земельного Кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з зазначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Згідно із вимогами ст. 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. За приписами ч. 4, 5 ст. 89 ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Згідно ч. 4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Статтею 377 ЦК України передбачено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника. Позовні вимоги щодо земельної ділянки заявлені у справ не були. Відповідно до ч. 3 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності припиняється. За таких обставин, надавши належної оцінки доказам по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею судові витрати. Позивачем при зверненні з позовом до суду була сплачена сума судового збору в розмірі 1 211 грн 40 коп., що відповідала приписам пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір». Однак, за результатами проведеної у справі експертизи, з урахуванням ціни позову, позивачу слід було доплатити 27 грн 83 коп. судового збору, які за результатами розгляду справи тепер слід стягнути із відповідача на користь держави.

Outcome: approved