Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-28 00:00:00

Адвокат Гаргат Віталій Богданович, який діє в інтересах заявника [PERSON] , 03.01.2025 звернувся до суду із заявою про встановлення факту факту перебування на утриманні. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07.01.2025 прийнято до розгляду заяву та відкрито провадження у справі. В обґрунтування вимог заяви представник заявника зазначає, що 27 липня 1968 року заявниця [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] . Протягом спільного життя [PERSON] отримував значно більші доходи порівняно із заявницею, а тому постійно утримував свою сім`ю, у тому числі і заявницю. [INFO] [PERSON] помер. Після смерті чоловіка заявниця втратила можливість одержувати від нього допомогу, яка була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування, а тому, у відповідності із ст. ст. 37, 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про призначення пенсії по втраті годувальника. Проте у призначенні пенсії заявниці рішенням ГУ ПФУ в Івано-Франківській області 0900-0209-8/45156 від 07.08.24р. було відмовлено, оскільки відсутні документи щодо факту перебування заявниці на утриманні померлого чоловіка [PERSON] . Факт перебування заявниці на утриманні її померлого чоловіка [PERSON] підтверджується доданими до заяви довідками про розмір пенсії заявниці та її померлого чоловіка та іншими документами (квитанціями про сплату ним комунальних платежів тощо). Зазначений факт перебування заявниці на утриманні у померлого чоловіка також зможуть підтвердити свідки: [PERSON] , що проживає за адресою [ADDRESS] ; [PERSON] , що проживає за адресою [ADDRESS] . Встановлення факту перебування [PERSON] на утриманні у її чоловіка [PERSON] необхідне заявниці для оформлення пенсії у зв`язку із втратою годувальника. На підставі зазначених обставин, представник заявника просив суд встановити факт перебування [PERSON] на утриманні у її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] у м. Івано-Франківськ. Заявник [PERSON] та її представник в судове засідання не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Адвокат Гаргат Віталій Богданович, який діє в інтересах заявника подав до суду заяву в кяій просив суд розгляд справи здійснювати без участі заявника та представника, вимоги заяви підтримав, просив суд заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного Фонду України у Івано-Франківській області в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується матеріалами справи. Від представника заінтересованої особи Панас З.М. до суду 20.01.2025 надійшли пояснення по справі в яких представник вказує, що при розгляді вказаної справи слід враховувати чи була допомога особи, яка утримувала, основним і постійним джерелом доходів заявника. Просила суд врахувати дане пояснення при розгляді справи, а розгляд справи проводити без участі представника Головного управління. На підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та оцінивши письмові докази, суд прийшов до висновку про задоволення заяви, виходячи з таких обставин. Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Статтею 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що при вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні. Непрацездатними членами сім`ї вважаються: а) діти, брати, сестри й онуки, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років, при цьому брати, сестри й онуки - за умови, якщо вони не мають працездатних батьків; б) батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», або є особами з інвалідністю. в) один з батьків, або чоловік (дружина), або дід, бабуся, брат чи сестра, незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) зайнятий доглядом за дітьми, братами, сестрами чи онуками померлого годувальника, які не досягли 8 років, і не працює; г) дід і бабуся - в разі відсутності осіб, які за законом зобов`язані їх утримувати. Згідно зі статтею 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію. Отже, факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, має значення для переходу на пенсію в разі втрати годувальника, яку може бути призначено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо. Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. Таким чином, у спірних правовідносинах для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого необхідно дослідили зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Даний правовий висновок викладено в Постановах Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року у справі № 210/343/19, від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17, від 27 червня 2018 року у справі № 210/2422/16-ц. Судом встановлено, що згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу, [PERSON] , [INFO] , зареєструвала шлюб 27.07.1968 року із [PERSON] , [INFO] (а.с.23-24). Згідно копії свідоцтва про смерть [PERSON] , [INFO] - помер [INFO] (а.с.29). Згідно копії посвідчення № [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , є пенсіонером по віку (а.с.28). Відповідно до довідки Головного управління Пенсійного Фонду України у Івано-Франківській області від 19.12.2024 [PERSON] , [INFO] , знаходиться на обліку в Головному управлінні Пенсійного Фонду України у Івано-Франківській області та отримує пенсію за віком у розмірі: січень 2024 року - 4310.77грн.; лютий 2024 року - 4310.77 грн.; березень-листопад 2024 року - 4625.50 грн.; грудень 2024 року - 4669.63грн. (а.с.19). Згідно довідки Головного управління Пенсійного Фонду України у Івано-Франківській області від 19.12.2024 [PERSON] , [INFO] , знаходився на обліку Головному управлінні Пенсійного Фонду України у Івано-Франківській області та отримував пенсію за віком у розмірі: січень-лютий 2024 року - 14638.09 грн.; березень 2024 року - 15845.71 грн.; квітень-червень 2024 року - 16393.41 грн. (а.с.20). Таким чином, середньомісячний розмір пенсії [PERSON] становила понад 15 тис. грн., в той час як у його дружини [PERSON] пенсія становила близько 4500 грн., тобто чоловік заявника отримував дохід у значно більшому розмірі. Заявник [PERSON] 01.08.2024 року звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Івано-Франківській області із заявою про перехід на пенсію чоловіка у зв`язку із втратою годувальника. Відповідно до рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Івано-Франківській області від 07.08.2024 року відмовлено [PERSON] в переході на пенсію по втраті годувальника в зв`язку із ненаданням документів про перебування на утриманні померлого годувальника (а.с.21-22). При вирішенні питання щодо встановлення вищевказаного факту суд приймає до уваги п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 р. № 5 "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", де передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Видана відповідним органом довідка про те, що за його даними особа не перебувала на утриманні померлого, не виключає можливості встановлення у судовому порядку факту перебування на утриманні. Така довідка оцінюється судом за правилами ст. 62 ЦПК України. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Досліджені наявні письмові докази, в їх сукупності дають підстави вважати, що дійсно заявник [PERSON] , [INFO] , яка є пенсіонером по віку, разом із чоловіком [PERSON] , [INFO] постійно проживали однією сім`єю, а заявник [PERSON] перебувала на утриманні її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , і матеріальна допомога [PERSON] була постійним і основним джерелом засобів до існування заявника. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, так як дозволяє перейти їй з одного виду пенсії (за віком) на інший (у зв`язку з втратою годувальника). Під час розгляду справи судом не встановлено існування спору про право та можливих порушень прав та інтересів третіх осіб внаслідок встановлення факту проживання однією сім`єю, про який просить заявник. Таким чином суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного та

Outcome: approved