Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~Прокурор в інтересах держави з звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про витребування земельної ділянки з незаконного володіння. \~ \~ \~ \~В обгрунтування заявлених вимог покликається на те, що під час досудового розслідування в кримінальному провадженню відомості щодо якого 16.08.2022 внесені в ЄРДР №12022142350000515 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України встановлено, що за [PERSON] зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 4625886400:02:000:0407 з порушення вимог земельного законодавства. У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за [PERSON] зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 0,12 га для індивідуального садівництва, що розташована на території Івано-Франківської селищної ради Яворівського району Львівської області (колишня Порічанська сільська рада Яворівського району), а саме на ділянку з кадастровим номером 4625886400:02:000:0407 (номер запису про право власності 59083012 від 03.07.2021). Підставою для державної реєстрації права власності на зазначену земельну ділянку слугував наказ Головного управління Держгеокадастру у Львівській області «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення» без серії та номера. Вартість зазначеної земельної ділянки згідно довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості, сформованої відповідно до Порядку ведення єдиної бази даних звітів про оцінку, затвердженого наказом Фонду державного майна України 17.05.2018 № 658 (у редакції наказу Фонду державного майна України від 12.01.2021 № 24), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.02.2021 № 239/35861, становить 365 247, 28 грн. Згідно наказу Головного управління Держгеокадастру у Львівській області «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення» без серії та номера затверджено проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,1200 га (кадастровий номер 4625886400:02:000:0407) із земель сільськогосподарського призначення державної власності без зміни цільового призначення, розташовану на території Порічанської сільської ради Яворівського району. У подальшому державним реєстратором Мостиської міської ради Львівської області Поліщак Марією Василівною на підставі вищезазначеного наказу Головного управління Держгеокадастру у Львівській області «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення», який не містить жодних реквізитів (серії, номера, дати), зареєстровано права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,12 га з кадастровим номером 4625886400:02:000:0407 для індивідуального садівництва, розташовану на території Івано-Франківської селищної ради Яворівського \~ \~ \~ \~району (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 2399725546258, номер запису про право власності - 459083012). Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області наказ про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення, яким ніби-то було передано у приватну власність земельну ділянку з кадастровим номером 4625886400:02:000:0407 на користь [PERSON] , не видавався. Дана обставина підтверджується листом Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 23.09.2022 № 13-0.3-2794/2-22. З`ясовано, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 05.03.2021 №716-УБД [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Порічанської сільської ради Яворівського району, орієнтовний розмір земельної ділянки 0,1200 га, із цільовим призначенням - для індивідуального садівництва. У подальшому, 05.04.2021 [PERSON] звернувся на адресу ГУ Держгеокадастру у Львівській області з клопотанням про затвердження проекту землеустрою щодо відведення йому у власність вищезазначеної земельної ділянки. Однак, наказом Головного управління Держгеокадастру у Львівській області №1488УБД від 30.04.2021 [PERSON] відмовлено у затвердженні проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої на території колишньої Порічанської сільської ради Яворівського району площею 0,1200 га з кадастровим номером 4625886400:02:000:0407 з тієї підстави, що в проєкті землеустрою відсутнє погодження межі проєктованої ділянки державної власності лісогосподарського призначення з північної сторони. В травні 2021 року до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області повторно надійшло клопотання від [PERSON] про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення йому у власність земельної ділянки з кадастровим номером 4625886400:02:000:0407. Проте, наказом Головного управління Держгеокадастру у Львівській області № 13-3584/16-21-СГ від 07.06.2021 [PERSON] було відмовлено у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки з кадастровим номером 4625886400:02:000:0407, розташованої на території колишньої Порічанської сільської ради Яворівського району, з тієї підстави, що у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» № 1423-ІХ від 28.04.2021 повноваження щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів перейшли до територіальних громад сіл, селищ, міст. Оскільки, на час реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності на земельну ділянку за [PERSON] (03.07.2021) органом, уповноваженим державою розпоряджатись вказаною земельною ділянкою сільськогосподарського призначення, являлась Івано-Франківська селищна рада Яворівського району Львівської області. З огляду на вищевикладене, вбачається очевидний факт порушення інтересів держави в особі Івано-Франківської селищної ради Яворівського району Львівської області як законного власника та розпорядника земель сільськогосподарського призначення в межах територіальної громади. Разом з тим, Івано-Франківська селищна рада у своєму листі №04-07/3565 від 30.12.2022 повідомила, що селищною радою рішення про надання [PERSON] у власність земельної ділянки з кадастровим номером 4625886400:02:000:0407 не приймалися. Таким чином, враховуючи те що, ні Головне управління Держгеокадастру у Львівській області, ні Івано-Франківська селищна рада жодних рішень щодо передачі спірної земельної ділянки у власність [PERSON] не приймали, а реєстрація права власності на вказану земельну ділянку проведена на підставі підробленого наказу органу державної влади - земельна ділянка з кадастровим номером 4625886400:02:000:0407, площею 0,12 га для індивідуального ж садівництва, розташована на території Івано-Франківської селищної ради Яворівського району, підлягає поверненню в комунальну власність. Окружною прокуратурою 27.12.2022 на адресу Івано-Франківської селиіцної ради скеровано лист №14.59/05-25-4234ВИХ-22 із викладенням фактів незаконного отримання у власність [PERSON] земельної ділянки сільськогосподарського призначення для індивідуального садівництва площею 0,12 га, що розташована на території вказаної селищної ради, та пропозицією вжиття заходів щодо повернення земельної ділянки у комунальну власність, у тому числі в судовому порядку, та встановлення чи вживатимуться такі заходи селищною радою в подальшому. В подальшому на адресу окружної прокуратури надійшов лист Івано-Франківської селищної ради від 30.12.2022 за № 04-07/3565 про те, що селищна рада не буде самостійно вживати заходи представницького характеру. Просить суд заявлені позовні вимоги задовольнити. Витребувати на користь Івано-Франківської селищної ради з незаконного володіння [PERSON] земельну ділянку площею 0,1200 га з кадастровим номером 4625886400:02:000:0407, з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, яка розташована на території Івано-Франківської селищної ради Яворівського району Львівської області (колишня Порічанська сільська рада Яворівського району Львівської області), вартістю 365 247, 28 грн.\~Стягнути з [PERSON] на користь Львівської обласної прокуратури судовий збір в сумі 5478, 71 грн. В судове засідання прокурор не з`явилася, на адресу суду надіслала\~ письмову заяву про розгляд справи у її відсутності. Просить позовні вимоги задовольнити. Представник Івано-Франківської селищної ради Яворівського району Львівської області в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Просить такі задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, жодних клопотань про відкладення судового засідання та відзиву на позовну заяву на адресу суду не скерував. \~ \~ \~ \~Як вбачається, з позовної заяви, відповідач [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , саме на цю адресу були скеровані повістки про виклик його в судове засідання. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою\~ рекомендованим листом із повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. \~ \~ \~ \~Згідно ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). \~ \~ \~ \~З матеріалів справи вбачаються права та взаємовідносини сторін, тому суд вважає за можливе справу слухати у відсутності відповідачки, яка належним чином була повідомлена про час та\~ місце розгляду справи\~ та\~ згідно ч.6 ст.128, ст.280 ЦПК України, постановити\~\~заочне\~\~рішення, проти чого не заперечив позивач. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК Укрвааїни, у разі неявки в судове засідання\~ всіх\~ учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування\~ судового\~ процесу\~ за\~ допомогою\~ звукозаписувального\~ технічного\~ засобу\~ не\~ здійснюється. \~ \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного. Необхідно зазначити, що відповідно до ч.1 ст.23 Закону України "Пропрокуратуру"\~представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави у випадку та у порядку, встановленому законом. При цьому, відповідно до ч.3 ст.23 Закону України "Пропрокуратуру"\~прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Відповідно до ч.1ст.24 Закону України "Про прокуратуру"визначено, що право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного або господарського судочинства надається Генеральному прокурору України, його першому заступнику та заступникам, керівникам регіональних та місцевих прокуратур, їх першим заступникам та заступникам. Відповідно до ст.12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини другоїстатті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частинами першою та четвертоюстатті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 55 Конституції України\~передбачено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Одним із способів захисту порушених суб`єктивних прав є звернення до суду. Відповідно до ч.3\~ст.78 ЗК України\~право власності на землю набувається та реалізується на підставі\~Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів. Що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. Положеннями\~статті 81 ЗК України\~визначено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності. Порядок отримання громадянами у власність земельних ділянок регламентовано нормами статей\~116,\~118,\~121 ЗК України. Згідно з ч.1 ст.116 ЗК України\~громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Відповідно до ч.3\~ст.116 ЗК України\~безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Згідно з приписами ч.4 ст.116 ЗК України\~передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання. Частиною шостою ст.118\~ЗК України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 ЗК України. Для ведення особистого селянського господарства громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в розмірі - не більше 2 гектара (пункт «б» ч.1ст.121 ЗК України). Право на безоплатне отримання земельної ділянки державної власності одного виду громадянин може використати один раз (постанова Верховного Суду від 20.05.2020 у справі N 706/1685/16-ц). Судом встановлено, що під час досудового розслідування в кримінальному провадженню відомості щодо якого 16.08.2022 внесені в ЄРДР №12022142350000515 ч.1 ст.358 КК України встановлено, що за відповідачем [PERSON] зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 4625886400:02:000:0407 з порушення вимог земельного законодавства. З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна щодо об"єкта нерухомого майна №309056047 від 06.09.2022року вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером: 4625886400:02:000:0407, площею 0,12га на праві приватної власності належить [PERSON] . Згідно довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості, сформованої відповідно до Порядку ведення єдиної бази даних звітів про оцінку, затвердженого наказом Фонду державного майна України 17.05.2018 № 658 (у редакції Фонду державного майна України від 12.01.2021 № 24), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.02.2021 № 239/35861, вартість земельної ділянки кадастровий номер 46258864 00:02:000:0407, площею 1200 становить 365 247, 28 грн. Підставою для державної реєстрації права власності на земельну ділянку з кадастровим номером: 4625886400:02:000:0407 був наказ Головного управління Держгеокадастру у Львівській області «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення», яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, надано [PERSON] у власність земельну ділянку площею 0,1200 га, в тому числі пасовища площею 0,1200 га. (кадастровий помер 4625886400:02:000:0407) із земель сільськогосподарського призначення державної власності без зміни цільового призначення для індивідуального садівництва, розташовану на території Порічанської сільської ради Яворівського району. Право власності на земельну ділянку (кадастровий номер 46258864 00:02:000:0407) виникає з моменту державної реєстрації цього право та оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Як встановив суд із пояснень учасників справи [PERSON] набув право власності на земельну ділянку кадастровий номер 46258864 00:02:000:0407, незаконно, з порушенням вимог ст. ст. 116, 118, 121, 122, 123 Земельного кодексу України, на підставі підроблених документів, поза волею дійсного власника - держави і всупереч встановленого законом порядку. Відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 23.09.2022 № 13-0.3-2794/2-22, Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області не затверджувався проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером 4625886400:02:000:0407 [PERSON] , розташованої на території Порічанської сільської ради Яворівського району Львівської області. Крім цього, інформують, що у зв`язку з набранням чинності окремих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин" №1423-IX від 28.04.2021 повноваження щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів перейшли до територіальних громад сіл, селищ, міст. З наказу Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 05.03.2021 №716-УБД [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Порічанської сільської ради Яворівського району, орієнтовний розмір земельної ділянки 0,1200 га, із цільовим призначенням - для індивідуального садівництва. 05.04.2021 [PERSON] звернувся в ГУ Держгеокадастру у Львівській області з клопотанням про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передати у власність земельну ділянку загальною площею 0,12 гектарів, для індивідуального садівництва, з кадастровим номером 4625886400:02:000:0407 за рахунок категорії земель згідно КВЦПЗ землі сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Порічанської сільської ради Яворівського району Львівської області за межами населеного пункту. Проте, наказом Головного управління Держгеокадастру у Львівській області №1488УБД від 30.04.2021 [PERSON] відмовлено у затвердженні проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої на території колишньої Порічанської сільської ради Яворівського району площею 0,1200 га з кадастровим номером 4625886400:02:000:0407 з тієї підстави, що в проекті землеустрою відсутнє погодження межі проектованої ділянки державної власності лісогосподарського призначення з північної сторони. В подальшому, в травні 2021 року до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області повторно надійшло клопотання від [PERSON] про затвердження проекту землеустрою щодо відведення йому у власність земельної ділянки з кадастровим номером 4625886400:02:000:0407. Відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Львівській області № 13-3584/16-21-СГ від 07.06.2021 «Про відмову у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки» головне управлінн відмовило [PERSON] у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої на території Порічанської сільської ради Яворівського району розмір земельної ділянки 0,1200 га, кадастровий номер 4625886400:02:000:0407, із цільовим призначенням для індивідуального садівництва та наданні цієї земельної ділянки у власність з таких підстав: у зв`язку з набранням чинності окремих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин" №1423-ІХ від 28.04.2021 в частині переходу, повноважень щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів до територіальних громад сіл, селищ, міст. Відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» № 1423-ІХ від 28.04.2021, який набрав чинності 27.05.2021, розділ X Земельного кодексу України «Перехідні положення» доповнено п. 24, відповідно до якого з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад. Тобто, на час реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності на земельну ділянку за [PERSON] (03.07.2021) органом, уповноваженим державою розпоряджатись вказаною земельною ділянкою сільськогосподарського призначення, являлась Івано-Франківська селищна рада Яворівського району Львівської область. Згідно із ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Стаття 152 Земельного кодексу України надає власнику земельної ділянки або землекористувачу право вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. При цьому, такий захист здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Статтею 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» визначено, що самовільне зайняття земельної ділянки це будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. Відповідно до ст. 211 Земельного кодексу України самовільне зайняття земельних ділянок є одним з порушень, за які громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність. Згідно вимог ст. 212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. Відповідно до ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України, на яку посилається позивач та її представник, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Статтею 125 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Наведені обставини у сукупності підтверджують, що необхідною передумовою виникнення права приватної власності на земельну ділянку державної чи комунальної власності має бути рішення про передачу у приватну власність цієї ділянки, прийняте відповідним органом виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування, які діють від імені власника. Проте, таке рішення держави в особі уповноваженого органу відсутнє, тому відчуження земельної ділянки, площею 0,1200 га з кадастровим номером 4625886400:02:000:0407, з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, яка розташована на території Івано-Франківської селищної ради Яворівського району Львівської області (колишня Порічанська сільська рада Яворівського району Львівської області) не відбулось. Главою 29\~ЦК України визначено такі способи захисту права власності як витребування майна з чужого незаконного володіння (віндикаційний позов) та усунення перешкод у реалізації власником права користування та розпорядження його майном (негаторний позов). Цивільним кодексом\~України передбачені засади захисту права власності, зокрема право на витребування власником свого майна від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (ст.387 ЦК України) та від добросовісного набувача (ст.388 ЦК України). Віндикація застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. У цьому разі майно може бути витребуване від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача, з підстав, передбачених частиною першоюстатті 388 ЦК України. Метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений, як фактично, тобто повернення його у фактичне володіння, так і у власність цієї особи. При цьому у випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні або поновленні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2019 року у справі№367/2022/15-ц (провадження №14-376цс18) наведено правовий висновок про те, що власник з дотриманням вимог статей387,388\~ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника. Враховуючи вище викладене, суд приходить до переконання, що доводи керівника Яворівської окружної прокуратури Львівської області є доведеними та обґрунтованими, тому суд дійшов висновку про задоволення заявлених позовних вимог у повному обсязі. Витребувати на користь Івано-Франківської селищної ради з незаконного володіння [PERSON] земельну ділянку площею 0,1200 га з кадастровим номером 4625886400:02:000:0407, з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, яка розташована на території Івано-Франківської селищної ради Яворівського району Львівської області, вартістю 365 247, 28 грн. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, то суд виходить із того, що позовні вимоги позивача задоволено, а тому у порядку\~ст.141 ЦПК України\~має підстави стягнути із відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати по оплаті судового збору у сумі 5478,71грн. \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved