Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Обґрунтовуючи підстави звернення до суду, заявник зазначає про те, що звернулась до Деснянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про внесення змін до актового запису про народження з метою виправлення прізвища дитини з « [INFO] » на « [INFO] », прізвище матері дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] » та доповнити графу «по-батькові» дитини « [INFO] », та графу «місце народження» дитини «Україна, Житомирська область, Андрушівський район, село Антопіль». Проте заявником було отримано відмову з підстав того, що дата народження заявниці пізніша ніж дата складення актового запису про народження, а саме дата складання актового запису актового запису про народження « [INFO] » замість « [INFO] ». Встановлення юридичного факту про неправильність актового запису позбавляє заявника можливості реалізувати свої цивільні права та отримати свідоцтво про народження на українській мові, а відтак остання вимушена звернутися до суду із заявою про встановлення юридичного факту. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.10.2024 вказана цивільна справа розподілена судді Таран Н.Г. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 10.10.2024 відкрито провадження у вказаній справі. У відповідності до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.12.2024 цивільна справа підлягала новому автоматизованому розподілу у зв`язку зі звільненням судді Таран Н.Г. з посади судді та розподілена судді Саламон О.Б. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б. від 12 грудня 2024 року прийнято справу до розгляду, призначено судове засідання. Представником заявника подано до суду заяву про розгляд справи за відсутності заявника та її представника, заяву підтримують та просять задовольнити у повному обсязі. Представник Деснянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Приймаючи до уваги викладене, визнавши матеріали справи достатніми для вирішення справи, а неявку учасників справи такою, що не перешкоджає розгляду заяви, суд розглядає заяву без участі заявника та представника заінтересованої особи. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що заявниця народилась [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим з відміткою «повторно» 21.06.1961 року. При цьому, в графі «місце народження» зазначено російською мовою «Антопіль, Андрушівский район, Житомирська область». Записи у свідоцтві про народження здійснені російською мовою. В графі «батьки» внесено російською мовою записи батько - " [PERSON] ", мати - " [PERSON] ". 08 листопада 1996 року заявницю було зареєстровано у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та присвоєно реєстраційний номер облікової картки платників податків, де прізвище заявниці вказано, як « [PERSON] ». Крім того, в паспорті заявника серії [NUMBER] , виданому 17 березня 1998 року Подільським РУ ГУ МВС України в місті Києві також було вказано прізвище « [PERSON] ». При цьому у Записі акту про народження № 17 прізвище заявниці зазначено « [PERSON] », дата народження « [INFO] ». Водночас вбачаються неточності в зазначенні дати видачі запису акту про народження № 17, а саме вказано « [INFO] », при цьому вбачається напис олівцем «березня». Також вбачається, що в актовому записі про народження заявниці № 17 зазначено прізвище дитини « [INFO] », прізвище матері дитини « [INFO] », графа по-батькові дитини та її місце народження - дані відсутні. У відповідності до Висновку № 31 про внесення змін до актового запису цивільного стану від 19.02.2024, складеного Начальником Деснянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Барановською Тетяною, установлено, зокрема, що у повному витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб заявниці № 38 від 18.01.1978 року, складеного Оболонським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на [PERSON] та [PERSON] , зазначено прізвище нареченої до реєстрації шлюбу « [PERSON] », по-батькові нареченої « [PERSON] », місце народження нареченої «Україна, Житомирська область, Андрушівський район, село Антопіль». Згідно з вказаним висновком № 31 заявниці відмовлено у задоволенні заяви у зв`язку з тим, що дата народження заявниці пізніша ніж дата складання актового запису про народження, а саме дата народження - [INFO] , а дата складання актового запису про народження - [INFO] , а отже реєстрація дитина за вказаним документом відбулась раніше її народження. Вказана помилка має суттєве значення для заявниці, оскільки остання позбавлена можливості реалізувати в повній мірі свої цивільні права, зокрема не має змоги отримати свідоцтво про народження на українській мові, та може мати відповідно інші перешкоди в реалізації свої прав в подальшому. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами та належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 2 ст.315 ЦПК України у судовому засіданні можуть бути встановленні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що маючих юридичне значення» зазначено, що перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у ст. 315 ЦПК і не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення, зокрема встановлення факту родинних відносин тощо. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст. ст. 77, 78 УПК України. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні ( ст. 263 ЦПК України). Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по-батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Також варто звернути увагу на те, що під впливом російської орфоепії та орфографії в українських документальних записах прізвищ трапляються випадки сплутування літер «и/і» в основах. Ідентифікація таких орфографічно відмінних записів прізвищ у документах особи грунтується на їх співвіднесенні з типовими девіаціями, зумовленими наведеними вище причинами. Враховуючи зазначені вище правові норми, наявну помилку у даті складання актового запису про народження заявниці, а також те, що остання позбавлена можливості в інший спосіб окрім судового внеси зміни та виправити прізвище, перекладене з російської мови як « [PERSON] », на « [PERSON] », суд приходить до висновку про те, що вимоги заяви в цій частині підлягають задоволенню. Також суд вважає за можливе внести доповнення у графу «по-батькові» та вказати відповідно по-батькові заявниці « [PERSON] », оскільки вказане підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Щодо внесення даних в графу «місце народження» варто зауважити, що загальновідомим є факт того, що село Антопіль, Андрушівського району, Житомирської області знаходиться в межах адміністративних кордонів та належить до територіального складу держави Україна, а відтак в цій частині заява не підлягає задоволенню.

Outcome: partial