Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-28 00:00:00

Позивач в особі представника [PERSON] звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо», [PERSON] , про стягнення страхового відшкодування у розмірі 181\~815,37 грн з першого відповідача, стягнення моральної шкоди у розмірі 141\~342,13 грн, стягнення франшизи у розмірі 3\~200 грн з другого відповідача. Позовні вимоги мотивовані тим, що 08.01.2024 приблизно о 11:56 год в Приморському районі міста Одеси, водій [PERSON] , керуючи технічно справним автомобілем Nissan Leaf, номерний знак [NUMBER] , здійснював рух зі швидкістю 20 км/год по вул. Транспортна зі сторони вул. Водопровідна, повертаючи на вул. Середньофонтанська, допустив наїзд на пішохода [PERSON] , внаслідок якого остання отримала закритий перелом шийки правої стегнової кістки. Вироком Приморського районного суду м.Одеси від 12.06.2024 у справі №522/3315/24 [PERSON] визнаний винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначено йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 51\~000 грн з позбавленням права керування строком на 1 рік. Позивачка з 08.01.2024 по 25.01.2024 перебувала на лікуванні в КНП «МКЛ №11» ОМР, їй було проведено хірургічну операцію (ендопротезування правого стегнового суглобу тотальне без цементне), потребує реабілітації та постійного лікування. Екзопротез, МРТ, аналізи, придбання ліків та реабілітація вартувала позивачці 176\~357,50 грн в чому і полягає спричинена позивачці майнова шкода. Цивільно-правова відповідальністю водія транспортного засобу Nissan Leaf, номерний знак [NUMBER] , на момент ДТП була застрахована у ТДВ «СК «Кредо» згідно Полісу обов`язкового страхування №217388758. Страхова сума за шкоду, завдану життю та здоров`ю становить 320\~000 грн, франшиза 3\~200 грн. Тому, з відповідача ТДВ «СК «Кредо» підлягає страхове відшкодування у розмірі 173\~157,50 грн (176\~357,50 грн 3\~200 грн франшиза). Дії відповідача [PERSON] спричинили позивачці моральні страждання, адже вона перенесла значний фізичний біль, емоційний стрес, який супроводжується почуттями розгубленості, образи, обурення, тривоги, страху за своє життя та здоров`я. Розмір завданої моральної шкоди [PERSON] оцінює у розмірі 150\~000 грн. Оскільки страхова виплата за шкоду здоров`ю визначена у розмірі 173\~157, 50 грн, тому за рахунок страховика позивачу підлягає відшкодуванню 8\~657,87 грн моральної шкоди, що становить 5% страхової виплати. Решта розміру моральної шкоди у розмірі 141\~342,13 грн слід стягнути з винною особи [PERSON] . Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 07.08.2024 провадження у справі відкрите, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 26.09.2024. До суду 26.09.2024 надійшов відзив ТДВ «СК «Кредо», згідно якого просить відмовити у задоволенні позовних вимог до страхової компанії. На обґрунтування відзиву зазначено, що позивачка не звернулася до страховика з заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідач не заперечує право позивачки звернутися відразу до суду, однак наголошує на порушення існуючий процедури отримання страхового відшкодування. Відповідач частково заперечує щодо позову, адже аналіз чеків свідчить про незрозумілість відношення витрат до ДТП, оскільки відсутнє призначення лікаря на придбання. Можливим є лише відшкодування у сумі 156\~000 грн згідно рахунки-фактури №61 від 17.01.2024 за умови надання витягу позивачкою із ЄРДР ФОП [PERSON] . Доказом моральної шкоди може бути судово-психологічна експертиза чи висновок. Матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження заподіяння моральної шкоди, тому такі вимоги є безпідставними. З метою належного сповіщення відповідача [PERSON] розгляд справи у підготовчому засіданні 26.09.2024 було відкладено на 18.11.2024 До суду 02.10.2024 надійшла відповідь на відзив від представника позивача [PERSON] у якій вказує, що відсутня обов`язкова досудова процедура отримання страхової виплати, а тому позивачка звернулася відразу до суду. Відповідно до консультації лікаря-ортопеда позивачці рекомендовано масаж та ЛФК, а тому витрати є пов`язаними з ДТП та документально підтвердженими. Розгляд справи у судовому засідання 18.11.2024 було відкладено на 09.12.2024. Ухвалою від 09.12.2024 було прийнято до розгляду відзив та відповідь на відзив, закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті на 29.01.2025. У судовому засіданні 29.01.2025 [PERSON] та її представник Сачева І.О. підтримали позовні вимоги та просили задовольнити. Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Представник ТДВ «СК «Кредо» у відзиві просив здійснити розгляд справи за його відсутності. [PERSON] причини неявки суду не повідомив, з заявами до суду не звертався. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 12 червня 2024 року Приморським районним судом м.Одеси у справі №522/3315/24 ухвалено вирок, яким [PERSON] визнано винним у вчинені кримінального злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 51\~000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік. 08.01.2024 [PERSON] , керуючи автомобілем Nissan Leaf, номерний знак [NUMBER] , здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , яка здійснювала рух по нерегульованому пішохідному переходу. Внаслідок ДТП [PERSON] отримала наступне тілесне ушкодження: закритий перелом шийки стегнової кістки (а.с.5-7). Згідно виписки №415 із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого, [PERSON] з 08.01.2024 по 25.01.2024 перебувала за стаціонарному лікуванні КНП «Міська клінічна лікарня №11» Одеської міської ради з діагнозом: закритий субкапітальний перелом шийки правої стегнової кістки. 11.01.2024 [PERSON] проведено хірургічну операцію: ендопротезування стегнового суглоба тотальне безцементне; проведено лікування: омспразол, кейдекс, дімедрол, анальгін, новопарн, медролгін, улсепан, розксипім, інфулган, левоксимед. У висновку вказані дані досліджень з біохімічного аналізу крові та клінічного аналізу крові (а.с.8-9). 20.06.2024 зі скаргами на постійні ниючі болі в правому кульшовому суглобі та відділах хребта [PERSON] зверталася до КНП «Некомерційне підприємство «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» Одеської міської ради, її рекомендовано реабілітацію та постійне лікування (а.с.10). Для операції [PERSON] у ФОП [PERSON] було придбано тотальний ендопротез кульшового суглобу та супутні матеріали на загальну суму 156\~000 грн, що підтверджується рахунком-фактурою №61 від 17.01.2024 та квитанцією від 22.01.2024 (а.с.12, 13). Згідно відповіді з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, [PERSON] , серед іншого, займається роздрібною торгівлею медичними й ортопедичними товарами в спеціалізованих магазинах. Надані товарні чеки, рахунки та квитанції (а.с.15-20) на загальну суму 176\~357,50 грн стосуються реабілітації та лікування позивачки, про що свідчать комплексне дослідження наданих лікарських виписок та відповідних квитанцій. Заперечення відповідача про відсутність взаємозв`язку між витратами та придбаними товарами, наданими послугами, зокрема, масаж, не доведенно відповідачем. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Nissan Leaf, номерний знак [NUMBER] на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ТДВ «СК «Кредо» згідно полісу №217388758, який дів з 17.10.2023 по 16.10.2024. Страхова сума за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю визначена у розмірі 320\~000 грн (а.с.22). Відповідно до ч. 1 ст.16 ЦК України встановив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч.2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. Відповідно до ч. 1 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Статтею 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені в ч.1 ст.1166 ЦК України, де вказано, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Як передбачено п. 1, 2 ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Відповідно до ч. 1 ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч. 1 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Статтею 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (тут у надалі в редакції на час виникнення правовідносин) встановлено, що потерпілим є юридична та фізична особа, життю, здоров`ю та/або майну якої заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу. У ст. 3 України Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5 вказаного Закону). За ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ст. 9 вищевказаного Закону страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Частиною 1 ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого. При цьому, ст. 26-1 цього Закону передбачено, що страховиком (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Таким чином, страхова виплата у розмірі 173\~157,50 грн (176\~357,50 грн підтверджені витрати на лікування франшиза у розмірі 3\~200 грн) підлягає стягненню з ТДВ «СК «Кредо» на користь [PERSON] . Разом з тим, доводи позивача щодо спричинення їй моральної шкоди є обґрунтованими, адже внаслідок ДТП вона тривалий час проходила лікування та реабілітацію, зі скаргами на біль зверталася до лікаря вже через пів року після ДТП. Не викликає сумніву, що [PERSON] пережила сильний стрес, через наїзд автомобіля та подальше лікування. При тому, доводи відповідача про те, що моральна шкода має бути підтверджена висновком експертизи, є безпідставними та не відповідають вимогам чинного законодавства. З огляду на положення ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зі страхової компанії підлягає стягненню моральна шкода у розмірі 5% від страхової виплати встановленої судом у розмірі 173\~157,50 грн, що становить 8\~657,87 грн. Таким чином, загальна сума страхової виплати, що підлягає стягненню з ТДВ «СК «Кредо» на користь [PERSON] становить 181\~815,37 грн. Тому, позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Також обґрунтованими позовними вимогами є вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] , як винної у ДТП особи розміру франшизи, яка становить 3 200 грн та моральної шкоди у розмірі 141\~342,13 грн (з розрахунку: загальний розмір моральної шкоди 150\~000 грн 8\~657,87 грн, що підлягають стягнення зі страховика). Розмір моральної шкоди визначений позивачкою суду у розмірі 150\~000 грн, зважаючи на обставини справи, тобто вік позивачки, перенесену операцію, завдані хвилювання, фізичний біль, тривалу реабілітацію, переживання за своє здоров`я та вимушені зміни в організації життя, на переконання суду є справедливим, не завищений, тому вимоги [PERSON] в цій частині також є обґрунтованими. Згідно ч.1, ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення звільнені від сплати судового збору (п.6 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»), тому [PERSON] при зверненні до суду не сплачувала судовий збір. Отже, витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідачів на користь держави з розрахунку: 3\~263,58 грн (1% від ціни позову) судового збору підлягає стягнення з відповідачів пропорційно до стягнутих з них витрат, що становить 1 818,14 грн з ТДВ «СК «Кредо» (55,71% від загальної суми позову) та 1\~445,44 грн з [PERSON] (44,29% від загальної суми позову). Згідно ч.1 ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. При складенні вступної та резолютивної частини, судом було допущено описку в найменуванні відповідача Страхової компанії «Кредо», адже вказано, шо остання є товариством з обмеженою відповідальністю, в той час як правильним є товариство з додатковою відповідальністю. Тому, при викладені повного тексту судового рішення, вносяться зміни до вступної та резолютивної частини рішення, з зазначенням правильного найменування відповідача як товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо».

Outcome: approved