Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з цивільним позовом до [PERSON] та [PERSON] про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно за заповітом, посилаючись на наступне. Зазначає, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 2.03 га з цільовим призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер 7324589800:02:006:0004), власником якої вона була на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧВ №094655 від 04.03.2005 року, оригінал якого було втрачено. Також зазначає, що 12.04.2007 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла належну їй земельну ділянку [PERSON] - в розмірі 1,0 га та [PERSON] - в розмірі 1,03 га. Вказує, що вона фактично прийняла спадщину за заповітом, оскільки, не будучи зареєстрованою, проживала разом з [PERSON] до дня її смерті, вела спільне з нею господарство. Також вказує, що спадкоємцями за законом чи за заповітом, які могли би претендувати на сьогоднішній день на спадкове майно є відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] , які спадщину не приймали та відмовляються від її прийняття на користь позивача. Зазначає, що оскільки оригінал державного акту на спадкову земельну ділянку було втрачено, вона не може оформити свої спадкові права через органи нотаріату. В зв`язку з цим просить встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , а також визнати за нею право власності на спадкову земельну ділянку площею 2.03 га з цільовим призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер 7324589800:02:006:0004), яка належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЧВ №094655 від 04.03.2005 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила цивільну справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнають в повному обсязі, просять їх задовольнити та відмовляються від прийняття спадщини на користь [PERSON] . Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позову. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва пор народження: серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . З копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] 07.05.2004 року уклали шлюб, після реєстрації якого [PERSON] обрала прізвище « [PERSON] ». [PERSON] належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,03 га, яка розташована на території Череської сільської ради, що підтверджується копією державного акту на право власності на землю серії ЧВ №094655 від 04.03.2005 року. 12.04.2007 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла належну їй земельну частку (пай) на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧВ №094655 виданого Сторожинецькою РДА 04.03.2005 року наступним чином: [PERSON] - в розмірі 1,00 га та [PERSON] - в розмірі 1,03 га. Вказаний заповіт не змінювався та не скасовувався, про що свідчить відповідний напис на ньому. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . З копії витягу зі Спадкового реєстру №77183112 від 03.06.20024 року вбачається, що після смерті [PERSON] , яка настала [INFO] спадкова справа не відкривалась. Відповідно до довідки Череського старостинського округу Чудейської сільської ради №142 від 13.03.2024 року у на момент смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в [ADDRESS] разом з нею були зареєстровані: дочка [PERSON] , онук [PERSON] та онука [PERSON] . З акта обстеження матеріально-побутових умов Черешського старостинського округу №15 від 13.03.2024 року вбачається, що [PERSON] [INFO] , не була зареєстрована, однак до дня смерті проживала разом з [PERSON] , яка померла [INFO] , за адресою: [ADDRESS] та вела спільне з нею господарство. Відповідно до ч.1,2 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно роз`ясень, викладених в пункті 1 Постанови пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: -згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; -чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; -заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; -із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право; -встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Часом відкриття спадщини згідно ч.2 ст.1220 ЦК України є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно роз`яснень абзацу 2 пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Пунктом 23 зазначеної постанови роз`яснено, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Суд вважає, що в ході судового розгляду доведено факт постійного проживання позивача зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, а тому позовні вимоги в частині встановлення даного факту слід задовольнити. Позивач [PERSON] позбавлена можливості оформити спадкові права через нотаріальну контору, оскільки було втрачено оригінал державного акту на спадкову земельну ділянку. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування - це перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого стеттею 1270 цього кодексу, він не заявив про відому від неї. Частиною 1 ст.1273 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.1274 ЦК України спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Виходячи з наведеного, суд вважає, що наявні правові підстави для задоволення позову. Таким чином, оскільки позивач [PERSON] , в установленому законом порядку, прийняла спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , однак позбавлена можливості оформити свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса, а відповідачі [PERSON] та [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини за заповітом та за законом на користь позивача, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.1216, 1223, 1268, 1270, 1273, 1274 ЦК України,

Outcome: approved