Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, відповідно до якого просить змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, які стягуються з [PERSON] та стягнути з нього аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної суду. Вимоги за позовом вмотивовані тим, що позивачка та відповідач, шлюб між якими на даний час розірвано, є батьками малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 14.12.2022 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання їх спільної дитини у твердій грошовій сумі по 2500,00 грн. щомісячно, що підлягає індексації відповідно до закону, до досягнення донькою повноліття, починаючи стягнення з 08.02.2022. Однак, відповідач кошти на утримання доньки не надає, хоча на даний час має таку можливість, оскільки є військовослужбовцем та має стабільний дохід. Натомість, витрати на утримання спільної донька сторін значно зросли, з огляду на це раніше визначений відповідачу розмір аліментів на дитину є недостатнім, що і стало підставою для звернення до суду із даним позовом. 06.12.2024 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Позивачка у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, від її представника надійшла заява про розгляд справи у відсутність сторони позивача, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений в належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не надавав, правом на подання відзиву не скористався, тому відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. У даному випадку суд вжив усіх необхідних заходів, передбачених ст.128, ст.130 ЦПК України для повідомлення відповідача про розгляд її справи, у зв`язку з чим вважає, що про розгляд даної цивільної справи відповідач повідомлений в установленому законом порядку. Приймаючи до уваги викладене, суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, виходить з наступного. Як встановлено [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11.02.2014, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка реєстраційної служби Охтирського міськрайонного управління юстиції у Сумській області (а.с. 10). Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 02.11.2022 по справі № 583/586/22, провадження № 2/583/345/22 розірвано шлюб між\~ [PERSON] та\~ [PERSON] \~зареєстрований\~06.10.2010\~відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану реєстраційної\~служби по\~місту Охтирка\~Охтирського міськрайонного\~управління юстиції,\~актовий запис\~№ 221(а.с. 6). 14.12.2022 рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області по справі № 583/509/22, провадження № 2/583/321/22 задоволено позов\~ [PERSON] , ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн.,\~що підлягає індексації відповідно до закону,\~щомісячно, до досягнення нею повноліття,\~починаючи стягнення з 08.02.2022 (а.с. 7-9). Згідно з довідкою від 19.11.2024 № 295, виданою квартальним уповноваженим Квартального комітету «Десята сотня», [PERSON] проживає по [ADDRESS] , разом з донькою [PERSON] , [INFO] (а.с. 13). Позивачка, як одержувачка аліментів, ставить питання про зміну способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від доходу батька дитини, посилаючись на стабільність доходу останнього, відсутність у нього інших осіб на утриманні та недостатність коштів, які сплачує відповідач на задоволення потреб їх спільної дитини, неможливість самостійно забезпечувати достатній рівень життя доньки через значне зростання цін та збільшенням потреб доньки. Положеннями ч. 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з вимогами ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За приписами ст.ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини»\~від 20.11.1989 (ратифікована Україною 27.02.1991) в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 зазначеної Конвенції ООН держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Положеннями ст. 51 Конституції України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно з вимогами ст. 8 Закону України «Про охоронудитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Одним з основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення СК України. В ст. 141 СК України зазначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За приписами ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;\~2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;\~3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;\~3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Положеннями ч. 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Згідно вимог ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2025 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років встановлено з 1 січня 3196 грн. Відповідно, 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на час розгляду справи становить 1598,00 грн. Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, положеннями чинного законодавства позивачці надано право обирати спосіб стягнення аліментів на утримання дитини, а при необхідності - змінювати його. Позивачка скористалася своїм правом, визначила спосіб стягнення аліментів шляхом їх присудження у частці від усіх видів заробітку (доходів) платника аліментів. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини. В даному\~випадку зміна\~способу стягнення\~аліментів буде\~сприяти кращому\~матеріальному забезпеченню\~дитини, при цьому не ставить відповідача в скрутне матеріальне становище, що відповідачем не спростовано. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. У відповідності з ч.1 ст.77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що звертаючись до суду з позовом, позивачка реалізувала своє право на зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, яке передбачене ст. 183 СК України. Відтак, суд вважає можливим змінити спосіб стягнення аліментів, який сплачується на утримання дитини сторін. При визначенні розміру аліментів суд враховує визначений законом розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років, наявність рівного обов`язку батьків утримувати неповнолітню дитину, а також те, що відповідач є людиною молодого віку, працездатний, доказів, які б вказували на наявність у нього вад здоров`я, що обмежують можливість працювати, а також відсутність можливості надавати дитині матеріальну допомогу у визначеному позивачкою розмірі матеріали справи не містять, отже він має можливість працювати та забезпечувати повноцінне і належне утримання своєї дитини. Суд зауважує, що стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. З урахуванням встановлених судом обставин справи та вимог закону, з огляду на майновий стан сторін, а також те, що обов`язок по утриманню дитини покладається на обох батьків, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати щомісячно аліменти на утримання його малолітньої доньки у розмірі частки його доходу, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначений судом розмір аліментів відповідає загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності, моральності. Доля судових витрат підлягає вирішенню у порядку ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved