Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що позивач є власницею земельної ділянки [ADDRESS] , кадастровий номер: 8000000000:90:851:005 площею 0,0542 га. Зазначена земельна ділянка та розташовані поруч земельні ділянки, призначені для ведення колективного садівництва та можуть використовуватись для закладання багаторічних плодових насаджень, вирощування сільськогосподарських культур, а також для зведення необхідних будинків, господарських споруд тощо. Відповідач є власницею суміжної земельної ділянки кадастровий номер: 8000000000:90:851:004, номер ділянки [ADDRESS] , яку придбала у [PERSON] . Вказана земельна ділянка на момент її набуття у власність відповідачем була вільна від будь-яких забудов. У 2020 році на земельній ділянці відповідача без будь-яких дозвільних документів почалось активне будівництво. З цього приводу позивач зверталась з різними скаргами до ДАБІ Київської міської ради та СТ "Металіст", а також департаменту земельних ресурсів. Зазначеними контролюючими органами призначались перевірки з приводу звернень позивача, проте вони не відбулись через перешкоджання відповідача. В наслідок цього, зазначені органи належним чином перевірку не провели, заходи щодо припинення будівництва не вчинили, з позовами до суду не звернулись, а обмежились лише зверненням з заявою до Дарницького УП ГУНП у м. Києві. Враховуючи наведене, позивач за власний кошт замовила проведення технічного обстеження на предмет дотримання відповідачем законодавства про нове будівництво. Під час підготовки до обстеження земельної ділянки [ADDRESS] було встановлено що відповідач зареєструвала своє право власності на будівлю та розділили земельну ділянку на 4 окремі ділянки. За результатами проведеного технічного обстеження розділених 4-х земельних ділянок, які належать відповідачу і раніше були однією земельною ділянкою кадастровий номер: 8000000000:90:851:004 та будівлі було складено звіт від 16.09.2022 року. Відповідно до вказаного звіту будівництво порушує встановлені державою правила та норми, що призводить до нераціональної забудови населених пунктів, невідповідність збудованих об`єктів нерухомості встановленим вимогам законодавства, що є порушенням прав територіальної громади та сусідніх садових будинків, а також питань безпеки під час експлуатації вже збудованого об`єкту, екологічної, санітарно-епідеміологічної та протипожежної безпеки. Будівництво будинку зблокованого типу (таунхауз) підвищує небезпеку виникнення пожару і може призвести до несприятливих наслідків завдання шкоди здоров`ю позивача та членам її родини. Відстань від зовнішньої стіни садового дерев`яного будинку позивача до новозбудованого будинку відповідача складає 4,4 метра, а відповідно до норм ДБН така відстань не може складати менше 8 метрів. Тому під час будівництва відповідачем були допущені істотні порушення будівельних норм та правил. Окрім того, відповідачем всупереч встановленим правилам було побудовано зблокований житловий будинок квартирного типу, що складається з двох і більше квартир, кожна з яких має окремий вихід на при квартирну ділянку або вулицю. Зблокований житловий будинок відповідача має чотири квартири з окремими входами є двоповерховим з надбудовою та не є садовим чи дачним. Будівництво подібного житлового будинку на такій земельній ділянці не відповідає цільовому призначенню земельної ділянки. Вказує, що відповідачем було зроблено певні дії, щодо створенню образу законності своїх дій. Зокрема відповідачем було замовлено технічний паспорт на садовий будинок, який має площу 481,6 квадратних метри, має два поверхи та надбудову. Після цього відповідачем було зареєстровано в передбаченому законом порядку право власності на вказаний побудований будинок, а також на 4 розділені земельні ділянки. Позивач не може оскаржити дозвільні документи на підставі яких провадились будівельні роботи відповідачем, оскільки ці документи вже вичерпали свою дію, після побудови будинку. Вважає, що оскільки діями відповідача порушуються права позивача то ефективним способом відновлення порушеного права позивача є зобов`язання відповідача привести земельні ділянки на яких побудовано зблокований житловий будинок в попередній стан і скасування державної реєстрації права власності відповідача, тобто відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав тобто станом на 28.03.2019 року. Також вважає, що самочинно побудований відповідачем в порушення встановлених правил будинок має бути знесено. Знесення будинку є крайньою мірою і можливо за умови вжиття всіх передбачених законодавством Україні заходів, щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності. Враховуючи, що позивач зверталась до відповідних органів, щодо перевірки при проведенні будівельних робіт дій відповідача, проте остання ухилилась від проведення перевірки, тому вказані вимоги закону було дотримано. Враховуючи наведене, просить зобов`язати відповідача [PERSON] привести земельні ділянки в межах СТ "Металіст" Садова, 136 садова ділянка, 30 до попереднього стану, а також за власні кошти здійснити знесення самовільно збудованих садових будинків, скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 13.01.2023 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] третя особа СТ «Металіст» про приведення земельної ділянки в попередній стан, було залишено без руху. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 24.02.2023 року, по справі було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. Відповідно до ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 05.10.2023 року, по справі було залучено до участі в розгляді справи в якості третьої особи Департамент з питань Державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради. Згідно ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 28.02.2024 року, по справі було закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд. Представник відповідача не погодившись з заявленими позовними вимогами надіслала на адресу суду відзив на позовну заяву. В якому зазначено, що відповідно до вимог ст. 376 ЦК України, право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об`єкта нерухомості мають як органи державної влади так і органи місцевого самоврядування. У випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права, а також власнику (користувачу) земельної ділянки, якщо він заперечує проти визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно. Вважає, що позивачем не доведено в передбаченому законом порядку у чому саме полягає порушене її право. Яким чином право власності відповідача порушує право позивача та яке саме. Наразі, відповідач має необхідні дозвільні документи на проведення будівельних робіт. Зазначене будівництво було розпочате у 2020 році. Відповідно до вимог закону будівництво об`єкту архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил. Вказаний будинок побудований відповідачем не відноситься до об`єктів самочинного будівництва, передбаченого ст. 376 ЦК України. Відповідач здійснила будівництво на земельній ділянці, яка перебуває у неї у власності і відведена для будівництва. Будівельні роботи проведено на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт та будівельного паспорту. Тобто у відповідача малися вся передбачена законом дозвільна та проектна документація для проведення будівельних робіт. Також зазначено, що в матеріалах справи відсутній висновок, згідно якого вбачалось би, що будівництво здійснене відповідачем було з істотним порушенням законодавства. Враховуючи наведене, побудований відповідачем будинок не можливо віднести до самочинного будівництва в розумінні статті 376 ЦК України. Зазначено, що діючим законодавством передбачений алгоритм дій для забудовника, які необхідно виконати для початку виконання будівельних робіт та їх завершення, прийняття в експлуатацію та реєстрацію права власності. Відповідач при проведенні будівельних робіт діяла у відповідності до вказаного алгоритму. Позивачем заявлено вимоги, щодо знесення об`єкту нерухомого майна належного відповідачу. Відповідно до сталої судової практики по розгляду справ вказаної категорії, при вирішенні такого питання треба з`ясувати, чи було видано особі, яка здійснила самочинне будівництво, припис про усунення порушень, чи можлива перебудова об`єкту та чи відмовляється особа, яка здійснила будівництво від такої перебудови. В матеріалах справи відсутній припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів та правил. Окрім цього в матеріалах відсутній припис органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо приведення закінченого будівництвом об`єкту у попередній стан чи акт перевірки інспекції щодо істотного порушення державних будівельних норм. Уповноваженим органом у сфері державного-архітектурно-будівельного контролю не вносився припис щодо істотного порушення державних будівельних норм та не вносився припис щодо знесення. Взагалі не було здійснено перевірку. В матеріалах справи відсутні документальні докази що свідчать про наявність підстав визначених ст. 376 ЦК України та ст. 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності, для зобов`язання відповідача знести об`єкт самочинного будівництва у зв`язку з тим, що такі підстави обумовлюються певними умовами, зокрема істотністю вчиненого порушення, суперечністю суспільним інтересам або порушенням прав інших осіб, неможливістю усунення таких порушень, а також неможливістю проведення відповідної перебудови або відмови особи від такої перебудови. Крім того зазначено, на відсутність законодавчої процедури знесення та технічної можливості знесення побудованого об`єкту. Вказані роботи призведуть до негативних наслідків в частині забезпечення вимог безпеки, стійкості, надійності та експлуатаційної придатності об`єкту і прилеглих будинків. З вимог ст.376 ЦК України, вбачається, що вимоги відповідного органу державної влади або місцевого самоврядування про зобов`язання особи, яка маючи дозвіл на будівництво нерухомого майна, допустила істотне відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, чи істотне порушення будівельних норм та правил, провести відповідну перебудову можуть бути заявлені, коли ці відхилення були допущені при будівництві нерухомості так і в наслідок перебудови під час її експлуатації. Під істотним порушенням будівельних норм і правил слід розуміти, зокрема недодержання архітектурних, санітарних, екологічних, протипожежних та інших вимог і правил, а також зміну окремих конструктивних елементів житлового будинку, будівлі, споруди, що випливає на їх міцність і безпечність. У необхідних випадках для з`ясування питань, що виникають при розгляді таких справ і потребують спеціальних знань, суд за заявою учасників справи може призначити відповідну експертизу. Відсутність такої експертизи у разі необхідності її проведення, може бути підставою для відмови у позові при цьому факт відхилення від проекту та порушення будівельних норм та правил має довести особа яка пред`явила позов про знесення самочинного будівництва. Знесення нерухомості побудованої з істотним відхиленням від проекту, можливе лише за умови неможливості перебудова нерухомості відповідно до проекту. Позивачем під час розгляду справи не надано суду належних доказів, зокрема висновку експертизи, щодо наявності істотного відхилення об`єкту будівництва від проекту, що суперечить суспільним інтересам. Відповідачем було зареєстровано у встановленому законом порядку право власності на побудований об`єкт та введено в експлуатацію. Правовим наслідком реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт є виникнення у замовника права на виконання будівельних робіт, а зареєстрована декларація про готовність об`єкта до експлуатації є підставою для укладення договорів про постачання на прийнятий в експлуатацію об`єкт необхідних для його функціонування ресурсів, зокрема води, газу, тепла, електроенергії та оформлення права власності на нього, а отже вичерпує свою дію моментом державної реєстрації права власності на новостворене майно. Державна реєстрація відповідачем здійснена в межах та у спосіб визначений законодавством, а тому відсутні підстави для скасування права власності. Вважає заявлені позовні вимоги не доведені позивачем у передбаченому законом порядку. Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, об`єднання садових товариств Дарницького району м. Києва в особі садового товариства «Металіст» надійшли письмові пояснення, в яких зазначено, що відповідач разом із своїм сином здійснює хаотичну забудову території садового товариства, ігноруючи як будівельні норми так і норми добросусідства. На звернення сусідів не реагують. На невеликих земельних ділянках будують великі зблоковані багатоквартирні будинки з метою їх подальшого комерційного використання. Територія кооперативу призначена для організації позаміського відпочинку громадян, введення садівничого і городницького господарства з можливістю розміщення садових або дачних будинків. Відповідач використовує земельні ділянки не для ведення садівництва, а для будівництва багатоквартирних будинків, що завдало шкоду як суспільству так і позивача та інших сусідів прилеглих земельних ділянок. Вказує, що оскільки відповідачем на земельній ділянці побудовано інший об`єкт ніж той що зазначений у цільовому призначенні земельної ділянки, то цей об`єкт має ознаки самочинного будівництва, що в свою чергу є підставою для скасування декларації про початок виконання будівельних робіт. Враховуючи наведене, просить заявлені позовні вимоги [PERSON] задовільнити. Залученою під час розгляду цивільної справи третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Департаментом з питань Державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва, надано пояснення, щодо заявлених позовних вимог, відповідно до яких Департамент є відповідним держаним органом який здійснює повноваження у сфері дозвільних та реєстраційних функцій, державного архітектурно-будівельного контролю та дотримання вимог містобудівного законодавства. Процедура здійснення заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками, виконавцями робіт, дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, визначена Порядком здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою КМУ №553 від 23.05.2011 року. Відповідно до вимог вказаного порядку, будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва. З метою проведення перевірок, за зверненнями позивача та її представників, посадовими особами департаменту здійснювались виїзди на об`єкт будівництва за вказаною адресою, однак доступ до зазначеної земельної ділянки був обмежений, відповідальні особи були відсутні, що унеможливило проведення перевірки згідно вимог вказаного порядку. Департаментом надсилались листи суб`єкту містобудування, щодо необхідності з`явитися до Департаменту, та надати необхідні документи, проте вказані листи були проігноровані. Департамент звертався за допомогою в проведенні перевірки і до ГУНП в м. Києві, проте сприяння від правоохоронних органів також отримано не було. Оскільки під час виїздів за адресою: [ADDRESS] суб`єкт містобудування та його уповноважені особи були відсутні у Департаменту не було підстав для складання матеріалів перевірки (акту, приписів). В наслідок наведеного, просили врахувати вказані пояснення та провадити розгляд справи за відсутності представника третьої особи. Позивач та її представник в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі, наполягали на їх задоволенні за викладеними у позові підставами. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась про день та час розгляду справи була повідомлена в передбаченому законом порядку. Надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення заявлених позовних вимог заперечувала за обставинами зазначеними у відзиві на позовну заяву. Треті особи по справі об`єднання садівничих товариств Дарницького району м. Києва в особі садового товариства «Металіст» та Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва, виконавчого органу Київської міської ради (Київської державної адміністрації) в судове засідання не з`явились від них надійшли заяви про розгляд справи за відсутності їх представників. Суд заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши письмові матеріали справи приходить до наступного. Згідно технічного звіту проведення технічного обстеження та встановлення дотримання правил забудови земельних ділянок кадастровий номер 8000000000:90:851:0041, 8000000000:90:851:0042, 8000000000:90:851:0043, 8000000000:90:851:0044 ділянка [ADDRESS] , складеного ПП «Геоінвент+» 16/09-22-102ТО за результатами обстеження земельних ділянок, було встановлено, що земельні ділянки забудовані. На земельних ділянках побудований двоповерховий житловий будинок (капітальна будівля) з надбудовами. Було встановлено порушення норм ДБН Б.2.2-12:2019 «Державні будівельні норми України Планування та забудова територій». Зокрема на момент обстеження відстань від межі сусідньої земельної ділянки [ADDRESS] , яка має кадастровий номер 8000000000:90:851:0005, та на якій розміщений дачний одноповерховий дерев`яний будинок позивача, до зовнішньої стіни новозбудованого об`єкта нерухомості - житлового малоповерхового будинку (таунхауз) з надбудовою, який розташований на земельних ділянках 8000000000:90:851:0041, 8000000000:90:851:0042, 8000000000:90:851:0043, 8000000000:90:851:0044, складає 0,84 метри, що порушує ст. 6.1.41 ДБН 2.2-12:2019 ДБН України планування забудови територій. Відповідно до якого при розміщенні будинків в кварталах із сформованою забудовою для догляду за будинками і здійснення поточного ремонту відстань від межі суміжної земельної ділянки від найбільш виступаючої конструкції стіни будинку слід приймати не менш ніж 1 метр. Для нової дачної забудови відстань від межі слід встановлювати не менше 3 метри. Крім того порушені протипожежні відстані між житловими, громадськими, адміністративно-побутовими будинками повинні складати 8 метрів. Відповідно до інформації з Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру Держгеокадастр від 31.03.2021 року, цільове призначення земельних ділянок відведених під будівництво зблокованого житлового будинку має відповідати плану зонування територій та/або детальному плану територій, затвердженим у встановленому законом порядку і може бути визначено, як 02.03, а саме для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку. Зі змісту договору купівлі-продажу земельної ділянки від 28.03.2019 року укладеного між [PERSON] та відповідачем [PERSON] , вбачається, що остання придбала земельну ділянку розташовану за адресою: [ADDRESS] земельна ділянка № [NUMBER] кадастровий номер 8000000000:90:851:0004, площею 0,0621 га. Згідно технічного паспорту на садовий будинок [ADDRESS] , складеного ПП «Будсервіс» від 27.04.2021 року на замовлення відповідача [PERSON] , було обстежено садовий будинок, який є двоповерховим, загальною площею приміщень 481,6 квадратних метра, з яких основна 229,6 квадратних метра, допоміжна 252 квадратних метра. Відповідно до відповіді на адвокатський запит адвоката Маринушкіна А.А. з ГУ Держгеокадастру у Київській області від 03.04.2020 року, у вказаної установи відсутні правові підстави для звернення до суду із позовом щодо зобов`язання власника земельної ділянки здійснити демонтаж будівель. Зі змісту відповіді на адвокатський запит адвоката Маринушкіна А.А. з Департаменту з питань Державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва від 10.07.2020 року, вбачається, що на той час у Департаменту відсутні підстави для здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 23972040 від 08.07.2014 року, власником земельної ділянки [ADDRESS] є позивач [PERSON] . Відповідно до відповіді на адвокатський запит адвоката Маринушкіна А.А. з Департаменту з питань Державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва від 01.09.2022 року, посадовими особами Департаменту з метою перевірки звернення в інтересах [PERSON] було здійснено виїзд на об`єкт будівництва за адресою: [ADDRESS] , земельні ділянки № [NUMBER] та [ADDRESS] , однак суб`єкт містобудування був відсутній, що унеможливило проведення перевірки. Аналогічна за замістом інформація міститься у відповіді на адвокатський запит адвоката Маринушкіна А. з Департаменту з питань Державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва від 27.08.2019 року та стосується будівництва за адресою: [ADDRESS] . Зі змісту наказу Департаменту з питань Державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва №1126 від 04.10.2021 року, та направлення для проведення позапланового заходу, вбачається, що було призначено проведення позапланової перевірки управлінням контролю за будівництвом департаменту на предмет дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності будівельних норм і правил на об`єкті за адресою: [ADDRESS] . Аналогічне за змістом направлення для проведення позапланового заходу видано Департаментом з питань Державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва від 30.07.2019 року. Згідно відповіді на адвокатський запит адвоката Маринушкіна А.А. з Департаменту з питань Державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва від 20.11.2019 року, вказаною установою приймались заходи, щодо проведення перевірки суб`єкта містобудування за адресою: [ADDRESS] , однак у зв`язку з відсутністю як суб`єкта містобудування, так і уповноважених осіб проведення перевірки було неможливим. На письмове звернення суб`єкт містобудування також документів не надав. Відповідно до відповіді на адвокатський запит адвоката Маринушкіна А.А. з Департаменту з питань Державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва від 24.12.2019 року, Департамент станом на час відповіді не видавав, не реєстрував документів дозвільного та декларативного характеру, які б надавали право на виконання підготовчих та будівельних робіт, а також не приймав в експлуатацію об`єктів будівництва за вищевказаною адресою, а саме: [ADDRESS] . Зі змісту інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна номер: 307009729 від 10.08.2022 року, вбачається що було зареєстровано право власності на садовий будинок загальною площею 120,4 квадратних метра, житлової площі 57,4 квадратних метра за адресою: [ADDRESS] , за відповідачем [PERSON] . Також за аналогічними технічними характеристиками було зареєстровано право власності за відповідачем [PERSON] на блок 2, блок 3 та блок 4. Згідно довідки об`єднання садівничих товариств Дарницького району м. Києва «Доколекторний» від 09.06.2019 року, садова ділянка, розташована за адресою: [ADDRESS] входить до складу Садового кооперативу «Металіст», [PERSON] , власниця цієї земельної ділянки, не отримувала документів від Садового кооперативу «Металіст», що дозволяють будівництво на ділянці [ADDRESS] . [PERSON] не узгоджувала с Садовим кооперативом «Металіст» проект будівництва на ділянці за адресою: [ADDRESS] , щодо дотримання будівельних норм, зазначених у статуті садового кооперативу «Металіст». Відповідно до Рішення Київської міської ради №115/216 від 28.01.1999 року, про приватизацію земельних ділянок для введення садівництва, вирішено передати громадянам членам садівницьких товариств у приватну власність земельні ділянки для ведення садівництва. Зі змісту листа Департаменту з питань Державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва від 27.08.2019 року, направленого на адресу Дарницького УП ГУНП в м.Києві, вбачається, що департамент просить сприяння в запрошенні суб`єкта містобудівної діяльності за адресою: [ADDRESS] , для надання необхідних для проведення перевірки документів. Згідно витягу з Єдиного реєстру досудового розслідування №12019100020006072 від 13.08.2019 року, вбачається, що в провадженні Дарницького УП ГУНП у м. Києві перебуває вказане кримінальне провадження за ознаками ст. 356 КК України за заявою [PERSON] . Вказане кримінальне провадження закрито на підставі п.10 ч.1 ст. 284 КПК України від 04.06.2021 року. Відповідно до відповіді з Дарницького УП ГУНП у м.Києві від 17.10.2021 року, кримінальне провадження №12019100020006072 від 13.08.2019 року перебувало в провадженні Дарницького УП ГУНП у м. Києві, однак у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування згідно абзацу 14 ч.1 ст. 284 КПК України 04.06.2021 року, вказане кримінальне провадження було закрито. Зі змісту витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер витягу 271222930 від 19.08.2021 року, вбачається, що його сформовано приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Легким В.В., за заявою від 17.08.2021 року [PERSON] . Зареєстровано право власності на садовий будинок загальною площею 481,6 квадратних метри, який розташований за адресою: [ADDRESS] на земельних ділянках: 8000000000:90:851:0041, 8000000000:90:851:0042, 8000000000:90:851:0043, 8000000000:90:851:0044. Підставою реєстрації є декларація про готовність об`єкту для експлуатації, серія та номер КВ 101210528655, видавник Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва, виконавчого органу Київської міської ради (Київської державної адміністрації). Форма власності приватна. Власник [PERSON] РНОКПП [NUMBER] . Зі змісту декларації про готовність до експлуатації об`єкта вбачається, що було зареєстровано декларацію про готовність об`єкта для експлуатації 28.05.2021 року, клас наслідків СС1. Орган що прийняв рішення про реєстрацію Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва, виконавчого органу Київської міської ради (Київської державної адміністрації). Відповідно до будівельного паспорту №13766/0/7-10-20 від 10.08.2020 року, вбачається, що Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва, виконавчого органу Київської міської ради (Київської державної адміністрації) було видано будівельний паспорт на будівництво садового будинку за адресою: [ADDRESS] . Документ, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою: Договір купівлі-продажу земельної ділянки від 28.03.2019 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кочергіною С.М. 8000000000:90:851:0041, площа земельної ділянки 0,0134 га, 8000000000:90:851:0043, площа 0,0101 га, 8000000000:90:851:0044, площа земельної ділянки 0,01118 га, 8000000000:90:851:0045 площею 0,0168 га. Цільове призначення вказаних земельних ділянок для колективного садівництва. Зі змісту інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна індексний номер: 363352910 від 26.01.2024 року, вбачається що було зареєстровано право власності на земельні ділянки: 8000000000:90:851:0041, 8000000000:90:851:0042, 8000000000:90:851:0043, 8000000000:90:851:0044 після поділу за відповідачем [PERSON] . Крім того було зареєстровано за відповідачем [PERSON] право власності на садовий будинок загальною площею 481,6 квадратних метра за адресою: [ADDRESS] . Також в порядку поділу майна було зареєстровано право власності на частину садового будинку площею 120,4 квадратних метра, житлової площі 57,4 квадратних метра за адресою: [ADDRESS] , за відповідачем [PERSON] . Також за аналогічними технічними характеристиками було зареєстровано за відповідачем [PERSON] блок 2, блок 3 та блок 4. 07.05.2024 року, на адресу суду надійшли додаткові пояснення від представника позивача адвоката Зубчук О.Р., в яких зазначено, що позивач є власницею земельної ділянки [ADDRESS] кадастровий номер 8000000000:90:851:005, загальною площею 0,0542 га, а також садового будинку розташованого на вказаній земельній ділянці. Земельні ділянки СТ «Металіст» призначені для ведення колективного садівництва. На земельних ділянках 8000000000:90:851:0041, 8000000000:90:851:0042, 8000000000:90:851:0043, 8000000000:90:851:0044, які перебувають у власності відповідача проведено будівництво, яке порушує встановлені державою норми та правила здійснення будівництва, що призводить до нераціональної забудови та порушує права сусідніх садових будинків, а також безпеки під час експлуатації збудованого об`єкту. Окрім того при проведенні будівельних робіт відповідачем порушені протипожежні відстані будівництва. Відстань від зовнішньої стіни садового дерев`яного будинку позивача, який має клас пожежної небезпеки ІІІ до новозбудованого будинку відповідача, який має клас пожежної безпеки ІІ складає 4,40 метри, що є значно меншою відстанню, ніж відповідно до норм ДБН, яка має складати не менше 8 метрів. Невідповідність нормам ДБН протипожежного розриву між будинком відповідача та позивача порушує особисте немайнове право позивача, як фізичної особи на безпеку життя та здоров`я та право позивача на безпечне користування своєю власністю. Порушення вказаних протипожежних норм може привезти до несприятливих наслідків завдання непоправної шкоди здоров`ю та життю позивача. Крім того, зазначено, що відповідач використовує земельну ділянку не за цільовим призначенням . Здійснена відповідачем забудова суперечить суспільним інтересам та порушує права позивача. Враховуючи наведене, вважають що будівництво здійснене відповідачем є самостійним будівництвом, що порушує встановлені державою правила та норми, призводить до нераціональної забудови, порушує екологічну та санітарно-епідеміологічну безпеку. Враховуючи наведене, вважає, що належним та ефективним способом відновлення порушених прав та законних інтересів позивача є зобов`язання відповідача привести земельні ділянки на яких побудований зблокований багатоквартирний будинок, в попередній стан і скасувати державну реєстрацію право власності на побудований об`єкт. 09.07.2024 року, представником відповідача подано до суду заяву, про врахування практики Верховного Суду, щодо розгляду подібних правовідносин, зокрема Постанови Великої палати Верховного суду від 07.04.2020 року у справі №916/2791/13 та Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10.04.2024 року по справі №522/14563/18, а також Постанови Верховного суду у складі другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14.05.2024 року по справі №520/3572/16-ц , а також Постанови ВС другої судової палати КЦС від 14.05.2024 року по справі №438/366/16-ц. Згідно зі ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Згідно ч.1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (заява № 26864/03) від 26.06.2008 зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивної і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до пунктів «г», «е» частини першої статті 91 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, дотримуватися правил добросусідства. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав (частина друга, пункту «б» частини третьої статті 152 ЗК України). Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до частини першої статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. При цьому, за положеннями частини четвертої цієї статті, якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. За змістом частини сьомої статті 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил, суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану. Відповідно до положень статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням. Системний аналіз зазначених положень дає підстави для висновків про те, що самочинне будівництво підлягає безумовному знесенню, якщо: власник земельної ділянки заперечує проти визнання права власності за особою, яка здійснила таке будівництво; власник земельної ділянки не заперечує проти визнання права власності на самочинну забудову, однак така забудова порушує права інших осіб на зазначену земельну ділянку; самочинна забудова зведена на наданій земельній ділянці але з відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, з істотним порушенням будівельних норм і правил, що порушує права інших осіб, за умови, що особа, яка здійснила самочинне будівництво, відмовилась від здійснення перебудови. З урахуванням змісту зазначеної норми у поєднанні з положеннями статей 16, 386, 391 ЦК України позивачами за такими вимогами можуть бути відповідний орган державної влади або орган місцевого самоврядування та інші особи, право власності яких порушено самочинним будівництвом. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 січня 2022 року в справа № 442/4338/17 (провадження № 61-1460св21) зроблено висновок, що позов про знесення самочинно збудованого нерухомого майна може бути пред`явлено власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, зокрема, власником (користувачем) суміжної земельної ділянки з підстав, передбачених статтями 391, 396 ЦК України. Враховуючи наведені обставини суд вважає, що позивач [PERSON] мала право звернутися до суду із вказаними позовними вимогами. Юридичними фактами, які складають правову підставу знесення самочинного будівництва, є: істотне відхилення від проекту та/або істотне порушення будівельних норм і правил, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб; неможливість проведення перебудови або відмова особи, яка здійснила (здійснює) будівництво, від її проведення. При вирішенні питання про те, чи є відхилення від проекту істотним і таким, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, необхідно з`ясовувати, зокрема, як впливає допущене порушення з урахуванням місцевих правил забудови, громадських і приватних інтересів на планування, забудову, благоустрій вулиці, на зручність утримання суміжних ділянок тощо. Під істотним порушенням будівельних норм і правил з огляду на положення Законів України «Про основи містобудування»; «Про архітектурну діяльність»; «Про регулювання містобудівної діяльності»; постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт» від 13 квітня 2011 року № 466 необхідно розуміти, зокрема, недодержання архітектурних, санітарних, екологічних, протипожежних та інших вимог і правил, а також зміну окремих конструктивних елементів житлового будинку, будівлі, споруди, що впливає на їх міцність і безпечність та загрожує життю й здоров`ю людини, тощо. Знесення самочинного об`єкта нерухомості відповідно до статті 376 ЦК України є крайнім заходом впливу на забудовника і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи з метою усунення порушень щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності та коли неможлива перебудова об`єкта нерухомості чи особа відмовляється від здійснення такої перебудови. До подібних висновків дійшов Верховного Суду у постановах від 16 січня 2019 року у справі № 458/1173/14-ц, від 14 травня 2024 року у справі №520/3572/16-ц, від 31 травня 2021 року у справі № 320/1889/17-ц. Європейській суд з прав людини у рішенні від 21 квітня 2016 року у справі «Іванова і Черкезов проти Болгарії» (Ivanova and Cherkezov v. Bulgaria, скарга № 46577/15) роз`яснив, що знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності. Законність знесення самочинного будівництва має бути оцінена на предмет пропорційності такого втручання. Отже, позивач зобов`язана довести факт самочинності будівництва, порушення її прав, як власника суміжної земельної ділянки, та обґрунтованості захисту її прав лише у такий спосіб, як знесення. Відповідно до вимог пункту 6.1.41 ДБН Б.2.2-12:2019 При розміщенні будинків в кварталах із сформованою забудовою для догляду за будинками і здійснення поточного ремонту відстань від межі суміжної земельної ділянки від найбільш виступаючої конструкції стіни будинку слід приймати не менше ніж за 1.0 метр. Для нової дачної забудови відстань від межі слід встановлювати не менше 3-х метрів. Згідно п.15.2.2 ДБН Б.2.2-12:2019 протипожежні відстані між житловими, громадськими, адміністративно-побутовими будинками слід приймати за таблицею 15.2. На підтвердження заявлених позовних вимог позивачем надано технічний звіт проведення технічного обстеження та встановлення дотримання правил забудови земельних ділянок кадастровий номер 8000000000:90:851:0041, 8000000000:90:851:0042, 8000000000:90:851:0043, 8000000000:90:851:0044 ділянка [ADDRESS] , складеного ПП «Геоінвент+» 16/09-22-102ТО, в якому зазначено, про наявність порушення норм, протипожежної безпеки при проведенні будівельних робіт відповідачем у безпосередній близькості від будинку позивача. Враховуючи що садовий будинок позивача є дерев`яним та має клас пожежної небезпеки ІІІ то відстань до об`єкту відповідача повинна бути не менше 8 метрів. Суд враховує, що відповідачем та її представником не спростовано в передбаченому законом порядку належними та допустимими доказами зазначені обставини. Разом з тим, істотне порушення будівельних норм чи відхилення від проекту без установлення факту порушення прав позивача не є самостійною підставою для задоволення позову про знесення самочинного будівництва, поданого особою, яка не наділена державою функціями зі здійснення контролю за дотриманням законодавства в архітектурно-будівельній сфері (постанова Верховного Суду від 17 січня 2022 року у справі № 442/4338/17, провадження № 61-1460св21). Водночас, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, що таке розташування житлового будинку відповідача перешкоджає користуватися належними їй житловим будинком та земельною ділянкою за цільовим призначенням. Твердження позивача, що через порушення протипожежної відстані між житловими будинками, у разі виникнення пожежі у споруджуваному самовільно відповідачем будинку вогонь може безперешкодно перекинутися на її будинок та завдати шкоди життю і здоров`ю людей, що знаходяться у будинку, а також може призвести до пошкодження чи знищення будинку, ґрунтуються виключно на припущеннях позивача та її представника та не підтверджуються належними та допустимими доказами. Водночас, будь-яких відомостей про те, що таке розташування житлового будинку має негативний вплив щодо можливості користування позивачем її власністю, а також створює небезпеку для її життя та здоров`я чи інших осіб під час перебування в будинку та на земельній ділянці, що їй належать, вищевказані висновки не містять. Таким чином, позивачем не доведено належними та допустимими доказами порушення її прав, свобод чи законних інтересів внаслідок здійснення відповідачем самочинного будівництва на суміжній земельній ділянці. Щодо недотримання містобудівних норм об`єкта будівництва за адресою: [ADDRESS] , то з відповідним позовом не позбавлений можливості звернутися до суду уповноважений на це орган, якому делеговані повноваження по здійсненню державного контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності. Самі по собі обставини щодо здійснення відповідачем будівництва з порушенням вимог законодавства, без доведення позивачем порушення її прав, не є достатньою підставою для задоволення вимог про знесення такого будівництва, оскільки цьому крайньому заходу передує виконання пункту 1 частини 7 статті 376 ЦК України (подібний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 23 липня 2024 року у справі № 359/1365/22, провадження № 61-1214св24). Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу, що подані позивачем технічний звіт, у порушення вимог чинного законодавства, не містять відомостей про те, що висновки підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Так, частиною п`ятою статті 106 ЦПК України, якою визначено особливості проведення експертизи на замовлення учасників справи, встановлено, що у висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Під час розгляду справи судом, сторона позивача не скористалась своїм правом заявити клопотання про проведення судової будівельно-технічної експертизи для встановлення відповідних обставин. Враховуючи вищевикладене, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, оцінивши докази у їх сукупності, підстави заявленого позову, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову про приведення земельної ділянки в попередній стан. Суд також враховує, що на час розгляду вказаної справи, відповідачем надано докази наявності будівельного паспорту та повідомлення про початок виконання будівельних робіт, що є достатньою підставою для проведення відповідних будівельних робіт на земельній ділянці. По завершенню будівельних робіт відповідачем було подано в передбаченому порядку декларацію про готовність до експлуатації об`єкта. Вказану декларацію було зареєстровано 28.05.2021 року, клас наслідків СС1, Департаментом з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва, виконавчого органу Київської міської ради (Київської державної адміністрації). На підставі вказаної декларації про готовність об`єкту для експлуатації, та технічного паспорту за відповідачем було зареєстровано право власності на вказаний новозбудований об`єкт нерухомості. Суд враховує, що дозвільні документи відповідача на будівництво та завершення будівництва, а також реєстрації права власності були зареєстровані у відповідних державних органах, тому в задоволенні позовних вимог про скасуванні державної реєстрації речового права на нерухоме майно відповідача необхідно відмовити, оскільки вказані вимоги не доведені в передбаченому законом порядку. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed