Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-28 00:00:00

У вересні 2024 року адвокат Круглий В.В. в інтересах [PERSON] вернувся до суду із заявою, в якій просив встановити факт належності правовстановлюючих документів на 1/2 частину квартири за адресою: [ADDRESS] : свідоцтва про право власності від 15.02.2005 року, виданого Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради згідно з розпорядженням від 15 лютого 2005 року №6/74-05, яким посвідчено, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (нова адреса квартири: [ADDRESS] ) дійсно належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам його сім`ї - [PERSON] ; витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» №6922577 від 05.04.2005 на квартиру за адресою: [ADDRESS] (нова адреса квартири: [ADDRESS] ), реєстраційний номер: 10390829, згідно з яким [PERSON] є власником 1/2 частки цієї квартири на підставі свідоцтва про право власності /б/н/15.02.2005/ видане Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради, померлому [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , який помер [INFO] , про що в Книзі реєстрації смертей 09.01.2010 року зроблено відповідний актовий запис за №137. В обґрунтування поданої заяви адвокат Круглий В.В. зазначив, що батько [PERSON] помер [INFO] та вона звернулась до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Міхеєвої Т.М. із заявою про прийняття спадщини після смерті її батька [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Нотаріусом було заведено спадкову справу № 325/2010. Згідно з довідкою приватного нотаріуса Журавльової Г.С. від 10.02.2023 року наразі у неї в провадженні перебуває спадкова справа після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , в якій із заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON] та свідоцтво про право на спадщину не видавалось. До спадкової маси у спадковій справі № 325/2010 увійшла 1/2 частина квартири, розташована за адресою: [ADDRESS] (адресу вказаної квартири було змінено на підставі розпорядження Дніпровського міського голови від 08 серпня 2014 року № 415-р та наразі адреса квартири: [ADDRESS] ), яка за життя належала батькові [PERSON] . Водночас на теперішній час до актового запису про смерть батька заявника № 137 від 09 січня 2010 року внесені зміни у прізвищі померлого з « [PERSON] » на « [PERSON] » та було видано повторно свідоцтво про смерть батька [PERSON] серія [NUMBER] . Усунення даних розбіжностей забезпечать можливість [PERSON] реалізувати її спадкові права, в тому числі шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину вищевказаної квартири, що за життя належала її батькові, оскільки у свідоцтві про право власності на житло від 15 лютого 2005року та у витягу про реєстрацію права власності від 05 квітня 2005 року прізвище її батька вказано Велигорський. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.09.2024 року відмовлено у відкритті провадження у справі. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 12.11.2024 року скасовано ухвалу судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.09.2024 року, справу направлено до суду для продовження розгляду. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.01.2025 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Заявник [PERSON] та її представник адвокат Круглий В.В. в судове засідання не з`явились, від представника до суду найшла заява з проханням розглянути справу без їх участі, вимоги заяви підтримує та просить задовольнити. Заінтересована особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Журавльова Г.С. в судове засідання не з`явилась, від неї на адресу суду надійшов лист з проханням розглянути справу без її участі відповідно до діючого законодавства. Представник заінтересованої особи Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Дика Н. в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій просила провести розгляд справи без участі представника Департаменту та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства на підставі матеріалів, що знаходяться у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.02.2002 року [PERSON] (мовою оригіналу) був виданий ордер №11 на квартиру за адресою: [ADDRESS] (а.с.20). Свідоцтвом про право власності на житло від 15.02.2005 року Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради засвідчено, що квартира за адресою: [ADDRESS] , належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] (а.с.21). Право власності на вищевказану квартиру було зареєстровано у КП «ДМБТІ» у рівних частках по 1/2 за [PERSON] та [PERSON] , яка на підставі свідоцтва про шлюб від 24.02.2006 року серії [NUMBER] змінила прізвище з Велігорської на [PERSON] (а.с.25), що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №6922577 від 05.04.2005 року (а.с.22), а також інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №393845042 від 06.09.2024 року (а.с.23). Відповідно до розпорядження Дніпровського міського голови від 08 серпня 2014 року № 415-р змінено адресу квартири: [ADDRESS] та наразі адреса квартири значиться як: [ADDRESS] (а.с.24). Заявник [PERSON] є дочкою [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , що підтверджується матеріалами справи, зокрема свідоцтвом про народження батька заявника серії [NUMBER] (а.с.6), свідоцтвом про укладення шлюбу батьків заявника, виданого 01.06.1986 року (а.с.7), свідоцтвом про народження заявника серії [NUMBER] (а.с.8), свідоцтвом про розірвання шлюбу батьків заявника серії [NUMBER] (а.с.9). [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 09.01.2010 року Відділом реєстрації смерті Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис про смерть №137 від 09.01.2010 року (а.с.16). Після померлого [INFO] [PERSON] приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Міхеєвою Т.М., на підставі заяви [PERSON] , відкрито спадкову справу №325/2010. Спадщина не оформлювалась, свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с.18, 19). Відповідно до Висновку про внесення змін до актового запису цивільного стану від 06.09.2019 року Новокодацьким районним у м.Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області розглянуто заяву [PERSON] та вирішено внести заміни до актового запису про смерть батька заявника №137 від 09.01.2010 року, складеного відділом державної реєстрації смерті Дніпропетровського міського управління юстиції, змінити прізвище померлого з « [PERSON] » на « [PERSON] » на підставі актових записів про народження батька, шлюб та розірвання шлюбу батьків, народження та шлюб заявника. (а.с.14-15). На підставі вищезазначеного висновку були внесені зміни до актового запису про смерть батька заявника від 09.01.2010 року №137 та зазначено відомості про його прізвище як « [PERSON] », що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення змін до актового запису цивільного стану від 28.06.2024 року №00045743871 (а.с.12), та 28.06.2024 року повторно видано свідоцтво про смерть [PERSON] серії [NUMBER] (а.с.13). Отже, наразі прізвище померлого батька заявника у правовстановлюючих документах на квартиру зазначено « [PERSON] », у повторному свідоцтві про смерть та у актовому записі про смерть - « [PERSON] ». Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. В силу п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до роз`яснення п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Згідно з листом Верховного Суду України від 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Метою встановлення заявленого факту є реалізація [PERSON] спадкових прав шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири, що за життя належала її батькові, оскільки у свідоцтві про право власності на житло від 15 лютого 2005 року та у витягу про реєстрацію права власності від 05 квітня 2005 року прізвище її батька вказано « [PERSON] », а згідно повторно виданого свідоцтва про смерть та у актовому записі про смерть « [PERSON] ». У даному випадку виключним способом захисту права заявника є звернення до суду із заявою щодо факту належності померлому батьку заявника свідоцтва про право власності на житло та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Аналізуючи наявні в справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеним, що правовстановлюючий документ на квартиру свідоцтво про право власності на житло, яке видане Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради від 15.02.2005 року №6/74-05, за яким квартира за адресою: [ADDRESS] (нова адреса: [ADDRESS] ) дійсно належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам його сім`ї - [PERSON] . З матеріалів справи вбачається, що розбіжності у написанні прізвища померлого батька заявника виникли внаслідок його довільного перекладу з російської на українську мову. Усунення вказаної помилки можливо лише шляхом встановлення факту належності [PERSON] вказаного документу. Встановлення факту належності документів має юридичне значення для заявника, оскільки наявність належним чином оформлених правовстановлюючих документів дає можливість заявнику реалізувати свої права як власника майна. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved