Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-15 00:00:00

Позиція позивача 09 липня 2024 року позивач звернувся до суду із позовною заявою у якій прохав суд стягнути з відповідача суму заборгованості: - за кредитним договором № 01829-03/2023 у розмірі 31\~691,00 грн., з яких: 10 000,00 грн.\~основна сума боргу; 21\~691,00 грн.\~за відсотками. Також позивач просить стягнути з відповідача понесені ним судові витрати. У зв`язку\~з тим,\~що відповідач\~борг не\~повертає,\~позивач був\~змушений звернутися\~з позовом\~до суду. Представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Процесуальні дії по справі Ухвалою сідді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська справу передано за підсудністю до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 16.08.2024 передано у провадження судді Ярощук О.В. (а.с.40). Ухвалою судді 20 серпня 2024 року справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін (а.с.41-42). Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання був належним чином повідомлений. В позові зазначив, що просить суд, розглядати справу за його відсутності, та в разі неявки відповідача, не заперечує проти винесення судом заочного рішення (а.с. 5). Судом 16.01.2025 винесено ухвалу про розгляд справи заочно на підставі наявних доказів (а.с.58). Щодо належного повідомлення відповідача Із метою належного повідомлення відповідача щодо наявного цивільного провадження стосовно нього, судом 10.07.2024 зроблено запит до Єдиного державного демографічного реєстру, згідно відповідді №685726 встановлено зареєстроване місце проживання відповідача (а.с.34). Відповідач у судове засідання тричі не з`явився 10.10.2024, 18.11.2024, 16.01.2025, судом постановлено розглянути справу в заочному судовому засіданні (а.с. 45, 49, 54). Окрім того, судом розміщено публікацію на веб-сторінці Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська повістку про виклик відповідача у судове засідання (а.с.50, 55). Тобто суд вжив доступні і розумні заходи для повідомлення [PERSON] щодо розгляду справи, яка стосується його безпосередньо. Хоча загальна концепція справедливого судового розгляду та фундаментальний принцип змагальності провадження вимагають належного вручення судових документів стороні, стаття 6 Конвенції не заходить так далеко, що зобов`язує національні органи влади забезпечити ідеально функціонуючу поштову систему. Іншими словами, органи влади несуть відповідальність лише за ненадсилання заявнику відповідних документів. Суд виходить із того, що відповідач хоч і не отримав кореспонденцію, надіслану йому неодноразово судом за місцем реєстрації, само по собі не є достатнім для того, щоб закласти аргументовану основу для того, щоб стверджувати про те, що права відповідача за статтею 6 § 1 Конвенції могли були порушені. Окрім того, Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). На підставі ч. 8 ст. 179, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у зв`язку із тим, що відповідач, повідомлений належним чином про судове засідання, не з`явився до суду і не повідомив про причини неявки, не подав відзив на позовну заяву та представник позивача висловив згоду на заочне вирішення справи, суд ухвалив здійснити заочний розгляд і вирішення справи на підставі наявних у ній доказів. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків. Судом встановлено 05 березня 2023 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 01829-03/2023. 21 червня 2023 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ІНВЕСТРУМ ГРУП» було укладено договір факторингу №21062023, відповідно до умов якого ТзОВ «Аванс Кредит» зобов`ялося відступити ТОВ «ІНВЕСТРУМ ГРУП» права вимоги за кредитним договором (а.с.10-12). 27.12.2023 року між ТОВ «ІНВЕСТРУМ ГРУП» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №27122023-1, за умовами якого ТОВ «ІНВЕСТРУМ\~ГРУП» передало ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймало належні ТОВ «ІНВЕСТРУМ ГРУП» права вимоги до боржників, зокрема і до відповідача. Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 01829-03/2023 в розмірі 31\~691,00 грн., з яких: 10 000,00 грн.\~основна сума боргу; 21\~691,00 грн.\~за відсотками (а.с. 16). Релевантне законодавство Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 76 ЦПК України\~визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За правилом частини першої статті 205\~ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч.1\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ч.1\~ст.89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно ст.ст.\~526,\~527,\~530 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст.\~1050\~та ч. 1 ст.\~1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст. 1048 цього Кодексу України. Статтею 610 Цивільного кодексу України\~встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно\~ст. 611 Цивільного кодексу України\~однією з форм відповідальності за порушення зобов`язання є сплата неустойки, у вигляді штрафу або пені. Під час укладення вказаних вище договорів відповідач погодився з умовами цих договорів, порядком надання, нарахування та сплати процентів (комісій), правами, обов`язками та відповідальністю сторін. Однак взяті на себе зобов`язання за цими договорами відповідач не виконав, взяті кредитні кошти та нараховані проценти за користування коштами не сплатив. Відповідно до положень статей 1077, 1078\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Висновки суду. Таким чином, до фактора перейшло право грошової вимоги до боржника [PERSON] за договором № 01829-03/2023\~у розмірі\~31\~691,00 грн. на умовах визначених цим договором, відповідно у у [PERSON] перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» утворилась заборгованість. Зважаючи на встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений ним судовий збір у розмірі 3028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved