Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулась до суду із позовом до ВМР, треті особи [PERSON] , та [PERSON] , про визнання права власності, в якому позивачка просила визнати за нею право власності за набувальною давністю на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В подальшому, 30.10.2024 року представником позивача подано заяву про доповнення підстав та зміну предмету позову, яка мотивована тим, що 30.09.1996 року батько позивача [PERSON] , отримав ордер на жиле приміщення (квартиру) за [ADDRESS] , загальною площею 70.1 кв.м., житловою площею 38.4 кв.м. (№ 186, виданий члену ЖБК «Маяк» ). Ордер виданий на підставі Рішення загальних зборів членів ЖБК від 11.07.1996 року, затвердженого рішенням виконавчого комітету Вінницького міської ради народних депутатів від 26.07.1996 року № 622. На момент вселення у 1996 році у квартирі проживали: [PERSON] , [PERSON] (дружина), [PERSON] (дочка), [PERSON] (дочка). Особовий рахунок № [NUMBER] був відкритий на [PERSON] . Будівництво 108 квартирного житлового будинку ЖБК «Маяк» проводились за рахунок власних коштів членів ЖБК по факту виконаних робіт, та частково за рахунок коштів держкапбюджету. Щомісячно на загальних зборах членів ЖБК «Маяк» доводились суми пайових внесків, які необхідно було сплатити у зазначені терміни, злісних неплатників виключали з кооперативу. Усі суми пайових внесків, що доводились на загальних зборах членів ЖБК «Маяк», [PERSON] сплачувались вчасно. Відносно [PERSON] рішення про виключення із членів кооперативу не приймалось. [INFO] [PERSON] , помер. Право власності на вищевказану квартиру спадкодавцем набуто за життя, але не було зареєстроване належним чином. [PERSON] , за життя заповіту не склав, а тому після його смерті спадкування належного йому майна здійснюється за законом. Після смерті [PERSON] , спадкоємцями першої черги є: [PERSON] , як дружина спадкодавця, [PERSON] та [PERSON] , як доньки спадкодавця. [PERSON] після смерті чоловіка звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом, заведена спадкова справа №09/2022. Однак, останній відмовлено у вчинені нотаріальної дії, у зв`язку із чим у [PERSON] виникли перешкоди для оформлення спадщини у нотаріальному порядку. У зв`язку із викладеним вище, позивач просить визнати за нею, в порядку спадкування за законом, право власності на квартиру [ADDRESS] , що залишилась після смерті її батька [PERSON] . Ухвалою суду від 18.06.2024 року вищевказану цивільну справу прийнято до провадження та призначено до підготовчого засідання. В ході проведення підготовчого провадження, ухвалою суду від 11.09.2024 року, продовжено строк підготовчого провадження у справі. Ухвалою суду 07.10.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача Чайка А. О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд їх задоволити за обставин, викладених у позовній заяві. Судові витрати просив залишити за позивачем. Представник відповідача ВМР в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, щодо вирішення спору поклалась на думку суду. Представник третіх осіб - адвокат Липовець І. О. в судовому засіданні не заперечила щодо задоволення позовних вимог. \~Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 30.09.1996 року [PERSON] (батько [PERSON] ) отримав ордер №186 на жиле приміщення (квартиру) за [ADDRESS] , загальною площею 70.1 кв.м., житловою площею 38.4 кв.м. (№ 186, виданий члену ЖБК «Маяк»), виданий на підставі рішення загальних зборів членів ЖБК від 11.07.1996, затвердженого рішенням виконавчого комітету Вінницького міської ради народних депутатів від 26.07.1996 № 622 та підтверджується довідкою від 04.07.200 року за № 436. Крім того, відповідно до копії особового рахунку № [NUMBER] [PERSON] являється власником квартири за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до акту про фактичне проживання осіб зареєстрованих в житловому приміщенні від 16.03.2023 року, засвідченого мешканцями будинку [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , - у квартирі [ADDRESS] , зареєстрована та проживає позивач [PERSON] . Технічний паспорт\~на квартиру\~ [ADDRESS] від 02.11.2022 року, виготовлений за замовленням [PERSON] . [PERSON] сплачувала комунальні послуги, що підтверджується квитанціями за 2009 - 2010 роки. Як вбачається із списку громадян на заселення коопоратино-житлового будинку на 100 квартир по [ADDRESS] заселено [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] . Свідоцтвом про смерть серії\~\~ [NUMBER] від 15.12.2021 року підтверджується, що [PERSON] помер [INFO] . Згідно відповіді на адвокатський запит з ВК ВМР від 02.05.2024 року за № 01/00/011/131234 вбачається, що «Згідно з матеріалами інвентаризаційної справи № 83868 на квартиру [ADDRESS] , станом на 29.12.2012 року реєстрація права приватної власності в комунальному підприємстві не проводилась.» Відповідно до відповіді на адвокатський запит з ОСББ «Збишко 37» від 15.04.2024 року, вбачається, що « ОСББ «Збишко 37» не володіє та не зобов`язано володіти інформацією щодо набуття особами прав на квартиру у будинку, а тому позбавлені можливості надати інформацію та копії документів запитувані адвокатом пунктами 1, 2, 4 адвокатського запиту, що стосується квартири [ADDRESS] . ОСББ «Збашко 37» не є розпорядником інформації щодо сплати до ЖБК пайових внесків за квартири співвласниками, у зв`язку із цим та враховуючи положення Закону та Статуту ОСББ «ЗБИШКО 37», правління даного ОСББ не може надати запитувану довідку». Із до листа Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 21.06.2023 року №01/00/011/35209 слідує наступне: «Відповідно до архівних документів по Житлово-будівельному кооперативу «Маяк» встановлено, що 24.06.1993 року створено відомчий ЖБК «Маяк» для будівництва 108 квартирного житлового будинку по [ADDRESS] . Згідно листа КП «ВМБТІ» від 23.11.2022 року за № 4107, матеріалів інвентаризаційної справи № 83868 на квартиру [ADDRESS] , станом на 29.12.2012 року реєстрація права приватної власності в КП «ВМБТІ» не проводилась. 26.10.2022 року [PERSON] звернулась із заявою про видачу на її ім`я Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Постанови від 18.01.2023 року №10/02-31 про відмову у вчинені нотаріальної дії встановлено, що реєстрація права власності, на вказану квартиру, в КП «ВМБТІ» не проводилась. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно реєстрація права власності на вищевказану квартиру також не проводилась. Як вбачається із заяв від 17.09.2024 року, [PERSON] та [PERSON] відмовились від права на прийняття спадщини за законом на користь позивача [PERSON] . Згідно із пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно - будівельного, гаражно - будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про власність» від 07.02.1991 року (був чинним на момент сплати пайових внесків), частини 3 ст. 384 Цивільного кодексу України, у разі викупу квартири (повного внесення свого пайового внеску) член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Статеюі 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). У статтях 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Відповідно до частини 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до ст. 1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З матеріалів цивільної справи вбачається, що відповідно до заяв від 17.09.2024 року, [PERSON] та [PERSON] відмовились від права на прийняття спадщини за законом на користь позивача [PERSON] , будь які інші спадкоємці попередньої черги відсутні. Відповідно до п. 23 постанови ПВСУ № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Надані письмові докази, є достатніми та достовірними доказами, та в своєму взаємозв`язку згідно з практикою ЄСПЛ щодо урахуванням принципу «балансу вірогідностей» підтверджують правдивість обставин, на які посилався позивач на обґрунтування своїх позовних вимог, свідчать про доведеність проживання однією сім`єю позивача з померлою особою, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. З урахуванням вищевказаного, позивач є спадкоємцем першої черги, оскільки [PERSON] та [PERSON] відмовились від права на прийняття спадщини за законом на користь позивача. Інших родичів померлого, які б звернулись із заявами про прийняття спадщини на квартиру немає. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Аналізуючи зібрані докази у справі, суд приходить до висновку, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем [PERSON] першої черги та отримала спадщину від померлого, проживаючи з ним за однією адресою, тому суд визнає право власності на майно в порядку спадкування. Судові витрати за клопотанням позивача, підлягають залишенню за нею.

Outcome: approved