Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-15 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , Виноградівської міської ради Закарпатської області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Виноградівська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Вимоги позову мотивовано тим, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті свого чоловіка, [PERSON] , який помер [INFO] . На випадок своєї смерті [PERSON] , заповідального розпорядження не залишив. Іншими спадкоємцями, які мають право на обов`язкову частку у спадщині є відповідачі [PERSON] , та [PERSON] , Після смерті спадкодавця [PERSON] , відкрилася спадщина на належні йому земельні ділянки: земельна ділянка, площею 0,18га ріллі (на території с. Боржавське Берегівського району), земельна ділянка, площею 0,41га для багаторічних насаджень, (на території с. Боржавське Берегівського району); земельна ділянка, площею 0,07га для кормових угідь, на території с. Боржавське Берегівського району. За прийняттям спадщини позивачка звернулася до Виноградівської державної нотаріальної контори. Однак у зв`язку з відсутністю\~ правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно державним нотаріусом\~ було рекомендовано звернутися до суду. Позивач [PERSON] , про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомленою своєчасно у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, та про те, що заявлені позовні вимоги підтримує повністю та просить суд такі задоволити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомленими своєчасно у судове засідання не з`явилися, однак подали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, заперечень проти задоволення заявленого позову не висловили. Представник відповідача Виноградівської міської ради, про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомленим своєчасно у судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник Виноградівської державної нотаріальної контори про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомленим своєчасно у судове засідання не з`явився. Вивчивши матеріали справи, з`ясувавши її дійсні обставини, оцінивши докази в їх сукупності, оглянувши заяви сторін, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У судовому засіданні належними та допустимими доказами встановлено наступне. позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті свого чоловіка, [PERSON] , який помер [INFO] . На випадок своєї смерті [PERSON] , заповідального розпорядження не залишив. Іншими спадкоємцями, які мають право на обов`язкову частку у спадщині є відповідачі [PERSON] , та [PERSON] , Після смерті спадкодавця [PERSON] , відкрилася спадщина на належні йому земельні ділянки: земельна ділянка, площею 0,18га ріллі (на території с. Боржавське Берегівського району), земельна ділянка, площею 0,41га для багаторічних насаджень, (на території с. Боржавське Берегівського району); земельна ділянка, площею 0,07га для кормових угідь, на території с. Боржавське Берегівського району. За прийняттям спадщини позивачка звернулася до Виноградівської державної нотаріальної контори. Однак у зв`язку з відсутністю\~ правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно державним нотаріусом\~ було рекомендовано звернутися до суду. Таким чином, через відсутність необхідних правовстановлюючих документів на спадкове майно позивач позбавлена можливості оформити прийняття спадщини у регламентованому порядку. Пунктом 1 ч.2 ст.16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» саме у разі неможливості нотаріуса оформити право на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Саме з вказаних підстав позивач змушена звернутися до суду з цією позовною заявою. У відповідності до листа Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області №2149/221-24 від 11.07.2024 вартість одного гектара земель сільськогосподарських угідь, відповідно до загальнонаціональної(всеукраїнської) нормативно грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення станом на 01.01.2024 року становить: рілля 28 658,67 грн, багаторічні насадження 38 962,86 грн, сіножаті 6854,97 грн, пасовища 5 526,69 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до п.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У спадкоємця, щоприйнявспадщину, виникають як майнові права так і обов`язки. До майнових прав належитьзокрема,право власності. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ(майно), яке вона здійснюєвідповідно до закону за своєю волею, незалежновідволііншихосіб. У відповідності до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджаннясвоїммайном. На зміст права власності не впливаютьмісцепроживаннявласника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений законом. Стаття 41 Конституції України закріплює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності (ч. 1). Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом (ч. 2). Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (ч. 4). ВССУ в своєму узагальненні судової практики розгляду цивільних справ про спадкування № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року відзначив що відповідно до ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. В п.3.1 узагальнення проведеного ВССУ від 16.05.2013 року відмічено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Крім того, п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Разом з тим, згідно п.6 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно. Таким чином, позивач, який в порядку спадкування за законом успадкувавспадковемайно, яке згідноположень закону належитьйому з часу відкриттяспадщини, не можереалізуватисвоє право на оформлення спадщини, відчого залежить можливість здійснення ним повноваженьвласника, тобто, володіння, користування та розпорядженняспадковиммайном, вважає, що є всіправовіпідставизвернутися до суду із позовом про визнання за ним права власності на вищевказане спадкове майно. Отже, за даних обставин відсутні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, відповідно до ст. 392 ЦК України належним способом захисту права позивача є звернення до суду з вимогою про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Згідно ч.1 ст. 30 ЦПК України позови, щовиникаютьіз приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна абоосновноїйогочастини. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. З урахуванням всього вищевикладеного, суд прийшов до переконання, що існують обставини, які є підставою для задоволення заявленого позову.

Outcome: approved