Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-20 00:00:00

19.11.2024 позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 25% частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму, починаючи з 01.11.2024 року та до повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з 24.07.2009 року перебувала в шлюбі з відповідачем, та який було розірвано 24.10.2018 року. В шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] , який постійно проживає з позивачкою. Відповідач з листопада 2024 року не приймає участі у вихованні та утриманні дитини. Зазначила, що відповідач працездатний, отримує дохід, має нерухоме майно, його стан здоров`я дозволяє працювати та сплачувати аліменти у розмірі, передбаченому чинним законодавством. 21 листопада 2024 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 02.01.2025 відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позову та просив визначити розмір аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 100 відсотків прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років, тобто 3 196,00 грн. Зазначив, що у шлюбі була придбана квартира за адресою [ADDRESS] , власником якої він є. Іншого нерухомого майна він не має. З грудня 2019 року в цій квартирі фактично мешкає позивач з дитиною, а йому доводиться винаймати собі житло, вартість якого складає 15-20 відсотків від його доходу. 20.01.2025 представником позивача надано додаткові письмові пояснення у справі, у яких зазначено, що не погоджується з доводами відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву. Зазначив, що з відомостей, зазначених у відзиві вбачається, що відповідач забезпечений житлом, має значні доходи, отримані за основним місцем роботи. Жодних підстав для зменшення розміру аліментів у зв`язку із витратами на проживання законодавством не передбачено. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Зазначила, що дитина проживає з нею та знаходиться на їх утримання. Наразі відповідач не приймає участі в утриманні дитини. Доказів вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача до подання позову надати суду не може у зв`язку з їх відсутністю. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, просив визначити розмір аліментів, зазначений у відзиві на позов- 100 % від прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років. Вказав, що наразі працює та має дохід, частину якого витрачає на оренду житла. Він є працездатним, інших утриманців не має. Суд, заслухавши думку учасників справи, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Згідно зі свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 24 липня 2009 року, сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 255, та який розірвано рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24.10.2018 року. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] від 27 вересня 2011 року батьками дитини [PERSON] , [INFO] є сторони по справі. Зі змісту відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела нарахованого доходу, нарахованого податку та військового збору від 27.12.2024 вбачається, що [PERSON] за період з січня 2024 року по вересень 2024 року було отримано дохід за місцем роботи в загальному розмірі 416 051,85 грн. Згідно\~ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3\~ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У відповідності зі\~ст.181 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. З матеріалів справи вбачається, що між позивачем і відповідачем по даній справі згоди на виконання обов`язків по утриманню дитини не досягнуто. Статтею 182 СК України, передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно\~ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Пленум Верховного Суду України у п. 17\~постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2\~ст. 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3\~ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження»\~він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Згідно до\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Виходячи з наведеного, суд стягує аліменти не з 01.11.2024, як це просить позивач, а з дня подачі нею позову, тобто з 19.11.2024 року. З урахуванням викладеного вище, враховуючи, що дитина проживає разом з позивачкою, знаходиться на її утриманні, відповідач є батьком дитини, доказів щодо неможливості відповідача сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі, що передбачений законодавством суду не надано, а також те, що усі заперечення відповідача зводяться до фактичної незгоди з позицією позивача, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму, починаючи з 19.11.2024 року до її повноліття. З відповідача також підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 1211,20 грн.\~ На підставі викладеного,

Outcome: partial