Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Жовківського районного суду Львівської області із позовною заявою до відповідача Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Рава-Руська державна нотаріальна контора Львівської області, в якій просить визначити йому, [PERSON] , додатковий строк для подачі заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме 3 (три) місяці з часу набрання рішенням суду законної сили. Обгрунтовує позовну заяву наступним. Вказує, що [INFO] помер його батько [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його смерть, а [INFO] померла його мама [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про її смерть. Зазначає, що після смерті матері відкрилася спадщина на належне їй майно. Із державного акту на право на земельну ділянку Серія ЯМ № 404662, виданого 10.12.2012, вбачається, що такий видано [PERSON] , яка проживає у с. Кам`яна Гора Жовківського району Львівської області, в тому, що на підставі розпорядження голови Жовківської РДА від 18.05.2012 № 383, остання є власником земельної ділянки площею 0,5168 га, що розташована за межами населеного пункту Кам`яногірської сільської ради Жовківського району Львівської області. Із довідки Магерівського старостинського округу № 1 Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області № 1041 від 30 липня 2024 року вбачається, що мама позивача - спадкодавець [PERSON] , до дня смерті [INFO] , була зареєстрована і проживала в буд. [ADDRESS] . Із довідки Магерівського старостинського округу № 1 Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області № 1042 від 30 липня 2024 року вбачається, що позивач [PERSON] , [INFO] , син померлої [PERSON] , проживав без реєстрації разом із нею в будинку [ADDRESS] до дня її смерті [INFO] та вів із нею спільне господарство. Вказує, що його мама [PERSON] , жителька с. Кам`яна Гора Жовківського району Львівської області, [INFO] , на випадок своєї смерті, зробила таке заповітне розпорядження: все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, шо їй буде належати на день її смерті і на шо вона за законом матиме право, заповіла своєму синові [PERSON] , тобто йому. Цей заповіт складено в двох примірниках. Один з яких зберігається в справах виконавчого комітету Кам`яногірської сільської ради Жовківського району Львівської області, а другий видано заповідачу [PERSON] . Цей заповіт посвідчено [PERSON] , секретарем Кам`яногірської сільської ради Жовківського району Львівської області. Заповіт підписаний гр. [PERSON] в присутності секретаря сільської ради та зареєстровано в реєстрі за № 4. 31 липня 2024 року [PERSON] , старостою Магерівського старостинського округу №1 Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, позивачеві [PERSON] було видано цей дублікат заповіту замість втраченого. Заповіт посвідчений секретарем Кам`яногірської сільської ради Жовківського району Львівської області Мищишин Марією Михайлівною 03 серпня 2007 року і зареєстрований в реєстрі за № 4. Примірник заповіту зберігається у справах виконавчого комітету Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області. Зареєстровано в реєстрі за № 1-39 За відомостями виконавчого комітету Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області заповіт від імені матері позивача гр. [PERSON] , посвідчений Кам`яногірською сільською радою Жовківського району Львівської області від 03 серпня 2007 року та зареєстрований в реєстрі за № 4, не змінювався і не скасовувався. У зв`язку із тим, що [PERSON] заповіла все своє майно своєму синові та позивачеві у справі, останній звернувся в Рава-Руську державну нотаріальну контору Львівської області для отримання свідоцтва про права на спадщину за заповітом. Із листа Рава-Руської ДНК Львівської області від 19 листопада 2024 року за № 536/01-16 адресованого позивачеві [PERSON] , вбачається, що Рава-Руська державна нотаріальна контора Львівської області відмовляє гр. [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки спадкоємцем пропущено строк для прийняття спадщини. Додатково повідомлено, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , в Рава-Руській державній нотаріальній конторі Львівської області спадкова справа не заводилась. Зазначено, що вказана справа не може бути вирішена у нотаріальному порядку. Позивач зазначив, що йому не було відомо, що матір заповіла йому все своє майно. Окрім цього, він вважав, так як фактично проживав з матір`ю до дня її смерті, то вважається таким, що прийняв спадщину після її смерті. Позивач вказав, що необізнаність про існування заповіту не тотожна таким обставинам, як відсутність інформації про смерть спадкодавця або спадкову масу. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Стверджує, що необізнаність особи про складення заповіту на її користь є поважною причиною для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Зважаючи на наведене, вважає позовну вимогу про визначення йому додаткового строку для подачі заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме 3 (три) місяці з часу набрання рішенням суду законної сили, обгрунтованою. Вказав, що незадоволення позову зумовить перехід права власності на спадкове майно до держави в особі органу місцевого самоврядування на території якого воно знаходиться. Зазначив, що інших спадкоємців, передбачених цивільним законодавством України, немає. Позивач [PERSON] не може реалізувати своє право на спадкування, а тому вимушений звернутися із вказаним позовом до суду. Позивач [PERSON] просить позовну заяву задовольнити. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився. В прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи проводити у його відсутності. Представник відповідача Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак надіслав клопотання про розгляд справи без участі їх представника. Проти задоволення позову не заперечив, фактично визнав такий. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Рава-Руська державна нотаріальна контора Львівської області в підготовче судове засідання не з`явилася, подала клопотання, в якому просила розгляд справи проводити у її відсутності та повідомила, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , в Рава-Руській державній нотаріальній конторі Львівської області спадкова справа не заводилася. Самостійних вимог не заявляє і повністю покладаюсь на рішення суду. Суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, представника відповідача та третьої особи, які не з`явилися в підготовче судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані усіма учасниками справи заяви про розгляд справи у їх відсутності. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частиною 3 статті 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Із Витягу з реєстру територіальної громади від 19.11.2024 вбачається, що позивач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Встановлено, що батько позивача [PERSON] помер [INFO] , а мати позивача [PERSON] померла [INFO] , що стверджується копіями свідоцтв про смерть. Копія свідоцтва про народження на ім`я позивача [PERSON] підтверджує, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками позивача. Після смерті матері позивача відкрилася спадщина на належне їй майно. Із копії державного акту на право на земельну ділянку Серія ЯМ № 404662, виданого 10.12.2012, вбачається, що такий видано [PERSON] , яка проживає у с. Кам`яна Гора Жовківського району Львівської області, в тому, що на підставі розпорядження голови Жовківської РДА від 18.05.2012 № 383, остання є власником земельної ділянки площею 0,5168 га, що розташована за межами населеного пункту Кам`яногірської сільської ради Жовківського району Львівської області. Із довідки Магерівського старостинського округу № 1 Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області № 1041 від 30 липня 2024 року вбачається, що мама позивача - спадкодавець [PERSON] , до дня смерті [INFO] , була зареєстрована і проживала в буд. [ADDRESS] . Із довідки Магерівського старостинського округу № 1 Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області № 1042 від 30 липня 2024 року вбачається, що позивач [PERSON] , [INFO] , син померлої [PERSON] , проживав без реєстрації разом із нею в будинку [ADDRESS] до дня її смерті [INFO] та вів із нею спільне господарство. Встановлено, що мама позивача [PERSON] , жителька с. Кам`яна Гора Жовківського району Львівської області, [INFO] , на випадок своєї смерті, зробила таке заповітне розпорядження: все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, шо їй буде належати на день її смерті і на шо вона за законом матиме право, заповіла синові [PERSON] , тобто позивачеві. Цей заповіт складено в двох примірниках. Один з яких зберігається в справах виконавчого комітету Кам`яногірської сільської ради Жовківського району Львівської області, а другий видано заповідачу [PERSON] . Цей заповіт посвідчено [PERSON] , секретарем Кам`яногірської сільської ради Жовківського району Львівської області. Заповіт підписаний гр. [PERSON] в присутності секретаря сільської ради та зареєстровано в реєстрі за № 4. 31 липня 2024 року [PERSON] , старостою Магерівського старостинського округу №1 Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, позивачеві [PERSON] було видано цей дублікат заповіту замість втраченого. Заповіт посвідчений секретарем Кам`яногірської сільської ради Жовківського району Львівської області Мищишин Марією Михайлівною 03 серпня 2007 року і зареєстрований в реєстрі за № 4. Примірник заповіту зберігається у справах виконавчого комітету Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області. Зареєстровано в реєстрі за № 1-39 За відомостями виконавчого комітету Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області заповіт від імені матері позивача гр. [PERSON] , посвідчений Кам`яногірською сільською радою Жовківського району Львівської області від 03 серпня 2007 року та зареєстрований в реєстрі за № 4, не змінювався і не скасовувався. У зв`язку із тим, що [PERSON] заповіла все своє майно позивачеві, останній звернувся в Рава-Руську державну нотаріальну контору Львівської області для отримання свідоцтва про права на спадщину за заповітом. Із листа Рава-Руської ДНК Львівської області від 19 листопада 2024 року за № 536/01-16 адресованого [PERSON] , вбачається, що Рава-Руська державна нотаріальна контора Львівської області відмовляє гр. [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки спадкоємцем пропущено строк для прийняття спадщини. Додатково повідомлено, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , в Рава-Руській державній нотаріальній конторі Львівської області спадкова справа не заводилась. Зазначено, що вказана справа не може бути вирішена у нотаріальному порядку. Із позову вбачається, що позивачеві не було відомо, що матір заповіла йому все своє майно, тобто не було відомо про наявність заповіту. Окрім цього позивач вказав, що так як фактично проживав з матір`ю до дня її смерті, то вважав себе таким, що прийняв спадщину після її смерті. Суд враховує зазначення позивача про те, що йому не було відомо про наявнівсь заповіту складеного матір`ю в його користь. Згідно із ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до положень ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Пунктом 24 постанови передбачено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК (435-15). Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Відповідно до постанови Верховного Суду України № 565/1145/17 від 26 червня 2019 року, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Таким чином, з огляду на те, що законодавцем чітко не визначено вичерпний перелік обставин поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, враховуючи обставини конкретної справи, необізнаність позивача про навність складеного матір`ю в його користь заповіту, визнання позовних вимог відповідачем, що не порушує прав та інтересів інших осіб, суд приходить висновку про поважність причин пропуску позивачем строку прийняття спадщини, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України є підставою для визначення йому додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved