Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом, в якому просила позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав щодо сина [PERSON] , [INFO] . В обгрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 11.12.2017 шлюб між ними було розірвано. 10.01.2023 вона зареєструвала шлюб з [PERSON] . За час перебування у шлюбі з [PERSON] у них народився син [PERSON] , [INFO] . Вона працює в ТОВ «АКВ Українське каолінове товариство» контролером сировини лабораторії, однак на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Син від першого шлюбу [PERSON] , [INFO] , проживає із нею та повністю перебуває на її утриманні. Аліменти відповідач сплачував виключно в примусовому порядку. Станом на 31.12.2023 заборгованість відповідача зі сплати аліментів становить 102668,46 грн. Батько життям сина не цікавиться, участі у вихованні та догляді за дитиною не бере, його фізичним, духовним та моральним розвитком не займається, не виявляє бажання спілкуватись з ним. Вказане стало підставою для звернення із даною заявою до суду. Ухвалою суду від 12.09.2024 справу прийнято до свого провадження та призначено судове засідання. У судовому засіданні позивач та її представник підтримали заявлені позовні вимоги, просили позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату та місце слухання справи, про що свідчить розписка. Відзиву на позовну заяву до суду не подав. У судовому засіданні представник третьої особи - органу опіки та піклування Глуховецької селищної ради позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення позивача, представників позивача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 11.12.2017 було розірвано. Після розірвання шлюбу позивачу залишено прізвище [PERSON] . Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] народився [PERSON] , батьками якого заначено [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до довідки від 12.02.2024 №94, виданої секретарем селищної ради Мельничук К., [PERSON] значиться зареєстрованою та проживає за адресою: [ADDRESS] , та до складу її сім`ї входять: [PERSON] , [INFO] , - чоловік (проживає без реєстрації); [PERSON] , [INFO] , - син; [PERSON] , [INFO] , - син. Згідно з виконавчим листом, виданим 12.01.2018 Козятинським міськрайонним судом Вінницької області на виконання рішення суду від 27.12.2017 у справі №133/2247/17, з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 14.11.2017 і до повноліття дитини. Відповідно до розрахунку заборгованості, виданого старшим державним виконавцем Полончук Т.О., заборгованість відповідача зі сплати аліментів станом на 31.12.2023 становить 102668,46 грн. Згідно довідки про участь батька учня 4-А класу [PERSON] , [INFO] , у шкільному житті дитини №17 від 16.02.2024, виданої директором Глуховецького ліцею [PERSON], батько [PERSON] не цікавиться шкільним життям дитини, навчанням, поведінкою. Ні разу не був на батьківських зборах. Контакту з навчальним закладом не підтримує, із вчителем не спілкується. Відповідно до інформації, наданої класним керівником, дитина [PERSON] навчається у закладі з 01.09.2020. За час навчання зарекомендував себе як здібна, розумна дитина. Має високі та достатні досягнення у навчанні, є учасником учнівського самоврядування класу, бере активну участь у позаурочному житті класу. Дружелюбний, добрий, щирий, доброзичливий, має дружні стосунки з учнями класу. На уроках активний, дисциплінований, завжди готовий відповідати. Старанно готує домашні завдання, завжди має необхідне приладдя до уроків, охайний, доглянутий. Мати, [PERSON] , бере активну участь у житті класу, допомагає в організації позакласних заходів, регулярно відвідує батьківські збори, цікавиться життям дитини, забезпечує відвідування навчальних занять, організовує правильне проведення вільного часу, моніторить поводження дитини в мережі Інтернет та інформаційну гігієну, забезпечує достатній та високий рівень навчання дитини. Батько, [PERSON] , із дитиною не спілкується, з матір`ю не проживає. У вихованні дитини участі не бере. З класним керівником на зв`язок не виходив, на батьківські збори не з`являвся. Згідно довідки від 14.02.2024, виданої лікарем КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Глуховецької селищної ради», мати [PERSON] піклується про свого сина [PERSON] , 2014 р.н., звертається в «Центр ПМСД Глуховецької селищної ради» з приводу захворювань, отримує щеплення згідно календаря щеплень, профогляди до навчального закладу. Відповідно до характеристики, виданої директором ТОВ «АКВ Українське каолінове товариство», позивач [PERSON] з 02.09.2019 працює у товаристві контролером сировини лабораторії та характеризується з позитивної сторони. Згідно довідки-характеристики, виданої виконавчим комітетом Глуховецької селищної ради, відповідач [PERSON] за час проживання в смт. Глухівці зарекомендував себе з посередньої сторони, не приймає участь у суспільному житті селища, в 2023 році відповідно до постанови Козятинського міськрайонного суду відбував адміністративне стягнення у вигляді суспільно-корисних робіт, пов`язаних з благоустроєм території Глуховецької селищної ради. Рішенням виконавчого комітету Глуховецької селищної ради №45 від 30.04.2024 затверджено висновок щодо доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Орган опіки та піклування виконавчого комітету Глуховецької селищної ради дійшов висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , виходячи з того, що батько ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до сина [PERSON] , зокрема, життям сина не цікавиться, участі у вихованні та догляді за дитиною не бере, його фізичним, духовним та моральним розвитком не займається, не виявляє бажання спілкуватись з ним. Письмові покази свідків, які долучено до матеріалів справи, є неналежними доказами, оскільки вказані особи у судовому засіданні не допитувалися та не попереджалися про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві свідчення, тому суд не бере їх до уваги. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Конституції України, ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (статті 51 Конституції України). Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання у сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Статтею 12 вищезгаданого Закону визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про стан її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до статті 14 указаного Закону, діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину (ч. 2 - 4 ст. 150 СК України). Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно з ч.ч. 4 - 6 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. В пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Пунктом 16 зазначеної постанови передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Необхідно зазначити, що ухилення від виконання юридичного обов`язку - виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, що перешкод у спілкуванні з дитиною йому ні хто не чинив і не чинить. Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»). Суд також враховує, що таке судове рішення повинно відповідати й принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у якій проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Відповідно до ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Отже, всі досліджені в сукупності докази по справі дають підстави суду вважати, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Відтак, є усі необхідні підстави, передбачені законом, для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його сина. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved