Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] , в інтересах якої діє представник, адвокат Плиска Юлія Сергіївна звернулися в суд з позовом до [PERSON] та [PERSON] , де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Тячівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Тячівському районі Закарпатської області про встановлення фактів проживання однією сім`єю та батьківства. Позовні вимоги мотивує тим, що з жовтня 2011 року по березень 2024 року [PERSON] та [PERSON] постійно проживали однією сім?єю, як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу. За час спільного проживання однією сім?єю вони перебували у відносинах, що притаманні подружжю та народили трьох спільних дітей, були пов?язані спільним побутом, взаємоповагою, виявляли подружні відносини перед друзями та знайомими, мали спільне місце проживання. За час спільного проживання (2011 по 2024 роки) у неї та [PERSON] народилося троє доньок [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Обгрунтовуючи причини непроведення реєстрації [PERSON] батьком дітей вказує, що в той час як вони з [PERSON] почали разом проживати у неї вже був син від першого шлюбу [PERSON] , [INFO] , батько якого сплачував їй аліменти на підставі рішення суду. З цих підстав [PERSON] завжди боявся, що вона зможе звернутися до суду про стягнення і з нього аліментів на утримання спочатку їхньої дитини, а потім їхніх дітей. Окрім цього, в момент народження третьої дитини [PERSON] , [INFO] , [PERSON] перебував за кордоном, що й стало причиною відмови [PERSON] звернутися до органів ДРАЦСу з спільною заявою про народження їхніх трьох доньок. З цих підстав запис про батька дітей у Книзі реєстрації народжень проводився за прізвищем та громадянством матері, а ім?я та по батькові батька дітей записані за вказівкою [PERSON] (на підставі частини першої статті 135 СК України). На підтвердження батьківства і походження доньок від [PERSON] також вказує, що 10 липня 2019 року вона звернулася до поліції, з підстав спричинення їй колишнім співмешканцем [PERSON] тілесних ушкоджень, про що 11.07.2020 було внесено відомості до ЄРДР за номером 1201907016000064 та розпочато досудове розслідування У всіх документах в матеріалах справи позивачка [PERSON] вона має статус колишньої співмешканки. [PERSON] ознайомився з матеріалами кримінального провадження в повному обсязі та ніяких зауважень відносно неї у статусі співмешканки [PERSON] не вносив. Стверджує, що вказані докази підтверджують факт їх перебування у фактичних шлюбних відносинах ще до 2019 року, та вказують на очікування ними третьої спільної дитини, яка через нанесення [PERSON] тілесних ушкоджень померла. 10 травня 2020 року вона повторно звертала до поліції через побиття [PERSON] її сина від першого шлюбу, про що до Єдиного реєстру досудових розслідувань, було внесено відомості про вичнення кримінального правопорушення, та присвоєно номер кримінального провадження 12020070160000441. Вказує, що відповідно до повідомлення від 11.05.2020 слідчим СВ Тячівського ВП ГУПН в Закарпатській області Дубей М. розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні про те, що 10.05.2020 о 21 год. 40 хв. в [ADDRESS] гр. [PERSON] , в стані алкогольного сп?яніння спричинив тілесні ушкодження двом неповнолітнім дітям, а саме гр. [PERSON] , [INFO] , та дочці [PERSON] , [INFO] . Із постанови про визначення слідчого, який буде проводити досудове розслідування від 11.05.2020, постанови про призначення експертизи від 13.05.2020 та постанови про залучення законного представника неповнолітньому підозрюваному від 13.05.2020 вбачається, що [PERSON] наніс тілесні ушкодження: дочці [PERSON] , [INFO] » Також стверджує, що факт перебування [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] також підтверджується мотивувальними частинами постанов Тячівського районного суду від 1 лютого 2020 року, 5 квітня 2022 згідно яких [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно неї, як співмешканки. Вказує, що після призову - 22 березня 2023 року [PERSON] на військову службу останній у період з 3 травня 2023 року по серпень 2023 здійснював перерахування власних коштів на розрахунковий рахунок [PERSON] . Також власноручно писав 2 лютого 2023 року заяву на ім`я начальнику [INFO] де зазначав про наявність у нього трьох дочок та жінки з якою проживає у цивільному шлюбі. Також вказував, що у свідоцтві про народження, прізвище дітей вказано « [PERSON] », а не його « [PERSON] ». Згідно бланку попередньої співбесіди з військовозобов?язаним від 2.02.2023, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає у [ADDRESS] , мобільний телефон [NUMBER] , сімейний стан - у цивільному шлюбі, дружина [PERSON] , 1991 р.н., діти - [PERSON] , 8 років, [PERSON] , 5 років, та [PERSON] , 2 роки, наявність права на відстрочку має 3 дітей, але оформленні не на прізвище [PERSON] , а на прізвище дружини. Факт спільно проживання також підтверджує, безперервним сплкуванням з [PERSON] в телефонному режимі. Та їй як дружині, 20.03.2024 року начальником [INFO] [PERSON] було направлено сповіщення про смерть її чоловіка [PERSON] , [INFO] . Стверджує, що протягом всього спільного проживання [PERSON] та [PERSON] вели спільне господарство, побут, обробляли город, на батьківському будинку ( [ADDRESS] ), замінили дерев?яні вікна на металопластикові, купляли інші речі повсякденного вжитку, сплачували комунальні послуги, утримували дітей, проводили разом дозвілля, виховували та навчали спільних трьох доньок й сина позивачки від першого шлюбу. Вказані обставини підтверджує, спільними фотографіями, відеозйомками на телефонною перепискою. Позивачка вказує, що [PERSON] завжди сприймав, називав та визнавав [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] своїми доньками, а вони в свою чергу його своїм батьком. Між ними, як і між позивачкою та [PERSON] ніколи не було сумніву щодо того, що він є їхнім біологічним батьком. У суспільстві в цілому, як і кожен їхній знайомий окремо, сприймали їх як подружжю пару та сім?ю з трьома спільними дітьми. Вважає, що наведені нижче відомості, які підтверджені належними та допустимими доказами є підставами для встановлення факту проживання однією сім?єю [PERSON] та [PERSON] , а також встановлення факту батьківства і походження доньок від [PERSON] . Позивачка зазначає, що підставами та метою звернення до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім?єю покійного [PERSON] й [PERSON] , а також встановлення факту батьківства є смерть [PERSON] , батьківство якого встановлюється, та неможливістю оформлення пенсії у разі втрати годувальника. Враховуючи вищезазначене, просить суд встановити факт проживання однією сім`єю [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з жовтня 2011 року до дня загибелі [PERSON] , [INFO] - [INFO] та встановити факт батьківства [PERSON] , [INFO] , уродженця смт. Буштино, Тячівського району, Закарпатської області, українця, громадянина України, який помер [INFO] , відносно [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 06 вересня 2024 року позовну заяву залишено без руху, надано строк позивачці для усунення недоліків позовної заяви вказані в ухвалі. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 13 вересня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою та призначено підготовче засідання. Задоволено клопотання про допит свідків. У задоволенні клопотання про витребування з [INFO] доказів, відмовлено. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 22 жовтня 2024 року залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Міністерство оборони України. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 3 грудня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивачки про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 3 грудня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Протокольною ухвалою постановленою в судовому засіданні 23.01.2025 року задоволено клопотання представника позивачки, адвоката Плиска Ю.С. про уточнення анкетних даних відповідачки [PERSON] , а саме правильно вважати - [PERSON] . Протокольною ухвалою постановленою в судовому засіданні 23.01.2025 року прийнято відмову сторони позивача від допиту свідка [PERSON] . В судовому засіданні позивачка та її представник, адвокат Плиска Ю.С. заявлені вимоги підтримали та просила їх задовольнити, посилаючись на викладені в позовній заяві доводи та долучені до матеріалів справи докази. Разом з цим, представник позивача, адвокат Плиска Ю.С. просила суд судові витрати залишити за позивачкою. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовну заяву визнав та не заперечив проти її задоволення. Також пояснив, що йому добре відомо про тривалість проживання позивачки з його сином у зазначений період. Також відомо, що вони разом виховували трьох доньок позивачки і його померлого сина [PERSON] , а також сина позивачки від попереднього шлюбу, вели спільне господарство, проживали однією сім`єю, весь час безперервно, з осені 2011 року. На [PERSON] діти зверталися «тато», а його особисто сприймають як діда. Відповідачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася. 27.01.2025 року подала до суду заяву, у якій просить судовий розгляд проводити без її участі. Вказує, що позовні вимоги щодо встановлення фактів проживання однією сім`єю та батьківства не визнає. В судовому засіданні 23.01.2025 року вказала, що дітей любить та допомає їм чим може. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Тячівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Тячівському районі Закарпатської області, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася. 28.10.2024 року подала до суду заяву, у якій просить розгляд справи проводити без участі представника, вирішення даного питання залишає на розсуд суду. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Міністерство оборони України, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися. 03.12.2024 року представник [PERSON] надіслав до суду письмові пояснення по справі у яких заперечує вимоги позовної заяви. Вказує, що заяву про визнання батьківства та внесення відповідного запису до свідоцтва про народження дітей, [PERSON] мав змогу подати починаючи від дня народження таких. Проте з часу народження дітей [PERSON] з заявами внесення змін до актових записів не звертався. Вказує, що підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути лище висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи, а надані суду документи не є достатньою і вичерпною підставою підтвердження, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Факт спільного проживання та/або реєстрації місця проживання без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов?язків, не може свідчити про те, що мали місце усталені відносини, які притаманні сім?ї. Встановлення права особи, яка вважає себе членом сім?ї загиблого військовослужбовця, на отримання грошової допомоги передбачає доведення: факту проживання з загиблим; наявність у такої особи і загиблого спільного побуту та взаємних прав і обов?язків. Поряд з цим зауважує, що згідно ст. 16-1 Закону №2011-XII (в редакції Закону на час виникнення спірних відносин, тобто дня загибелі військовослужбовця - [INFO] ), визначено коло осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у зв?язку із загибеллю військовослужбовця, а саме: у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім?ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов?язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення). У зв`язку з наведеним у задоволенні позовної заяви просить відмовити у повному обсязі. Заслухавши пояснення учасників судового провадження, покази свідків та дослідивши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України). Частиною другою статті 16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом, до яких належать й припинення дії, яка порушує право. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з положеннями ч.ч.1-3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи предмет позову, фактами обставинами, які підлягали доведенню в справі є встановлення батьківства, доказами якого можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. При цьому спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). (постанова Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 543/738/16). На стороні відповідача, у разі заперечення такого позов, лежить тягар доказування зворотного, а саме відсутності існування цих обставин. Відповідні факти і обставини є предметом доказування (ст. 77 ч. 2 ЦПК України) в даній справі. Згідно роз`яснень, викладених у листі Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» слідує, що справи за заявами про встановлення фактів батьківства розглядаються за правилами окремого провадження, а відповідно до ст. 128 СК України справи про визнання батьківства - за правилами позовного провадження. У першому випадку передумовою звернення до суду за заявою про встановлення факту батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, а в другому - особа, батьківство якої встановлюється в судовому порядку, є відповідачем у справі. Відповідно до листа Верховного Суду України «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01 січня 2012 року, до заяви про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу додаються документи та докази того, що між заявником та іншою особою мали місце фактичні шлюбні стосунки (свідоцтва про народження дітей, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із «подружжя», свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько. Дружина чи чоловік також мають право на спадкування у разі смерті одного з подружжя, однак такі члени не перебувають у кровному спорідненні. Встановлення факту родинних відносин між такими особами чинним законодавством не передбачено, для них може мати правове значення встановлення факту реєстрації шлюбу чи факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу у відповідних випадках. У цій справі позивач звернулася до суду в порядку позовного провадження із позовом про встановлення факту батьківства та спільного проживання однією сім`ю. Відповідно до ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Обґрунтовуючи вимоги позову, в судовому засіданні позивачка посилалася на необхідність надання її дітям права на оформлення одноразової грошової допомоги як члена сім`ї військовослужбовця, який загинув під час виконання обов`язків військової служби. З цих підстав ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 22.10.2024 року до участі у справі було залучено Міністерство оборони України. При цьому позивач не посилалася на обставини вирішення спору щодо встановлення факту батьківства та спільного проживання однією сім`єю, з ухваленням за наслідками судового розгляду рішення, яке б впливало на виникнення у органу державної влади або місцевого самоврядування будь - якого обов`язку щодо виплати позивачці допомоги або ж обставин наявності у зв`язку з цим публічно-правового спору за участю позивачки. Виходячи з наведеного, вирішення даннго спору, який виник між позивачкою та батьками особи батьківство якого просить встановити позивачка відносно її трьох неповнолітніх дітей, а також встановити факт спільного проживання, не породжує жодних правових наслідків, які б мали приюдиційне значення у правовідносинах між позивачкою та органами державної влади або місцевого самоврядування щодо отримання виплати пов`язаних з загибелю [PERSON] . Разом з цим, обираючи спосіб захисту та звернення до суду з позовною заявою для розгляду в порядку позовного, а не окремого провадження, сторона позивач вказувала на наявність спору між позивачкою та батьками покійного [PERSON] про встановлення батьківства якого та факту спільного проживання за час життя з яким просила позивачка. При цьому серед складу відповідачів, позивачка визначила батьків чоловіка, який не перебував у шлюбі з позивачко - матір`ю дітей та про встановлення батьківства якого вона просить. При цьому під час судового розгляду встановлено, що на стадії предявлення позову між сторонами існував спір, щодо батьківства сина відповідачів відносно трьох дітей позивачки. Вказаний спір, хоч і вичерпаний під час судового розгляду та з цих підстав, судом сторонам надавався час для примирення, однак з підстав висловленої Верховним Судом у постанові від 7.02.2024 року по справі №204/3106/22 правової позиції у суду відсутні підстави для закриття провадження у справі. Окрім цього після оголошення судом перерви в судовому розгляді, відповідачка [PERSON] подала заяву в якій змінила позицію визнання позову та заперечила такий. Подальший розгляд справи просила провести у її відсутності. Таким чином на стадії судового розгляду примирення між позивачкою та відповідачкою [PERSON] , не досягнуто. Разом з цим, встановлюючи обставини, які є визначальними для правильного розгляду цієї справи, при вирішенні питання про визнання батьківства суд приділяє особливу увагу інтересам дітей, не ігноруючи при цьому інтереси відповідачів - батьків ймовірного біологічного батька. Так розглядаючи даний спір суд виходив з наступних мотивів та норм права. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 121 СК України встановлено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Статтею 128 СК України передбачено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно із частиною першою статі 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Також за ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу, зокрема матір`ю дитини. Тобто передумовою звернення до суду з заявою про встановлення факту батьківства є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері. Так, у справі, що розглядається судом установлено таке. Згідно витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження [PERSON] , [INFO] , №00104885253 від 24 липня 2013 року за актовим записом №58 виданим Тячівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Закарпатській області вбачається, що в графі відомості про батька вказано [PERSON] , в графі відомості про матір вказано - [PERSON] , відомості про батька записано відповідно до ст. 135 Сімейного кодексу України (а.с.10). Згідно витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження [PERSON] , [INFO] , №00135882040 від 26 червня 2017 року за актовим записом №36 виданим Тячівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Закарпатській області вбачається, що в графі відомості про батька вказано [PERSON] , в графі відомості про матір вказано - [PERSON] , відомості про батька записано відповідно до ст. 135 Сімейного кодексу України (а.с.11). Згідно витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження [PERSON] , [INFO] , №00141761630 від 01 жовтня 2020 року за актовим записом №57 виданим Тячівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Закарпатській області вбачається, що в графі відомості про батька вказано [PERSON] , в графі відомості про матір вказано - [PERSON] , відомості про батька записано відповідно до ст. 135 Сімейного кодексу України (а.с.12). Таким чином судом встановлено, що під час державної реєстрації народження, запис про батька дитини проведено відповідно до ст. 135 СК України. З талону-повідомлення єдиного обліку №406Р та витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12019070160000640 від 11.07.2019 року вбачається, що 09 липня 2019 року близько 14.00 години [PERSON] , прийшов до будинку своєї колишньої співмешканки [PERSON] за адресою [ADDRESS] , де під час сварки спричинив останній тілесні ушкодження (а.с.13-14). З індивідуальної картки вагітної та породілі №328 від 03.06.19 [PERSON] перебувала на огляді у лікаря [PERSON] , де вказано, що [PERSON] вагітна терміном 14 тижнів (а.с.16-17). З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12020070160000441 від 11.05.2020 року вбачається, що 10.05.2020 року близько 21 год. 40 хв. [PERSON] ,в стані алкогольного сп`яніння вчинив тілесні ушкодження двом малолітнім дітям, а саме гр. [PERSON] , [INFO] та дочці [PERSON] , [INFO] (а.с.19). Згідно рапорту інспектора чергового Тячівського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області Габор О.В. та повідомлення про початок досудового розслідування вбачається, що 10.05.2020 року близько 21 год. 40 хв. співмешканець [PERSON] , в стані алкогольного сп`яніння побив малолітніх дітей (6 і 9 років), кулаком по обличчю. Заявник: [PERSON] (а.с.20-21). З характеристики №72 від 13.05.2020 року виданої головою Буштинської селищної ради І.Ю.Паш, [PERSON] , [INFO] , вбачається, що [PERSON] народився в селищі Буштино, навчався в Буштинській ЗОШ І-ІІІ ступенів, проживає в громадському шлюбі з [PERSON] , з якою виховують трьох маолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.23). У довідці №790 від 13.05.2020 року виданої виконавчим комітетом Буштинської селищної ради [PERSON] вказано, що до складу сім`ї [PERSON] входять співмешканка [PERSON] , діти - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.24). З мотивувальних частинах постанов Тячівського районного суду від 1 лютого 2020 року видно, що судом встановлено наступні обставини, які мали місце, та « [PERSON] , [INFO] , близько 20 годині 11 хвилин, в [ADDRESS] , затіяв сварку з [PERSON] , з якою проживає у цивільному шлюбі, в ході якої ображав її нецензурними словами та виганяв з будинку» та від 5 квітня 2022 року вказано: « [PERSON] , [INFO] о 16 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння у приміщенні будинку по [ADDRESS] , вчинив домашнє насильство щодо своєї співмешканки [PERSON] , а саме під час сварки ображав [PERSON] нецензурними словами та виганяв з будинку» (а.с.26-27). З виписки по рахунку АТ КБ «Приватбанк» вбачається про рух коштів по рахунку за номером [NUMBER] , яка як встановлено в судовому засіданні належить позивачці, де серед іншого наявний переказ з картки Приватбанку, відправник [PERSON] (а.с.28). Обставина належності цієї банківської картки позивачці випливає також з заяви про виплату пенсії або грошової допомоги адресованій Тячівському УСЗН. З вказаної заяви видно, що станом на 02.08.2024 у [PERSON] відкритий поточний рахунок у відділенні ПриватБанку (а.с.38). З заяви від 03.02.2023 року [PERSON] вбачається, що такий бажає проходити військову службу за призовом під час мобілізації. У заяві зазначено, що проживає у цивільному шлюбі, у свідоцтвах про народження прізвище [PERSON] , а не [PERSON] (а.с.29). Згідно бланку попередньої співбесіди з військовозобов`язаним [PERSON] у графі дружина вказано [PERSON] , в графі діти - [PERSON] , 8 років, [PERSON] , 5 років та [PERSON] , 2 роки (а.с.30). Згідно сповіщення про смерть №2592 від 20.03.2024 року виданого начальником [INFO] [PERSON] адресоване [PERSON] вбачається, що її чоловік [PERSON] внаслідок ревмокардиту [INFO] помер в КНП «Тячівська районна лікарня» (а.с.32). З копії свідоцтва про смерть виданого Виконавчим комітетом Буштинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області серії [NUMBER] за актовим записом №97 вбачається, що [PERSON] , [INFO] помер [INFO] у віці 40 років (а.с.31). Згідно довідки №445 від 30.08.2024 року виданої КНП ТРР «ЦПСМД» Буштинська АЗПСМ [PERSON] вбачається, що дитина була на огляді у сімейного лікаря 10.11.2021 з батьком [PERSON] та матір`ю [PERSON] (а.с.33). З акту обстеження матеріально-побутових умов [PERSON] від 14.08.2024 року складеним депутатом Буштинської селищної ради Р.Рацин та підтверджений в.о.селищного голови І.Лях вбачається, що за адресою [ADDRESS] проживають [PERSON] та [PERSON] , а також разом з ними проживає [PERSON] . Вказано, що [PERSON] постійно проживала разом однією сім`єю, але не перебувала у зареєстрованому шлюбі з покійним [PERSON] , з яким вела спільне господарство. За час проживання у [PERSON] та [PERSON] народилося троє дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . [PERSON] загинув у результаті бойових дій під час проходження військової служби у Збройних силах України (а.с.34). Згідно довідки №1368 від 15.08.2024 року виданої виконавчим комітетом Буштинської селищної ради [PERSON] вбачається, що остання з 2011 року до початку березня 2024 року проживала разом з [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] з яким вела спільне господарство та народила трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . [PERSON] загинув у результаті бойових дій під час проходження військової служби у Збройних силах України (а.с.35). З замовлення №285 від 10.10.2013 року вбачається, що замовниками конструкції для вікон є [PERSON] та [PERSON] (а.с.36). З квитанцій про сплату за спожитий газ 0.0.1985845494.1 вбачається, що така була здійснена за адресу [ADDRESS] , платником є [PERSON] (а.с.37). Також в судовому засіданні досліджено диск на якому зображено телефону смс переписку між [PERSON] та позивачкою суть якої зводиться до вирішення спільних сімейних питань в тому числі й щодо трьох дітей про встановлення батьківства яких просить позивачка. Також досліджено світлини на яких в умовах відпочинку зображена позивачка [PERSON] та діти. В судовому засіданні як сторона позивач так і відповідач [PERSON] вказали, що це саме ті діти про встановлення батьківства яких заявлено позовну вимогу. Також, допитана в судовому засіданні за клопотанням позивачки та її представника, адвоката Плиска Ю.С. свідок [PERSON] показала, що померлому [PERSON] , вона приходиться сусідкою та може підтвердити факт проживання позивачки [PERSON] та [PERSON] ще до народження першої дитини [PERSON] . Вказує, що добре знає [PERSON] та її сім`ю. Вказує, що всі діти сприймали [PERSON] як татом, а [PERSON] та [PERSON] , як дідусем і бабусею. До смерті [PERSON] вони разом з [PERSON] проживали разом. Чи сварилися чи ні їй не відомо, проблем не помічала. Завжди разом проживали, не було такого періоду, що тимчасово разом не проживали. В забезпечення присутнім під час розгляду справи неповнолітніх свідків [PERSON] та [PERSON] прав, суд відповідно до положень ст. 45 ЦПК України, в присутності представника органу опіки та піклування Буштинської селищної ради Закарпатської області в особі головного спеціаліста відділу у справах дітей Буштинської селищної ради Орос І.М., заслухав пояснення свідків [PERSON] та [PERSON] . Неповнолітній свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] вважав за батька, так як свого біологічного батька не пам`ятає, ніколи його не бачив. Вказує, що [PERSON] ставився до нього як до рідного сина. Має ще три сестри, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , батьком яких є [PERSON] . Зазначає, що батько [PERSON] періодично виїзджав за кордон, але телефонував їм, коштами не допомагав, все давала мама, бабуся і дудусь. Вказує, що батько [PERSON] зловживав алкогольними напоями, в результаті чого часто виникали сварки і конфлікти. Бували випадки коли виганяв їх з будинку, але потім просив повернутися. Неповнолітній свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що її тата звати [PERSON] , якого вона завжди називала татом, він ніколи не заперечував, щоб вона зверталася до нього , як до батька. Вказує, що іноді тато щось купляв та вони їздили разом відпочивати. Зазначає, що мама з татом завжди проживали разом. Копії фотоматеріалів, долучені до матеріалів справи в сукупності з доказами, та показами, дослідженими під час розгляду справи, підтверджують факт спільного проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] ведення ними спільного господарства та виховання дітей (а.с. 42-43,132). У пунктах 4 та 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК, приймаються до судового розгляду, якщо дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері. Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Згідно ч.ч. 5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду від 16.05.2018 по справі N 591/6441/14-ц зазначено, що щодо предмету доказування у даній категорії справ, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючи цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Викладеним вище обставинам відповідають правовідносини, які витікають із ст. 128 СК України, де зазначено, що підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, які засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванні положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Враховуючи встановлені на підставі наявних в матеріалах справи письмових та електронних доказів, показань свідків, обставини проживання позивачки та [PERSON] однією сім`єю, враховуючи позицію відповідача [PERSON] який визнав факт проживання за час життя його сину у спірний період однією сім`єю без реєстрації шлюбу з позивачкою та те, що під час спільного проживання у них народилися троє доньок, за час життя його син визнавав своє батьківство щодо цих дітей і приймав участь у їх вихованні, забезпечував їх матеріальні потреби, суд вважає вимоги позовної заяви про встановлення факту проживання однією сім`єю та батьківства обґрунтованими. Крім цього слід зазначити, що у суду не виникало сумніву, щодо того, що [PERSON] розуміє юридичні наслідки визнання ним позовної заяви та вимог позивачки. В силу ст. 134 СК України законодавець закріпив порядок внесення змін до актового запису про народження у разі визнання батьківства, материнства. Так, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Аналогічні положення містять і Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 N 96/5. Крім цього, відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року N 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Таким чином, згідно з п. п. 2.1, 2.8 розділу II вказаних Правил, заява про визнання батьківства, яка є підставою для внесення змін, може бути подана до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання першого примірника актового запису про народження (крім випадків, коли актовий запис про народження складено дипломатичним представництвом або консульською установою України) або за місцем постановлення рішення суду про визнання батьківства. Якщо в актовому записі про народження дитини батьком указаний чоловік заявниці або інша особа (за винятком випадків, передбачених статтею 135 Сімейного кодексу України), то в унесенні змін стосовно визнання батьківства має бути відмовлено до вирішення судом питання щодо виключення з актового запису про народження відомостей про батька. Згідно п. 2.13.1 вказаних Правил, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Тобто, рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, є підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до п. 2.16.4 Правил, на підставі рішення суду про визнав батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості її батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Відповідно до статті 145 Сімейного кодексу України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Однак виходячи зі змісту сформованих позовних вимог, виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, підстав для зміни прізвищ дітей з « [PERSON] » на « [PERSON] », не має. Аналізуючи наведене, надані суду письмові докази у їх сукупності, враховуючи фактичні дані, які в них містяться, обставини, встановлені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що суду надано достатньо доказів для встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період часу з жовтня 2011 року по [INFO] [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги позивача підставні і в судовому засіданні доведені, а тому позов слід задовольнити і визнати [PERSON] батьком [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а відтак позовна заява [PERSON] підлягає до задоволення. Суд враховує, що представник позивачки, в судовому засіданні просила залишити в судові витрати по сплаті за позивачкою, тому суд вважає за можливе судові витрати віднести на рахунок позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved