Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-27 00:00:00

В жовтні 2024 року представник Органу опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] та стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що з 16.07.2024 малолітній [PERSON] , [INFO] , знаходиться на обліку служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради, як дитина, яка перебуває у складних життєвих обставинах. 07.11.2022 до Фастівського РУП надійшло повідомлення від [PERSON] , сусідки родини, щодо відсутності з 03.11.2022 за місцем проживання малолітнього [PERSON] . Працівниками правоохоронних органів було встановлено, що малолітній залишає фактичне місце проживання не вперше. Причиною є зловживання матір`ю [PERSON] спиртними напоями. 08.11.2022 малолітній [PERSON] був знайдений та влаштований до КНП ФМР «Фастівська БЛІЛ». 17.11.2022 був поставлений на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, ССДС ВК ФМР. Родина [PERSON] взята під соціальний супровід Фастівського міського центу соціальних служб. 17.11.2022 після проведеної профілактичної роботи з [PERSON] малолітнього [PERSON] було повернуто в родину за заявою матері. Але вже з 2 по 4 грудня 2022 року у зв`язку з розпиванням матір`ю алкогольних напоїв вдома [PERSON] вимушений був знаходитися у сусідки, [PERSON] . Протягом цього часу мати не цікавилася місцем перебування дитини. 04.12.2022 [PERSON] був влаштований до КНП ФМР «Фастівська БЛІЛ». За ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків [PERSON] була притягнута до адміністративної відповідальності за ч. І ст. 184 КУпАП. За клопотанням служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради, 20.12.2022 малолітній [PERSON] був влаштований до Київського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Сезенків». Мати не приймала участі у житті та вихованні сина. 31.07.2024 органом опіки та піклування ВК ФМР був поданий позов щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина, [PERSON] . Так як [PERSON] змінила спосіб життя, працевлаштувалася та перестала вживати спиртні напої, ухвалою суду від 27.02.2024 року позов про позбавлення її батьківських прав було залишено без розгляду у зв`язку зі зникненням підстав, а дитина повернута матері. 23.04.2024 [PERSON] був знятий з обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, ССДС ВК ФМР. В липні 2024 року працівниками ССДС ВК ФМР стало відомо про звільнення [PERSON] з роботи в ТОВ «Епіцентр-К» у зв`язку з прогулами. З`ясовано, що з травня 2024 року [PERSON] знову почала зловживати алкогольними напоями. Малолітній [PERSON] деякий час перебував під доглядом бабусі [PERSON] . Тому 16.07.2024 [PERSON] був поставлений на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, ССДС ВК ФМР. 06.09.2024 надійшло повідомлення Фастівського РУП про надходження заяви від [PERSON] щодо зникнення сина, [PERSON] , який декілька днів не перебував дома. Малолітній був знайдений, проживав у родині друга, через те, що мати зловживала спиртними напоями. 08.09.2024 малолітній знову пішов з дому у зв`язку зі зловживанням матір`ю алкогольними напоями. 11.09.2024 працівниками ССДС ВК ФМР був розшуканий [PERSON] , який знову проживав у родині друга. Причиною відмови повертатися додому [PERSON] називав зловживання матері алкоголем, застосування фізичного покарання нею та вітчимом, відсутність їжі. Малолітній [PERSON] є учнем 7 класу Малоснітинського академічного ліцею, з наданої інформації відомо, що за період з 2 по 16 вересня він перебував у навчальному закладі шість днів. Врахувавши вищезазначені обставини та рекомендації комісії з питань захисту прав дитини, протокол № 18 від 17.09.2024, органом опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради було прийняте рішення від 23.09.2024 № 522 «Про надання висновку до суду щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] » та звернення до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 04 листопада 2024 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено до підготовчого засідання. Ухвалою суду від 17 грудня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала. За ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане Виконавчим комітетом Строківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області, [PERSON] народився [INFO] , та його батьками є: мати [PERSON] , батько [PERSON] /а.с.14/. Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 25.11.2022 № 00037634064, виданого Фастівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) державна реєстрація народження дитини [PERSON] , [INFO] , проведена відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері). Згідно довідки виданої Голуб`ятинським старостинським округом Попільнянської селищної ради Житомирської області №302 від 14.12.2022, про те, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] дійсно зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.17). Згідно Акту про відвідування вихованця Київського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Сезенків» №576 від 05.12.2023, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зарахований до спискового складу вихованців КОЦСПРД «Сезенків» з 21.12.2022. За час перебування і по теперішній час мати, [PERSON] , [INFO] , не відвідувала сина у закладі, не телефонувала. [PERSON] телефонує матері сам, щоб поповнила йому рахунок. Мати не приймає участі у житті та вихованні дитини, не цікавиться станом його здоров`я, умовами проживання, не забезпечує неповнолітнього одягом, шкільним приладдям та необхідними речами (а.с.31). 16 липня 2024 року малолітній [PERSON] був поновлений на обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради. З матір`ю, [PERSON] , проводилися бесіди та надавалися консультації щодо ведення здорового способу життя, забезпечення потреб дитини, влаштування на роботу (а.с.19). Протягом серпня 2024 року [PERSON] частково дотримувалася рекомендацій, деякий час не вживала алкогольні напої, підготувала сина до початку навчального року (купила одяг). Але з вересня 2024 року [PERSON] кожного дня перебувала у стані алкогольного сп`яніння, син [PERSON] часто не ночував вдома, перебував у друзів. За повідомленням Фастівського РУП від 09.09.2024, [PERSON] з 06.09.2024 перебував у розшуку - декілька днів не перебував вдома. Малолітній був знайдений, проживав у родині друга. Працівниками поліції з`ясовано, що протягом 10 днів дитина не перебувала вдома, [PERSON] зловживала алкогольними напоями, в день зникнення перебувала у стані сильного алкогольного сп`яніння, через що [PERSON] не хоче перебувати вдома. [PERSON] була притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП (а.с.20). Але 08.09.2024 малолітній знову пішов з дому у зв`язку зі зловживанням матір`ю алкогольними напоями. Також [PERSON] зазначив, що у його кімнаті постійно проживає незнайомий чоловік, який часто разом з матір`ю та її співмешканцем розпиваються алкогольні напої вдома. 11.09.2024 спеціалістами ССДС ВК ФМР був розшуканий [PERSON] - перебував знову у родині друга, мати якого повідомила про тривале проживання [PERSON] у них в родині влітку. Причиною відмови повертатися додому [PERSON] називав зловживання матері алкоголем, застосування фізичного покарання нею та вітчимом, відсутність їжі. Мати, [PERSON] , надала пояснення, визнавши, що зловживає алкоголем. Зобов`язалася вирішити питання з лікуванням від алкогольної залежності, влаштуватися на роботу. Але такі обіцянки вона надавала вже протягом трьох місяців (а.с.24). Згідно інформації, отриманої 16.09.2024 з бесіди з малолітнім [PERSON] , мама після бесіди в ССДС ВК ФМР не припинила вживати спиртні напої, на"наступний день знову зі співмешканцем розпивали алкоголь. Згідно характеристики з місця проживання наданої головою комітету самоорганізації населення мікрорайону Снігурівка від 15.07.2024 встановлено, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . За час проживання проявила себе з негативної сторони, зловживає спиртними напоями (а.с.27). Малолітній [PERSON] є учнем 7 класу Малоснітинського академічного ліцею. З листа адміністрації ліцею від 17.09.2024 відомо: за період з 2 по 16 вересня [PERSON] перебував у навчальному закладі шість днів. Мати, [PERSON] , повідомляла, що син часто не ночує вдома, перебуває у знайомих, але точної адреси місця знаходження сина мати не знає. Учень приходив до закладу охайний, але без шкільного приладдя, домашні завдання не виконує. Довідку про щорічний медичний огляд сина мати не надала (а.с.23). Згідно листа Фастівського районного управління поліції ГУ НП України у Київській області від 03.10.2024, 01.10.2024 під час розшукових заходів працівниками сектору ювенальної превенції був виявлений [PERSON] , який упродовж семи днів не перебував вдома. Заяв про зникнення дитини від матері, [PERSON] , до Фастівського РУП не надходило. Малолітній [PERSON] зазначив, що не хоче перебувати вдома у зв`язку зі зловживанням матір`ю алкогольними напоями. Відповідно до ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 150 Сімейного кодексу України (надалі СК України), кожна дитина має право на піклування батьків, а батьки мають право та зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний, моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, зобов`язані поважати дитину, а також несуть відповідальність за невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути судом позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Згідно п. 15 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. У пункті 16 вказаної постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дітей лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Враховуючи наведені обставини, суд прийшов до висновку, що оскільки відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню доньки, не цікавиться її життям, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, тому є підстави для позбавлення її батьківських прав. Правовідносини, що виникли між сторонами регламентуються ст.ст. 150, 164 СК України. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до Висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради №06-23/5102 від 26.09.2024, врахувавши рішення комісії з питань захисту прав дитини, протокол №18 від 17.09.2024, та рішення виконавчого комітету Фастівської міської ради від 23.09.2024 №522, орган опіки та піклування вважає позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини /а.с.7-10/. Відповідно ст. ст. 180-182 СК України, батьки зобов`язані матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей, при цьому при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та про існування правових підстав для їх задоволення. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про присудження аліментів з відповідача починаючи з 14.10.2024 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України суд покладає на відповідача витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved