Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності йому правовстановлюючого документу\~диплому про вищу освіту серії [NUMBER] , виданого Харківським автомобільно-дорожнім інститутом 21 червня 1989 року. У заяві зазначив, що в лютому 2025 року він набуде права на оформлення пенсії на загальних підставах. З метою отримання консультації про порядок подання та оформлення необхідних документів він звернувся до Відділу обслуговування громадян №12 Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області. Під час консультації, зокрема щодо необхідних документів для призначення пенсії, з`ясувалося, що у дипломі про вищу освіту, що був виданий йому 21 червня 1989 року після закінчення навчання в Харківському автомобільно-дорожньому інституті допущено помилку, а саме: невірно вказане його прізвище як « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] ». Через це виникла невідповідність його прізвища, зазначеного у дипломі про вищу освіту, з його прізвищем, зазначеним в паспорті громадянина України, в результаті чого він не може підтвердити свій трудовий стаж. Тому заявник просив суд встановити факт належності йому правовстановлюючого документа\~диплому про вищу освіту серії [NUMBER] , виданого Харківським автомобільно-дорожнім інститутом 21 червня 1989 року. Від заявника до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав та наполягав на встановленні факту належності диплому про вищу освіту. В судове засідання представник Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області не з`явився, жодних заяв, клопотань чи заперечень проти вимог [PERSON] до суду не надходило. Суд, відповідно до вимог ч.1 ст. 223 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника третьої особи на підставі наявних доказів. Дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що заяву необхідно задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 (провадження №14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. З копії паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 06.10.1997 Зачепилівським РВ УМВС України в Харківській області, вбачається, що [PERSON] (російською мовою [PERSON] ) народився [INFO] в с. Зачепилівка Зачепилівського району Харківської області. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] в с. Зачепилівка Зачепилівського району Харківської області. Згідно картки платника податків від [INFO] про присвоєння ідентифікаційного номера, прізвище, ім`я та по батькові заявника [PERSON] . Як встановлено судом, 21 червня 1989 року Харківським автомобільно-дорожнім інститутом заявнику видано диплом про вищу освіту серії [NUMBER] , яким підтверджується, що він у 1989 році закінчив Харківський автомобільно-дорожній інститут за спеціальністю «Автомобільні дороги». Рішенням Державної екзаменаційної комісії від 21 червня 1989 року присвоєно кваліфікацію «інженера-будівельника». При цьому у вказаному дипломі про вищу освіту прізвище заявника помилково вказано як « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] ». У статті 55 Конституції України визначено, що права та свободи людини і громадянина захищаються судом. У судовому порядку встановлюються тільки такі факти, які мають юридичні наслідки і від встановлення яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника і в судовому порядку можливе лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. При зверненні до суду із заявою про встановлення юридичного факту важливе значення має мета його встановлення, оскільки саме вона дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки. Встановлення цього факту, має для заявника юридичне значення, оскільки дозволить йому в подальшому реалізувати своє право на пенсійне забезпечення. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Заявником надано достатньо доказів на підтвердження викладених обставин, а заінтересованими особами не спростовано доводи, викладені у заяві. На підставі викладеного суд вважає доведеним факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу: диплому про вищу освіту серії [NUMBER] , виданого Харківським автомобільно-дорожнім інститутом 21 червня 1989 року на ім`я « [PERSON] ». Позасудовим порядком заявник встановити факт належності йому правовстановлюючого документа можливості не має. Тому заяву [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідно задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved