Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] та після її смерті відкрилась спадщина. Згідно заповіту, складеного [PERSON] все своє майно вона заповідала своєму сину [PERSON] . Останній помер [INFO] . Позивачка звернувся до Сумської районної державної нотаріальної контори після смерті брата [PERSON] , але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з тим, що [PERSON] не було подано документів, які б безспірно підтверджували склад спадщини після смерті [PERSON] . А тому позивачка просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після померлого [PERSON] на житловий будинок з надвірними будівлями та земельні ділянки, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, для ведення особистого селянського господарства за адресою: [ADDRESS] . В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, від представника надійшла заява, в якій вона позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити та провести розгляд справи без їх участі. Представник Н.Сироватської сільської ради Сумського району у судове засідання не з`явився, направивши заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі. Державний нотаріус Сумської районної державної нотаріальної контори до суду також не з`явилася, направила заяву в якій просила розгляд справи проводити без її участі. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньо досліджених наявні у справі докази вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що мати позивачки - [PERSON] померла [INFO] , про що виконавчим комітетом Червоненської сільської ради Сумського району Сумської області внесено актовий запис № 02 від 13 січня 2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 7-12, 14). Відповідно до заповіту, складеного 02 лютого 2004 року та посвідчено секретарем Червоненської сільської ради, Добжанська Н.В. все своє майно заповідала [PERSON] , який прийняв спадщину шляхом постійного проживання зі спадкодавицею на час відкриття спадщини. До спадкового майна увійшло житловий будинок [ADDRESS] (а.с. 15-21). Вказаний житловий будинок А-1 загальною площею 65,6 кв.м., житловою площею 47,00 кв.м., складається з: прибудови «а», тамбуру «а1», кухні «Г», погріба «п/г», сараїв «Д», «Л», навісу «Ж» літнього душу «З», вбиральні «К» та огорожі «1-2» (а.с. 16-21). Крім того, як встановлено в суді рішенням Червоненської сільської ради народних депутатів Сумського району № 20 від 08.10.1993 року «Про приватизацію земельних ділянок на території сільської ради» [PERSON] було надано право на приватизацію земельної ділянки, загальною площею 0,19 га, з яких 0,04 га для присадибна ділянка та 0,19 га для ведення особистого підсобного господарства (а.с. 6). Разом з тим, [PERSON] вказаним правом не скористалася і правовстановлюючі документи не оформила. Спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] не заводилась (а.с. 30). [INFO] помер [PERSON] . Згідно довідки № 380 від липня 2017 року встановлено, що [PERSON] який помер [INFO] , на день смерті був зареєстрований на території Червоненської (Старосільської) сільської ради, Сумського району. Сумської області за адресою: [ADDRESS] . Був зареєстрований та проживав один. (а.с. 33 зв.б.) Відповідно до пункту 3.1. Листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (згідно із статтею 392 Цивільного кодексу України). Відповідно до ч.ч. 1,5 ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.\~1296\~ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст.\~1297\~ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до положень ст.\~328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 1 ст.\~1225\~ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст.\~126\~ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Тобто судом встановлено, що [PERSON] , як спадкодавець на законних підставах володів спадковим майно у виді будинку з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] . Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених\~Земельним кодексом України.\~ Згідно ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється права власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Велика Палата Верховного суду у справі № 910/18560/16 наголосила, що якщо право власності на об`єкт нерухомості та на земельну ділянку, на якій цей об`єкт розташований належать одній особі, то відчуження, у тому числі в процедурі виконавчого провадження, об`єкта нерухомості суперечить законності. А тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача в частині визнання права власності на земельну ділянку, площею 0,04 га за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 5924788700:10:003:0584, та на житловий будинок А-1 загальною площею 65,6 кв.м., житловою площею 47,00 кв.м., який складається з: прибудови «а», тамбуру «а1», кухні «Г», погріба «п/г», сараїв «Д», «Л», навісу «Ж» літнього душу «З», вбиральні «К», огорожі «1-2» за вказаною адресою, так як рішення суду в такому разі буде підставою для належного оформлення за ним права власності на вказану земельну ділянку та будинок.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Разом з тим, до складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. При цьому, суд звертає увагу на те, що згідно пункту «г» частини першої статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено пунктом 1 частини третьої статті 152 ЗК України. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено частиною першою статті 1225 ЦК України. Відповідно до статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Під час розгляду справи судом було встановлено, що [PERSON] рішенням Червоненської сільської ради народних депутатів Сумського району № 20 від 08.10.1993 року «Про приватизацію земельних ділянок на території сільської ради» було надано право на приватизацію земельної ділянки, загальною площею 0,19 га, з яких 0,04 га для присадибна ділянка та 0,19 га для ведення особистого підсобного господарства, проте будь яких дій щодо процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України нею не було здійснено, а тому суд приходить до висновку, що дана спірна земельна ділянка не входить до складу спадкового майна і в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Outcome: partial