Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про виділ в натурі частки із майна, що перебуває у спільній частковій власності, а саме просив виділити йому частку житлового будинку по [ADDRESS] , а також частку земельної ділянки з кадастровим №310137200:08:010:0004, площею 0.10 га, із врахуванням порядку користування, що склався. В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначено,\~що станом\~на день\~подання позовної\~заяви вказаний\~будинок та\~земельна ділянка\~належать позивачу\~та відповідачу\~по \~на праві\~спільної часткової\~власності,\~на підставі\~свідоцтв про\~право на\~спадщину після\~смерті [PERSON] \~та [PERSON] .\~Згідно технічного\~паспорта на\~житловий будинок\~ [ADDRESS] ,\~виготовленого 14.11.2014\~року КП\~«Харківське міське\~бюро технічної\~інвентаризації»,\~будинок має\~загальну площу\~296,4\~кв.м.,\~житлову -\~109,1\~кв.м.,\~має два\~окремих входи,\~розташований на\~земельній ділянці\~площею 0,10\~га,\~яка загороджена,\~має два\~окремі заїзди\~через ворота\~№ 1\~та №\~2. Відповідно до\~існуючого порядку\~користування будинком,\~що встановлений\~за домовленістю\~між співвласниками,\~позивач фактично\~користується відокремленою\~частиною будинку,\~яка має\~окремий вхід\~та складається\~з наступних\~приміщень:\~тамбур 1-1\~площею 7,0\~кв.м.,\~житлова кімната\~1-2\~площею 15,6\~кв.м.,\~санвузол 1-3\~площею 2,7\~кв.м.,\~топочна 1-4\~площею 8,0\~кв.м.,\~передпокій 1-5\~площею 17,3\~кв.м.,\~санвузол 1-6\~площею 5,6\~кв.м.,\~кухня 1-7\~площею 17,6\~кв.м.,\~їдальня 1-8\~площею 14,7\~кв.м.,\~житлова кімната\~1-9\~площею 24,9\~кв.м.,\~санвузол 1-10\~площею 4,0\~кв.м.,\~санвузол 2-3\~площею 5,3\~кв.м.,\~частина кухні-їдальні\~2-1\~площею 24,5\~кв.м.,\~частина огорожі\~та ворота\~№ 1.\~Загальна площа\~приміщень,\~якими фактично\~користується позивач\~складає 147,2\~кв.м.\~Відповідач фактично\~користується відокремленою\~частиною будинку,\~яка має\~окремий вхід\~та складається\~з таких\~приміщень:\~тамбур 3-1\~площею 7,5\~кв.м.,\~санвузол 3-2\~площею 4,1\~кв.м.,\~кухня 3-3\~площею 20,0\~кв.м.,\~житлова кімната\~3-4\~площею 38,1\~кв.м.,\~санвузол 3-5\~площею 4,8\~кв.м.,\~передпокій 3-6\~площею 22,5\~кв.м.,\~топочна 3-7\~плошею 6,0\~кв.м.,\~житлова кімната\~2-2\~площею 15,8\~кв.м.,\~частина кухні-їдальні\~2-1\~площею 30,4\~кв.м.,\~частина огорожі\~та ворота\~№ 2\~Загальна площа\~приміщень,\~якими фактично\~користується відповідач\~складає 149,2\~кв.м.\~Відповідно до\~існуючого порядку\~користування земельною\~ділянкою,\~що встановлений\~за домовленістю\~між співвласниками,\~позивач та\~відповідач користуються\~рівними частинами\~земельної ділянки\~кадастровий №\~310137200:08:010:0004,\~на які\~облаштовані окремі\~заїзди з\~ [ADDRESS] через\~ворота №\~1\~та №\~2\~згідно технічного\~паспорта на\~житловий будинок\~ [ADDRESS] ,\~виготовленого 14.11.2014\~року КП\~«Харківське міське\~бюро технічної\~інвентаризації»,\~що відображено\~у плані\~земельної ділянки,\~експлікації та\~характеристиці будинку,\~господарських будівель\~та споруд.\~Користуючись правом,\~передбаченим ст.\~364\~ЦК України,\~позивач бажає\~виділити в\~натурі належну\~йому 1/2\~частку житлового\~будинку на\~ [ADDRESS] шляхом\~виділення йому\~окремої ізольованої\~частини будинку,\~яка за\~площею відповідатиме\~належній йому\~частці. Вирішити дане питання шляхом укладення договору в порядку, передбаченому ч. З ст. 367 ЦК України, неможливо, оскільки відповідач не бажає укладати такий договір, тому позивач звернувся до суду з даним позовом. 09.06.2023 провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження. 11.07.2023 судом задоволено клопотання представника позивача та призначено у справі інженерно-технічну експертизу, провадження у справі зупинено. 02.07.2024 до суду надійшов висновок експерта №22294 від 21.06.2024 за результатами проведеної експертизи. 05.07.2024 провадження у справі відновлено. 14.08.2024 до суду надійшов відзив на позов, згідно якого відповідач проти позову заперечує з наступних підстав. Представник відповідача зазначив, що поділ спільного майна та виділ частки є відмінними поняттями, оскільки при поділі майна припиняється право спільної часткової власності на таке майно. Також вказано, що згідно з висновком експерта №22294 від 21.06.2024 та фототаблиці до нього, вбачається наявність у квартирі [ADDRESS] сходів на другий поверх. У додатку №2 до висновку експерта зазначені лише приміщення першого поверху, що виділяються сторонам у справі. При цьому, з фототаблиці також вбачається, що будинок [ADDRESS] має другий поверх мансардового типу, опис якого не відображено у висновку експерта та інших наданих суду технічних документах. У висновку експерт лише вказав, що розподіл мансардної частини житлового будинку літ А-1 слід виконати по лінії розподілу житлового будинку. При цьому, доказів того, що мансардна частині була введена в експлуатацію у тому вигляді, який вона має сьогодні, матеріали справи не містять. Технічна документація також містить відомості про те, що спірний будинок є одноповерховим. Тому представник відповідача вважає, що без оцінки і дослідження експертом другого поверху-мансарди неможливо здійснити законний та рівнозначний виділ в натурі частки із майна. Крім того, відповідач наполягає на тому, що між сторонами відсутній встановлений порядок користування будинком та земельною ділянкою, як зазначає позивач. Також фактично позивач користується тією частиною будинку, яка є відремонтованою та була відремонтована ще за життя батьків. Доказів понесення позивачем коштів на ремонт матеріали справи не містять. При цьому, вартість такої частини будинку значно перевищує вартість невідремонтованої частини. Відповідач також має намір претендувати на цю частину будинку та готова сплатити позивачу компенсацію у різниці вартості цього майна. На підставі викладеного, представник відповідача просив відмовити в позову в повному обсязі. Зазначив, що докази витрат на правову допомогу будуть подані протягом 5 днів з дня ухвалення рішення у справі. 28.08.2024 представником позивача подано заяву про уточнення позовних вимог, а саме просив провести виділ будинку за адресою [ADDRESS] , (загальна площа 295.4 кв.м.), та земельної ділянки з кадастровим №310137200:08:010:0004, (площею 0.10 га) в натурі згідно з висновком експерта №22294 від 21.06.2024, а саме: співвласнику [PERSON] (1/2 ідеальна частка) виділити приміщення загальною площею 146,6 кв. м., до яких належать: - тамбур, №1-1, площею 7,0 кв. м.; - житлова, № 1-2, площею 15,6 кв. м.; - санвузол, № 1-3, площею 2,7 кв. м.; - паливна № 1-4, площею 8,0 кв. м.; - передпокій, № 1-5, площею 17,3 кв. м.; -санвузол, № 1-6, площею 5,6 кв. м.; -кухня, № 1-7, площею 17,6 кв. м.; -їдальня, № 1-8, площею 14,7 кв. м.; -житлова, № 1-9, площею 24,9 кв. м.; -санвузол, № 1-10, площею 4,0 кв. м.; -кухня-їдальня, № 1-11, площею 23,9 кв. м.; --санвузол, № 1-12, площею 5,3 кв. м.; по надвірним будівлям [PERSON] виділити: -ворота під № 1; -1/2 частина огорожі під № 3; співвласниці [PERSON] (1/2 ідеальна частка) виділити приміщення загальною площею 148,8 кв. м., до яких належать: -тамбур, № 2-1, площею 7,5 кв. м.; -санвузол, № 2-2, площею 4,1 кв. м.; -кухня, № 2-3, площею 20,0 кв. м.; -житлова, № 2-4, площею 38,1 кв. м.; -санвузол, № 2-5, площею 4,8 кв. м.; -передпокій, № 2-6, площею 22,5 кв. м.; -паливна, № 2-7, площею 6,0 кв. м.; -житлова, № 2-8, площею 15,8 кв. м.; -кухня-їдальня, № 2-9, площею 30,0 кв. м.; по надвірним будівлям [PERSON] виділити: -ворота під № 2; -1\\2 частина огорожі під № 3. Провести поділ в натурі земельної ділянки з кадастровим №6310137200:08:010:0004 за варіантом розподілу згідно висновку експерта № 22294 від 21.06.2024 за результатами проведення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи, а саме: співвласнику [PERSON] виділити земельну ділянку № 1 площею 504,0 кв.м з яких: -під житловим будинком, літ. «А-1», 178,7 кв.м.; -земельна ділянка вільна від забудови - 325,3 кв.м. співвласниці [PERSON] виділити земельну ділянку № [NUMBER] площею 496.00 кв.м., з яких: -під житловим будинком, літ. «А-1», 188.6 кв.м.; -земельна ділянка вільна від забудови 307.4 кв.м. 03.09.2024 до суду надійшла відповідь на відзив, згідно якої представник позивача не погоджується з доводами представника відповідача, викладеними у відзиві, з наступних підстав. Так, представник позивача зазначив, що останній з моменту прийняття спадщини та по теперішній час користується відокремленим приміщенням в будинку та частиною земельної ділянки, яка має окремий заїзд з [ADDRESS] через ворота №1 згідно технічного паспорту. В процесі проживання в даній частині будинку позивач постійно здійснював роботи з її благоустрою. Відповідач, в свою чергу, жодного дня фактично не проживала у спірному будинку та не брала участі у здійсненні будь-яких дій на його утримання та благоустрій. Наданий у висновку експерта варіант виділу є єдиним варіантом, який не передбачає перепланування будинку, а розмір приміщень відповідає частці співвласників майна. Також представник зазначив, що наявність на горищі вікон не дає підстави вважати, що дане приміщення є мансардою та призначене для проживання. Згідно з технічними документами, спірний будинок є одноповерховим. Згідно з висновком експерта №22294 від 21.06.2024, останнім запропоновано поділ даного приміщення по лінії розподілу житлового будинку. Тобто з урахуванням часток співвласників, у зв`язку з чим права жодного зі співвласників не порушуються. Щодо заперечень відповідача в частині вартості відремонтованої частини будинку та готовності відповідача сплатити позивачу різницю у вартості такого майна, або виділ їй частини будинку, що є відремонтованою, представник позивача вказав, що згідно з висновком експерта №22294 від 21.06.2024 запропоновано виділити: позивачу будівель і споруд на суму 1\~847 944, що відповідає частці, а відповідача на суму 1\~874 033, що відповідає частці. Такий варіант поділу не потребує переобладнання. Поділ майна, визначений експертом, не порушує прав співвласників та не відступає від ідеальних часток у спільному майні. Стягнення грошової компенсації можливо лише тоді, коли в результаті виділу співвласнику передається частина будинку, яка перевищує йог частку. Тому просив провести виділ в натурі згідно із запропонованим експертом варіантом. 19.09.2024 судом задоволено клопотання представника відповідача про виклик в судове засідання експерта, яким проводилось експертне дослідження, а також закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити, згідно з вимогами, викладеними в уточненій позовній заяві. Представник відповідача заперечував проти позову з підстав, зазначених у відзиві на позов. Також судом було допитано як свідка експерта з аналогічної спеціалізації, у зв`язку з тим, що експерт, який проводив експертне дослідження, перебуває на лікарняному. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Судовим розглядом встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] , а також земельна ділянка з кадастровим №310137200:08:010:0004 належать на праві спільної часткової власності по частці - [PERSON] та [PERSON] , після смерті батьків [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №248355131 від 16.03.2021, №248373667 від 16.03.2021, №248350939 від 16.03.2021, та №248365497 від 16.03.2021. Згідно технічного паспорта на житловий будинок [ADDRESS] , виготовленого 14.11.2014 року КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», будинок є одноповерховим, має загальну площу 296,4 кв.м., житлову - 109,1 кв.м., має два окремих входи, розташований на земельній ділянці площею 0,10 га, яка загороджена, має два окремі заїзди через ворота № 1 та № 2. Житловий будинок введений в експлуатацію за Декларацією про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрованою Інспекцією ДАБК у Харківській області за № ХК 182133651641 від 31.12.2013. Будинок розташований на земельній ділянці площею 0,10 га, кадастровий №6310137200:08:010:0004. Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради № 592 від 24.09.2014 року даному житловому будинку присвоєно адресу: [ADDRESS] . Згідно з рішенням Харківської міської ради № 12/15 від 20.11.2015, вулицю "Єлізарова" в м.Харкові перейменовано на «Холодногірська». Добровільно між позивачем та відповідачем не досягнуто згоди щодо поділу вказаного житлового будинку та земельної ділянки в натурі. Згідно з висновком експерта ННЦ «Інститут судових експертиз ім.засл.проф. М.С. Бокаріуса» Адамової Д.В. №22294 від 21.06.2024, наданого на виконання ухвали суду, вбачається, що конструктивно житловий будинок побудований одноповерховий з мансардним поверхом, фактично в обох квартирах мансардний поверх не влаштований. Технічна документація на мансардний поверх відсутня. Загальна площа житлового будинку літ. «А-1» складає 295.4 кв.м. На розгляд суду надано один варіант розподілу житлового будинку та земельної ділянки відповідно до фактичного користування, без відступу від ідеальних часток співвласників та без необхідності перепланування. Згідно такого варіанту, позивачу виділяється будівель і споруд загальною площею 146.6 кв.м. на суму 1\~847 944, що відповідає частці, а відповідачу загальною площею 148.8 кв.м. на суму 1\~874 033, що відповідає частці. В квартирі [ADDRESS] житлового будинку необхідно виконати капітальний ремонт. Розподіл мансардної частини необхідно виконати по лінії розподілу житлового будинку. Технічних документів на мансардну частину немає. Запропоновано наступний варіант виділу житлового будинку: співвласнику [PERSON] - тамбур, №1-1, площею 7,0 кв. м.; - житлова, № 1-2, площею 15,6 кв. м.; - санвузол, № 1-3, площею 2,7 кв. м.; - паливна № 1-4, площею 8,0 кв. м.; - передпокій, № 1-5, площею 17,3 кв. м.; -санвузол, № 1-6, площею 5,6 кв. м.; -кухня, № 1-7, площею 17,6 кв. м.; -їдальня, № 1-8, площею 14,7 кв. м.; -житлова, № 1-9, площею 24,9 кв. м.; -санвузол, № 1-10, площею 4,0 кв. м.; -кухня-їдальня, № 1-11, площею 23,9 кв. м.; - санвузол, № 1-12, площею 5,3 кв. м.; по надвірним будівлям [PERSON] виділити: - ворота під № 1; - 1/2 частина огорожі під № 3; співвласниці [PERSON] -тамбур, № 2-1, площею 7,5 кв. м.; -санвузол, № 2-2, площею 4,1 кв. м.; -кухня, № 2-3, площею 20,0 кв. м.; -житлова, № 2-4, площею 38,1 кв. м.; -санвузол, № 2-5, площею 4,8 кв. м.; -передпокій, № 2-6, площею 22,5 кв. м.; -паливна, № 2-7, площею 6,0 кв. м.; -житлова, № 2-8, площею 15,8 кв. м.; -кухня-їдальня, № 2-9, площею 30,0 кв. м.; по надвірним будівлям [PERSON] виділити: -ворота під № 2; -1/2 частина огорожі під № 3. Щодо розподілу земельної ділянки експерт зазначила, що розміри і площа земельної ділянки не відповідають даним технічного паспорту та правовстановлюючим документам. Фактично [PERSON] , окрім належної йому частки земельної ділянки, користується самовільно захопленою частиною землі розміром 6х25 м, а тому розрахунок проведений експертом виключно з даних про площу земельної ділянки, що встановлена в державному акті на право власності на землю. На ідеальну частку припадає земельна ділянка площею 500 м2 (1000/2). На підставі викладеного запропоновано наступний варіант виділу земельної ділянки: співвласнику [PERSON] виділити земельну ділянку № 1 площею 504,0 кв.м з яких: -під житловим будинком, літ. «А-1», 178,7 кв.м.; -земельна ділянка вільна від забудови - 325,3 кв.м. Співвласниці [PERSON] виділити земельну ділянку № [NUMBER] площею 496.00 кв.м., з яких: -під житловим будинком, літ. «А-1», 188.6 кв.м.; -земельна ділянка вільна від забудови 307.4 кв.м. За клопотанням представника відповідача судом було допитано в якості свідка експерта з аналогічної спеціалізації, [PERSON] , яка пояснила, що розподіл за висновком експерта №22294 від 21.06.2024 був проведений вірно, враховуючи вихідні дані, зазначені в технічній документації на спірне майно. Оскільки мансардний поверх відсутній в технічній документації на будинок, а тому він не може бути врахований експертом при проведенні розподілу будинку. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно положень ст. ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст. 319 Цивільного кодексу України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі й щодо\~права спільної власності. Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Права та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації (частина перша статті 182 ЦК України). Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частина 1 ст. 321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. ст. 355, 356 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дрібному виразі. Спільна часткова власність є специфічною конструкцією оскільки, існує: (а) множинність суб`єктів. Для права власності характерна наявність одного суб`єкта, якому належить відповідне майно (наприклад, один будинок - один власник). Навпаки, спільна часткова власність завжди відзначається множинністю суб`єктів (наприклад, один будинок - два співвласники); (б) єдність об`єкта. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні. Частинами першою-третьою статті 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ч.1 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно ч.3 ст.364 ЦК України, у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Згідно зі ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 травня 2021 року у справі N 501/2148/17 (провадження N 61-22087св19) зроблено висновок, що "відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Виходячи з аналізу змісту наведених норм права, поняття "поділ" та "виділ" не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, - тоді має місце поділ спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється. За змістом наведених норм виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно, за загальним правилом, розміру його частки у праві спільної власності та припинення права спільної часткової власності на відповідне майно. Шляхом виділу частки у майні припиняється спільна часткова власність, і особа стає власником виокремленого майна. Згідно правових висновків, що містяться у постанові від 28.03.2023р. Верховного Суду у справі №500/3987/16-ц юридичне значення виділу частки полягає у тому, що учасник отримує в натурі майно, яке відповідає його частці, як самостійний об`єкт. Отже, виділ частки передбачає виокремлення частини об`єкта у самостійний об`єкт. Частка, яка виділяється, повинна бути саме окремим об`єктом нерухомого майна, як і частки, які залишаються в інших співвласників, у розумінні статті 181 ЦК України. Внаслідок виділу частки з нерухомого майна утворюється два самостійних об`єкта майна. У відповідності до ч.4 ст.120 ЗК України (чинної на день набуття позивачем права власності), у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Виходячи з аналізу змісту норм статей183, 358, 364 ЦК України, можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику частка, якого зменшилась. За змістом частини першої статті 376 ЦК України, самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту (будівельного паспорта); або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Верховний Суд наголошує, що у розумінні частини першоїстатті 376 ЦК Українисамочинним будівництвом є не тільки новостворений об`єкт, а й об`єкт нерухомості, який виник у результаті реконструкції, перебудови, надбудови вже існуючого об`єкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт,оскільки в результаті таких дій об`єкт втрачає тотожність із тим, на який власником (власниками) отримано право власності, тобто такий об`єкт не підлягає поділу. Головним наслідком самочинного будівництва є те, що в особи, яка його здійснила, не виникає права власності на нього як на об`єкт нерухомості (частина друга статті 376 ЦК України). За змістом статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Зокрема, частиною 4 статті 12 ЦПК України передбачено, що суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє учасникам судового процесу здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За змістом частини першої статті 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Однак, відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні (стаття 110 ЦПК України). Наданий до суду висновок експерта №22294 від 21.06.2024 містить відповіді на всі питання, вирішення яких є обов`язковим та необхідним для правильного вирішення спору. При призначенні експертизи судом враховано питання, для вирішення яких необхідні спеціальні знання. Відповідачем не надано ніяких належних і допустимих доказів можливості іншого варіанту поділу спірного будинку та прибудов, відмінного від варіанту, запропонованого експертом, та взагалі не надано будь-яких доказів на спростування заявлених позовних вимог. Отже, відсутні правові підстави для відхилення судом висновку експерта. При цьому, суд вважає необхідним зазначити, що приміщення мансарди, у даному випадку, розподілу не підлягає, враховуючи, відсутність технічної документації на таке приміщення. Суд враховує, що такий варіант розподілу житлового будинку та земельної ділянки не порушує права співвласників, відповідає ідеальним часткам співвласників та може бути здійснений без необхідності перепланування. Крім того, такий варіант розподілу спірного майна можливий з урахуванням порядку користування таким майном, що фактично склався. Таким чином, суд вважає, що виходячи зі змісту статтей 183, 358, 364 ЦК України, слід задовольнити уточнені позовні вимоги [PERSON] за наданим варіантом розподілу спірного майна за фактичним користуванням за результатами проведеної судової будівельно-технічної\~та земельно-технічної\~експертизи №22294 від 21.06.2024. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, а також те, що вказаним судовим рішенням вирішені майнові права як щодо позивача, так і відносно відповідача, суд вважає, що розподіл судових витрат повинен бути здійснений відповідно до кожного із них, а саме з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 50% витрат на сплату судового збору та 50% витрат на проведення експертизи.

Outcome: approved