Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-27 00:00:00

13\~лютого 2020\~року представник\~комунального підприємства\~теплових мереж\~«Криворіжтепломережа» (далі\~КПТМ «Криворіжтепломережа»)\~звернувся до\~суду з\~позовом до [PERSON] , та [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення. Заочним рішенням\~суду від\~01\~грудня 2020\~року стягнено\~в солідарному\~порядку з [PERSON] , [PERSON] заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з 01.05.2012 по 01.11.2019 в розмірі 41\~540,18 грн. Ухвалою суду\~від 08\~вересня 2021\~року за\~заявою відповідача [PERSON] скасовано заочне рішення суду від 01.12.2020, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 26\~березня 2024\~року представник\~КПТМ «Криворіжтепломережа»\~звернувся до\~суду з\~заявою про\~збільшення позовних\~вимог до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії. Позовна заява мотивована тим, що відповідачам проводились нарахування теплової енергії відповідно до тарифів на теплову енергію, які встановлені: -\~з 01.07.2014\~затверджені постановою\~Національної комісії,\~що здійснює\~державне регулювання\~у сфері\~комунальних послуг\~№ 650\~від 06.06.2014\~та з\~21.11.2014\~затверджено постановою\~Національної комісії\~у сферах\~енергетики та\~комунальних послуг\~№146\~від 31.10.2014,\~для абонентів\~житлових будинків\~з будинковими\~та квартирними\~приладами обліку\~теплової енергії\~-\~427,83\~грн/Гкал\~(з\~податком на\~додану вартість); для\~абонентів житлових\~будинків без\~будинкових та\~квартирних приладів\~обліку теплової\~енергії -\~12,94\~грн.\~за 1\~кв.\~м за\~місяць протягом\~періоду надання\~послуги з\~централізованого опалення\~(з\~податком на\~додану вартість); з\~централізованого постачання\~гарячої води: за\~умови підключення\~рушникосушильників до\~систем гарячого\~водопостачання -\~27,21\~грн.\~за 1\~куб.\~м (з\~податком на\~додану вартість); за відсутності рушникосушильників - 25,29 грн. за 1 куб. м (з податком на додану вартість); - з 01.05.2015 затверджені постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1171 від 31.03.2015 з централізованого опалення: для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії - 720,15 грн/Гкал (з податком на додану вартість); для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії - 21,77 грн. за 1 кв. м за місяць протягом періоду надання послуги з централізованого опалення (з ПДВ). З 01.07.2016 затверджено постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1171 від 31.03.2015 зі змінами згідно постанови НКРЕКП №1101 від 09.06.2016 з централізованого опалення: для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії 1411,77 грн/Гкал (з податком на додану вартість); для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії 42,69 грн. за 1 кв. м за місяць протягом періоду надання послуги з централізованого опалення (з податком на додану вартість); - з 04.11.2016 затверджені постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1171 від 31.03.2015 зі змінами згідно постанови НКРЕКП № 1782 від 06.10.2016 з централізованого опалення: для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії 1417 грн/Гкал (з податком на додану вартість); для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії 51,63 грн за 1 кв.м за місяць протягом періоду надання послуги з централізованого опалення (з податком на додану вартість); - з 09.07.2017 затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 784 від 15.06.2017 зі змінами згідно постанови НКРЕКП № 1171 від 31.03.2015 з централізованого опалення: для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії 1393,27 грн/Гкал (з податком на додану вартість); для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії 50,73 грн за 1 кв.м за місяць протягом періоду надання послуги з централізованого опалення (з податку на додану вартість); - з 31.12.2017 згідно постанови від 28.12.2017 № 1536 «Про внесення змін до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 31 березня 2015 року № 1171», для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії 1424,96 грн/Гкал, з урахуванням податку на додану вартість (у тому числі: паливна складова 1070,27 грн/Гкал; решта витрат, крім паливної складової 354,69 грн/Гкал); - для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії 67,05 грн. за 1 кв.м за місяць протягом періоду надання послуги з централізованого опалення, з урахуванням податку на додану вартість (у тому числі: паливна складова 50,36 грн. за 1 кв. м; решта витрат, крім паливної складової 16,69 грн. за 1\~кв. м)»; - з 06.10.2018 відповідно до Постанови НКРЕКП від 27.02.2018 №240 «Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 31.03.2015 №1171» тариф для абонентів житлових будинків з будинковими квартирними приладами обліку теплової енергії за 1 Гкал становить 1431,15 грн./Гкал (з ПДВ); тариф для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії становить 67,34 грн./м.кв. (з ПДВ); - з 01.01.2019 відповідно до Постанови НКРЕКП від 10.12.2018 №1752 «Про встановлення тарифів на послугу з централізованого опалення, що надається населенню КПТМ «Криворіжтепломережа», яке є виконавцем цієї послуги» тариф для абонентів житлових будинків з будинковими квартирними приладами обліку теплової енергії за 1 Гкал становить 1701,19 грн./Гкал (з ПДВ); тариф для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії становить 80,04 грн/м.кв. (з ПДВ). На виконання своєї статутної мети КПТМ «Криворіжтепломережа» здійснює постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] . Вищевказаний будинок належав на праві власності по 1/2 частині [PERSON] та [PERSON] . Після смерті [PERSON] [INFO] , спадщину прийняли її чоловік [PERSON] , син [PERSON] , донька [PERSON] , та успадкували по 1/3 частці спадкового майна. У спадкоємців, як співвласників вищевказаної квартири набутої у спадщину виник обов`язок сплати заборгованості спадкодавця за послуги з централізованого опалення. КПТМ «Криворіжтепломережа» відповідно до приписів Закону України «Про природні монополії» відноситься до суб`єктів природної монополії. Як монополіст такої природної монополії, згідно ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», позивач не має права відмовити споживачу теплової енергії у забезпеченні його тепловою енергією за наявності можливостей на приєднання споживача до теплової енергії. Згідно розрахунку, заборгованість відповідачів за централізоване опалення, за період з 01.05.2012 по 01.11.2019 складає 41\~934,90 грн. Посилаючись на вищевказані обставини представниця позивача просила суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку нараховану суму заборгованості. Відповідач [PERSON] надав суду відзив на позов. Як на підставу заперечень посилався на те, що він зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . Право власності на квартиру [ADDRESS] отримав 16.08.2013, та будь-яких договір на отримання послуг з позивачем не укладав, послугами не користувався, а тому просив суд відмовити в позові. Представниця позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] просив суд застосувати строк позовної давності. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про час, день та місце слухання справи повідомлялися належним чином. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що КПТМ «Криворіжтепломережа», відповідно до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (надалі по тексту Правила), надає населенню м. Кривого Рогу, а також підприємствам, установам і організаціям теплову енергію для потреб опалення. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16.08.2013, встановлено, що квартира за адресою: [ADDRESS] , належить на праві власності по 1/2 частці [PERSON] , та [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Першої криворізької державної нотаріальної контори Уколовою Н.М. 16.08.2013 (а.с. 72-75, т. 1). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується актовим записом про смерть № 948 від 06.06.2016, виданого Жовтневим районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.127, т. 1). Матеріалами спадкової справи № 1276/2016 заведеної Другою криворізькою державною нотаріальною конторою, та свідоцтвом про право на спадщину за законом виданого 17.02.2017 державним нотаріусом Другої криворізької державної нотаріальної контори Бикановим Р.І., встановлено, що після смерті [PERSON] отримали спадщину по 1/3 частині кожен, чоловік [PERSON] , син [PERSON] , та донька [PERSON] (а.с.199-215, т. 1). Статтею 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Структура плати виконавцю комунальної послуги визначається згідно з договором про надання відповідної комунальної послуги, укладеним за вимогами цього Закону. Споживач щомісяця (або з іншою періодичністю, визначеною договором) вносить однією сумою плату виконавцю комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу та електричної енергії), у тому числі якщо вона складається з окремих складових, передбачених відповідним договором, укладеним відповідно до цього Закону. При цьому виконавці комунальних послуг забезпечують деталізацію інформації щодо складових плати у рахунках споживачів. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України). За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (частина перша статті 901 ЦК України). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб. Частиною 1 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та ст. 67, 68, 162 Житлового Кодексу України передбачено, що споживач зобов`язаний: оплачувати житлово-комунальні послуги у строки передбачені договором або Законом. Відповідно п. 18 Постанови КМУ № 630 від 21.07.2005 «Про затвердження Правил надання послуг з центрального опалення постачання холодної та гарячої води і водовідведення» (далі Правила), плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим». Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно п. 20 Правил, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа. Разом з тим, зміст вимог ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та ст. 24 Закону України «Про теплопостачання», передбачає, що обов`язок укладання договору на постачання теплової енергії покладено на споживача, тому даний договір є публічним, що відповідає вимогам ст. 633 ЦК України. Відповідно до висновку Верховного Суду України, висловленого у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, хоч у частині першій статті 19 Закону й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16). З розрахунку, наданого позивачем, підтверджений факт наявності заборгованості за адресою: [ADDRESS] , яка за період з 01.05.2012 по 01.11.2019 складає 41 934,90 грн (а.с.5-6, т. 2). Як на підставу заперечень відповідач [PERSON] посилався на те, що він не проживає в квартирі, та не користується послугами позивача, а відтак не зобов`язаний сплачувати комунальні послуги, однак проживання відповідача за іншою адресою не може бути підставою звільнення від сплати житлово-комунальних послуг, оскільки співвласник квартири зобов`язаний сплачувати витрати на комунальні послуги, навіть якщо проживав окремо. Так, відповідно до ч. 1 ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною другою статті 1282 ЦК України визначено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. У статті 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У постанові Верховного Суду від 08 березня 2023 року у справі № 669/446/17 (провадження № 61-8415св21) зазначено, що у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Враховуючи те, що послуги позивача з централізованого опалення були отримані [PERSON] , однак оплачені не були, боржниця померла, а відповідачі [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~та [PERSON] являються її спадкоємцями, та зобов`язані в силу вимог ст. 1282 ЦК України задовольнити вимоги позивача про сплату заборгованості за житлово-комунальні послуги. Разом з тим, відповідачем [PERSON] було заявлено клопотання про застосування строку позовної давності. Положеннями\~статті 256 ЦК України\~визначено поняття позовної давності як строку, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до\~статей 257-258 ЦК України\~загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено, встановлюється в три роки, спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені), про спростування недостовірної інформації, поміщеної у засобах масової інформації в один рік. Згідно\~статті 261 ЦК України\~перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України). Виходячи з вимог ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропущення, наведених позивачем. Відповідно до ч. 2 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Пред`явлення позову до суду це реалізація позивачем права на звернення до суду. Саме з цією процесуальною дією пов`язується початок процесу у справі. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людині основоположних свобод від 04 листопада 1950 року передбачає, що кожен має\~право на справедливий розгляд його справи судом. ЄСПЛ зауважує, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до відповідальності у суді після закінчення певного періоду часу після вчинення правопорушення. Періоди позовної давності, які є звичним явищем у національних правових системах Договірних держав, переслідують декілька цілей, що включають гарантування правової визначеності й остаточності та запобігання порушенню прав відповідачів, які могли б бути ущемлені у разі, якщо було б передбачено, що суди ухвалюють рішення на підставі доказів, які могли стати неповними внаслідок спливу часу (див. mutatis mutandis рішення у справах «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії» від 20 вересня 2011 року («OAO Neftyanaya Kompaniya Yukos v. Russia», заява № 14902/04, пункт 570), «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства» від 22 жовтня 1996 року («Stubbings and Others v. the United Kingdom», заяви № 22083/93 і № 22095/93, пункт 51)», - йдеться у постанові. Також\~у постанові Верховного Суду від 04.12.2018 по справі №\~910/18560/16\~(12-143гс18) сказано, що\~позовна давність може застосовуватися виключно, якщо позовні вимоги судом визнано обґрунтованими та доведеними, однак застосування положень про позовну давність та відмова в позові з цієї підстави здійснюється в разі, коли суд попередньо встановив наявність порушеного права, на захист якого подано позов, та обґрунтованість і доведеність позовних вимог. Судом встановлено, що відповідачами порушено право позивача, за захистом якого останній звернувся до суду з позовом 13.02.2020, заборгованість відповідачів перед КПТМ «Криворіжтепломережа» виникла за період з 01.05.2012 по 01.11.2019, з урахуванням трирічного строку позовної давності заборгованість за житлово-комунальні послуги підлягає стягненню за період з 13.02.2017 по 13.02.2020, однак враховуючи те, що позивачем заявлено вимогу про стягнення заборгованості лише по 01 листопада 2019 року, то період стягнення заборгованості становить з 13.02.2017 по 01.11.2019, та виходячи з розрахунку заборгованості наданого позивачем заборгованість за вищевказаний період складає 28\~012,84 грн. Враховуючи те,\~що відповідачу [PERSON] \~належить на\~праві власності\~1/2\~частина квартири\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~а відповідачам\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] інша 1/2 частка по 1/6 частині кожному, відповідно суму заборгованості за житлово-комунальні послуги слід стягнути з [PERSON] в\~розмірі 14\~006,42\~грн (половина\~від загальної\~сума заборгованості\~28\~012,84\~грн),\~та з\~відповідачів [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] солідарно\~слід стягнути\~заборгованість в\~розмірі 4668,80\~грн (14\~006,42\~:\~3\~=\~4668,80).\~ Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За приписами ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та для позивача при зверненні до суду з даним позовом, станом на 2020 рік, складала 2102 грн. З урахуванням часткового задоволення позову з відповідачів на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 1404,15 грн (28\~012,84 х 2102 : 41\~934,90 = 1404,15). Також, беручи до уваги принцип пропорційності, з відповідача [PERSON] слід\~стягнути 702\~грн судового\~збору (1404,15\~:\~2\~=\~702),\~та з\~відповідачів [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] слід стягнути по 234 грн з кожного (702 : 3 = 234). На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial