Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-16 00:00:00

07.11.2024 представник позивача адвокат Городніщева Є.О. через систему «Електронний суд» звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» (на теперішній час ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ»), заборгованість загальною сумою 171 240,00 грн. та судові витрати. Заявлені вимоги обгрунтовує тим, що 17.09.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (далі первісний кредитор) та [PERSON] (в електронній формі) укладено договір № 3987803 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Відповідно до умов договору (на умовах строковості, зворотності, платності) кредитодавець надав позичальнику у користування кредитні кошти в розмірі 24 000,00 грн. шляхом їх перерахування на його платіжну картку № [NUMBER] , на строк 360 днів з 17.09.2023 по 11.09.2024, а відповідач зобов`язався повернути отримані кошти у встановлений в договорі строк, та сплатити відсотки за користування кредитними коштами та виконати інші обов`язки передбачені договором. 24.05.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» укладено договір факторингу № 24/05/2024, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитними договорами, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому, перейшло до ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА», в тому числі до відповідача [PERSON] за договором № 3987803 в сумі 142 440,00 грн., яка складається із заборгованості з тіла кредиту - 24 000,00 грн., заборгованості за процентами - 118 440,00 грн. Отже, позивач наділений правом грошової вимоги до відповідача. Станом на дату укладання договору факторингу, строк дії договору № 3987803 від 17.09.2023 не закінчився, а тому позивачем у межах погодженого строку надання кредиту, у період з 24.05.2024 по 22.07.2024 (60 календарних днів), нараховано проценти у сумі 28 800,00грн. Оскільки відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав та має перед ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» непогашену заборгованість у загальному розмірі 171 240,00 грн., яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту - 24 000,00 грн., нарахованих процентів первісним кредитором - 118 440,00 грн., нарахованих процентів ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» за 60 календарних днів - 28 800,00 грн., яку в добровільному порядку ні на рахунки ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА», ні на рахунки попереднього кредитора не погашає, просив стягнути з нього вказану суму заборгованості, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422,40 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 10 000,00грн. Позовна заява з додатками надіслані відповідачу позивачем, що підтверджено копією опису вкладення у цінний лист, копією службового чеку АТ «Укрпошта» та копією списку згрупованих поштових відправлень від 04.11.2024 до 0504078055152. Ухвалою від 25.11.2024 у справі відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до розгляду з повідомленням (викликом) сторін та задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів у АТ КБ «Приватбанк». 26.12.2024 судове засідання не відбулося у зв`язку з першою неявкою відповідача. 26 грудня 2024 року від представника позивача через систему «Електронний суд» надійшла заява про зміну назви позивача. Ухвалою суду від 17 січня 2025 року задоволено заяву представника позивача про зміну назви учасника справи. Змінено найменування позивача з «Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» на «Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ». Станом на 17.01.2025 сторони в судове засідання не з`явилися. Представник позивача адвокат Городніщева Є.О., яка діє на підставі ордеру та договору про надання правової (правничої) допомоги, в судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідачу у встановленому законом порядку за адресою: [ADDRESS] , яка зазначена в позовній заяві та підтверджена як місце його реєстрації відповіддю на запит з Єдиного державного демографічного реєстру № 905257 від 14.11.2024, направлялася судова повістка про виклик до суду, копія ухвали про відкриття провадження, якою повідомлено про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, а також роз`яснено право подати відзив на позовну заяву. Однак судова кореспонденція, надіслана відповідачу, повернулась на адресу суду без вручення адресату, з відміткою уповноваженої особи «Укрпошти» - «адресат відсутній за вказаною адресою». Також судом направлялася ухвала про відкриття провадження у справі та повістки про виклик до суду на електронну пошту відповідача вказану в позовній заяві, яку відповідач отримав, що підтверджується довідками про доставку електронного листа. Крім того, про призначення судового засідання на 26.12.2024 та 17.01.2025 [PERSON] повідомлявся шляхом здійснення опублікування оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, однак повторно в судове засідання не з`явився. Таким чином, на підставі вищевикладених приписів ст.ст. 128, 130-131 ЦПК України суд вважає, що відповідач повідомлений належним чином. Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, про причини неявки суд не повідомив, з будь-якими клопотаннями та заявами до суду не звертався. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Судом, відповідно до вимог ст. ст. 280 - 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд вказаної цивільної справи за правилами спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими главою 11 «Заочний розгляд справи» ЦПК України, при цьому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 17.09.2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладено договір № 3987803 про надання коштів на умовах споживчого кредиту в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» в електронній формі. За умовами договору ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язалося надати [PERSON] суму кредитних коштів, яка складає 24 000,00 грн. у безготівковій формі, шляхом їх перерахування на банківський рахунок Клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № [NUMBER] , строком на 360 днів, зі сплатою процентів за користування грошовими коштами у розмірі 2 % (стандартна процентна ставка) в день протягом всього строку користування кредитом (30 341,06 % річних), в обмін на зобов`язання відповідача повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом у відповідності до умов договору. Цей договір містить реквізити сторін, зокрема прізвище, ім`я та по батькові відповідача, номер паспорта, реєстраційний номер облікової картки платника податків, адресу реєстрації місця проживання, номер телефону, електронну адресу, номер рахунку [NUMBER] , контактні дані третіх осіб. Договір підписано відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором С128. Відповідно до п.1.3. зазначеного договору: Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Графік платежів), що є Додатком №1 до цього Договору, сторони погодили графік платежів, відповідно до якого загальна сума кредиту станом на дату повернення 11 вересня 2024 року складає 196 800,00 грн., з яких 24 000,00 грн. сума кредиту, 172 800,00 грн. проценти за користування кредитом, у межах строку кредитування відповідач зобов`язаний сплачувати позивачу проценти періодичними платежами кожні 30 днів, що також підтверджується підписом відповідача за допомогою одноразового ідентифікатора С128. Згідно ч.2 ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Ці договори були вчинені в електронній формі, яка відповідно до ст. 207 ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до письмової форми. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Вищенаведене узгоджується з правовими позиціями, які викладені у постановах Верховного Суду від 23.03.2020 р. у справі №404/502/18, від 09.09.2020 р. у справі №732/670/19, від 07.10.2020 р. у справі № 127/33824/19, від 16.12.2020 р. у справі №561/77/19. Відповідно до ч.13 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно ЦПК України. Згідно ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні заявки-анкети для отримання кредиту, зробленої під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту первісних кредиторів) вказується особа, яка створила таку заявку-анкету. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про належне укладення кредитного договору, шляхом проставляння електронного цифрового підпису сторін. За наявною в матеріалах справи копією паспорта споживчого кредиту слідує, що відповідачу було відомо про умови кредитування з урахуванням побажань споживача, про реальну річну процентну ставку та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживання порядок повернення кредиту, підписано електронним підписом споживача [PERSON] . Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. (ст. 627 Цивільного кодексу України) Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк та інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» виконало свої зобов`язання за умовами договору та перерахувало на рахунок платіжної картки [PERSON] грошові кошти у розмірі 24 000,00 грн. Вказана обставина підтверджується копією листа наданим ТОВ «ПЕЙТЕК Україна» за вих. № 20240531-1044 від 31.05.2024 про успішне перерахування коштів на платіжну картку клієнта від ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА»: 17.09.2023 на суму 24000,00 грн., номер транзакції в системі ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» - 39878031694972602, призначення платежу: зарахування на картку, маска картки [NUMBER] . Відповідно до листа АТ КБ «Приватбанк» від 04.12.2024 (отриманого на ухвалу суду) вбачається, що на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) в банку емітовано карту № [NUMBER] , на яку здійснено переказ коштів на суму 24 000,00 грн. Також, відповідно до розрахунку заборгованості про щоденні нарахування та погашення підтверджується, а відповідачем визнається факт отримання кредитних коштів. Відповідач здійснив оплату процентів по кредиту 27.12.2023 та 03.05.2024. Згідно з положеннями пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). 24 травня 2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» як клієнтом, та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» (яке тепер має назву ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ») як фактором, укладено договір факторингу № 24/05/24, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» перейшло право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до боржників ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», зазначених в Реєстрі Боржників, в тому числі і до відповідача [PERSON] за договором № 3987803 від 17.09.2023 загальною сумою заборгованості 142 440,00 грн. з якої: заборгованості з тіла кредиту 24 000,00 грн., та заборгованості за процентами 118 440,00 грн, що підтверджується копією договору факторингу № 24/05/2024 від 24.05.2024, актом прийому-передачі реєстру боржників за вищевказаним договором від 24.05.2024, актом прийому-передачі інформації згідно реєстру боржників в електронному виді за вищевказаним договором від 24.05.2024 та витягом з реєстру боржників (Додаток №1 до вищевказаного договору) від 24.05.2024, Також, в матеріалах справи наявні копії правовстановлюючих документів ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА», платіжні інструкції: № 410, № 411, № 412 від 30.05.2024, № 417, № 418, № 419 від 31.05.2024 на підтвердження перерахування Фактором Клієнту суми грошових коштів в загальному розмірі 1 709 315,92 грн., розрахунок заборгованості за договором № 3987803 від 17.09.2023 про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 24.05.2024 наданий ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», лист ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» від 27.05.2024 щодо повідомлення боржників про відступлення права вимоги за кредитними договорами та погашення заборгованості із посиланням на реквізити нового кредитора. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав, а також право вимоги, яке виникне в майбутньому. Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Згідно ст. 1084 ЦК України, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги. Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивач підтвердив своє право вимоги за кредитним договором № 3987803 від 17.09.2023. Згідно зі статтями 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. На підставі частини першої ст. 1049 ЦК України, Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Вказаним договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування відсотків та інших витрат. Оскільки відповідач не виконує умови договору у добровільному порядку, сума отриманого кредиту, проценти за користування ним підлягають примусовому стягненню. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача за договором № 3987803 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 17.09.2023 становить 171 240,00 грн., з яких: 24 000,00 грн. заборгованість з тіла кредиту; 118 440,00 грн. заборгованість за процентами (нараховані первісним кредитором); 28 800,00 грн. заборгованість за відсотками (нараховані позивачем за 60 календарних днів), що підтверджується детальними розрахунками заборгованості наявними в матеріалах справи. Крім цього, щодо заборгованості за відсотками (60 календарних днів) у сумі 28 800,00 грн., суд зауважує, вони були нараховані позивачем за стандартною процентною ставкою у період з 24.05.2024 по 17.09.2024, що є в межах строку дії кредитного договору. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Відповідачем не надано будь-яких доказів в розумінні положень ст. ст. 76-81 ЦПК України на спростування даних обставин, як на підтвердження своїх заперечень проти позову. З урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» обгрунтованими та таким, що підлягають задоволенню. Щодо вирішення питання про стягнення судових витрат. При зверненні з позовом до суду, позивачем сплачено судовий збір в сумі 2 422,40 грн., що підтверджено платіжною інструкцією № 3414 від 29.10.2024. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За наведеного, з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати в сумі 2 422,40 грн. Розглядаючи вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить із наступного. На підтвердження витрат правничої допомоги позивачем надано копії - заявки № 43 на виконання доручення до Договору № 26/08-2024 від 26 серпня 2024 року, ордера про надання правничої (правової) допомоги від 25 жовтня 2024 року, рахунка на оплату № 5370-25/10-2024 від 25 жовтня 2024 року послуг адвоката Городніщевої Є.В., акту за № 43 від 25 жовтня 2024 року прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно Договору № 26/08-2024 від 26 серпня 2024 року з зазначенням детального опису робіт (наданих послуг), відповідно до якого загальна сума витрат складає 10 000,00 грн., договору № 26/08-2024 про надання правової допомоги від 26 серпня 2024 року, укладеного між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА», в особі директора Сисюк В.В. та адвокатом Городніщевою Є.О., копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю Городніщевою Є.О. Частиною 1 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України) У ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо), що передбачено ч. 8 ст. 141 ЦПК України. За наведеного, з відповідача на користь позивача належить стягнути суму витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved