Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-26 00:00:00

І. Описова частина Короткий виклад позиції учасників справи. [PERSON] звернувся до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: [INFO] , Орган опіки та піклування Іркліївської сільської ради про позбавлення батьківських прав стосовно сина [PERSON] , [INFO] . Позов обґрунтований тим, що позивач і відповідачка 10.11.2015 зареєстрували шлюб та [INFO] у них народився син [PERSON] . 03.07.2017 відповідачка без будь яких підстав залишила дитину, сім`ю та поїхала в невідомому напрямку. На телефонні дзвінки не відповідала, припинила повністю спілкування як із ним, так і з дитиною, наразі проживає з іншим чоловіком. Згідно з рішенням Чорнобаївського районного суду від 20.09.2021 шлюб між сторонами розірваний. Із липня 2017 року син [PERSON] проживає з позивачем, перебуває на його утриманні, вихованні. 3 моменту залишення сім`ї, відповідачка жодного разу дитину не відвідувала, не цікавилась його життям та здоров`ям, не надавала матеріальної допомоги, на дні народження сина не реагувала ні дзвінками, ні подарунками, не цікавилася його станом здоров`я. Із позовом про стягнення аліментів на утримання сина він не звертався та не претендує на аліменти. Позивач із сином зареєстровані у будинку його матері - [PERSON] , але фактично проживає із сином [PERSON] , співмешканкою [PERSON] та її двома дітьми від першого шлюбу: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] у придбаному будинку за адресою: [ADDRESS] . Позивач працює в СТОВ «Вереміївка» та має постійний дохід. Син навчається у 3-му класі Вереміївської гімназії, забезпечений всім необхідним для життя та навчання. Відповідачка жодного разу не з`являлася до навчального закладу, не відвідувала сина, не цікавилася місцем його перебування та його життям, не виконує своїх батьківських обов`язків, зокрема: не виконує обов`язку виховувати, утримувати, надавати матеріальну допомогу, забезпечувати гармонійний розвиток дитини до досягнення нею повноліття. Будь-які перешкоди для виконання нею своїх обов`язків він не чинив. За таких обставин вважає, що відповідачка ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню сина. Послуговуючись приписами сімейного законодавства, позивач просить позбавити відповідачку батьківських прав відносно сина [PERSON] . Відзив на позовну заяву до суду від відповідачки не надходив. Рух справи в суді першої інстанції та процесуальні рішення. 14.10.2024 [PERSON] звернувся до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: [INFO] , Орган опіки та піклування Іркліївської сільської ради про позбавлення батьківських прав. Ухвалою судді Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 16.10.2024 позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, вирішено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження, призначено у справі підготовче судове засідання. 27.11.2024 ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області закрито підготовче провадження по цивільній справі, призначений судовий розгляд справи по суті. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. Пояснення третіх осіб до суду не надходили. У судові засідання відповідачка не з`явилася, причини неявки суду не відомі. Про дату, час та місце розгляду справи відповідачка повідомлялася судом шляхом направлення судової повістки на її зареєстроване місце проживання та на вказане у позовній заяві місце проживання (а.с. 29-30, 33, 36, 42-43, 46, 59,64, 65, 66, 74, 75, 89, 90, 93). Представник третьої особи - [INFO] у судові засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений шляхом направлення судової повістки на зареєстроване місцезнаходження юридичної особи (а.с. 31, 34, 45, 47, 63, 77, 80, 91). Згідно з приписами ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Позивач заперечив щодо заочного розгляду справи. Заслухавши думку учасників справи та враховуючи, що судом вживалися вимоги закону щодо повідомлення відповідачки про розгляд справи, вона вважається такою, що належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання повторно не з`явилася, не подала відзив, а позивач заперечує проти заочного вирішення справи, суд протокольною ухвалою постановив проводити розгляд справи без участі відповідачки та представника третьої особи - [INFO] , за наявними матеріалами справи, у загальному порядку. Позиція учасників справи у судовому засіданні. Позивач [PERSON] у судовому засіданні заявлений позов підтримав. Просив задовільнити з підстав, викладених у позовній заяві. Зазначив, що відповідачка не приймає участь у вихованні та утриманні сина [PERSON] . З позовом про стягнення аліментів він не звертався. У дитини є інша мама - [PERSON] , з якою вони проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Жодних подарунків, грошових коштів відповідачка не здійснювала,вона не цікавиться [PERSON] , має іншу сім`ю, самоусунулася від виховання сина. Батьки відповідачки також не приймають участь у вихованні [PERSON] , не цікавляться його життям. Зазначив, що позбавлення батьківських прав відповідачки необхідне для оформлення опіки над сином [PERSON] новою дружиною. Представник Служби у справах дітей виконавчого комітету Іркліївської сільської ради Золотоніського району Черкаської області у судовому засіданні пояснила, що згідно з висновком органу опіки і піклування виконавчого комітету Іркліївської сільської ради від 28.08.2024 року № 18 встановлено доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо її неповнолітнього сина [PERSON] . На засідання комісії відповідачка не з`явилася. Скерувала заяву, в якій заперечувала щодо позбавлення її батьківських прав. Із заявами про визначення місця проживання дитини з матір`ю, встановлення графіку побачень із сином відповідачка до служби у справах дітей не зверталася. Під час розгляду питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідачки був присутній лише позивач. До проведення засідання, члени комісії здійснювали виїзд за місцем проживання дитини про що склали відповідний акт. Також у телефонному режимі спеціаліст спілкувався зі старостою села Вереміївка, свідків комісія не заслуховувала. Представник вважала можливим задоволення позову [PERSON] про позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо сина [PERSON] . Крім того, у судовому засіданні було заслухано думку неповнолітньої дитини - [PERSON] , який суду повідомив, що зараз навчається у 3 класі. [PERSON] він бачив давно, коли був дуже маленький. Також у нього є мама [PERSON] , котра йому допомагає у всьому, та є дві сестри: [PERSON] і [PERSON] , з якими проживає спільно. ІІ. Мотивувальна частина рішення Фактичні обставини, встановлені судом з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що 10.11.2014 між позивачем та відповідачкою був зареєстрований шлюб, котрий згідно з рішенням Чорнобаївського районного суду від 20.09.2021 у справі № 709/960/21 розірваний (а.с. 10). Позивач та відповідачка є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Вереміївської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області 24.12.2015 (а.с. 9). Відповідно до довідки від 26.08.2024 № 477, виданої виконавчим комітетом Іркліївської сільської ради, на утриманні [PERSON] перебуває син [PERSON] , котрий з ним проживає (а.с. 12). Згідно з Витягом № 943/09-24 від 11.10.2024 [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13). Відповідно до Витягу № 944/09-24 від 11.10.2024 малолітній [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . У цьому домоволодінні також зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 14). Із довідки від 21.10.2024 № 941/09-24, виданої виконавчим комітетом Іркліївської сільської ради, вбачається, що по [ADDRESS] фактично проживають: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] - син, [PERSON] , [INFO] - співмешканка, [PERSON] , [INFO] - донька співмешканки, [PERSON] , [INFO] - донька співмешканки (а.с. 15). Згідно Акту обстеження умов проживання, затвердженого 31.07.2024 начальником Служби у справах дітей виконавчого комітету Іркліївської сільської ради Золотоніського району Черкаської області Пойдою О.А., на підставі заяви [PERSON] , з метою підготовки висновку про доцільність позбавлення батьківських прав, було проведено обстеження умов проживання по [ADDRESS] . Під час обстеження встановлено, що за вказаною адресою проживають: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Умови проживання задовільні, забезпечені сезонним одягом та продуктами харчування. [PERSON] повідомив, що мати [PERSON] не проживає з ними та не примає участь у вихованні сина 7 років (а.с. 11, 83). Відповідно до характеристики, виданої виконавчим комітетом Іркліївської сільської ради 11.10.2024 № 942/09-24, [PERSON] працює в СТОВ «Вереміївка», не схильний до вживання спиртних напоїв, компроментуючих матеріалів Вереміївський старостинськийй округ немає (а.с.16). Із довідки від 05.09.2024 № 118, виданої Вереміївською гімназією, [PERSON] навчається у 3-му класі Вереміївської гімназії Іркліївської сільської ради Золотоніського району (а.с. 17). За змістом характеристики, виданої Вереміївською гімназією 06.09.2024, [PERSON] навчається у школі з першого класу. Зарекомендував себе як старанний, дисциплінований, працелюбний, уважний учень. Має навчальні досягнення середнього рівня. Навчається в повну міру своїх сил. Намагається запам`ятовувати учбовий матеріал. Виявляє логічне мислення. Має здібності до вивчення математики. На уроках уважний, активний, допомагає товаришам. До виконання громадських доручень ставиться сумлінно. Бере активну участь у житті класу і школи. Бере участь у конкурсах, іграх, змаганнях. Скромний, веселий, товариський, стриманий, врівноважений, розсудливий, дисциплінований, самостійний, не піддається чужому впливу. Правила поведінки завжди свідомо виконує, не має порушень дисципліни. Користується повагою серед учителів, учнів та батьків однокласників. Має авторитет серед товаришів. Має багато друзів, підтримує дружні стосунки з багатьма учнями. Зовнішній вигляд учня завжди охайний, шкільне приладдя в порядку. [PERSON] приділяє належну увагу вихованню сина, систематично цікавиться не лише успіхами [PERSON] , але й справами класу, стосунками сина з однокласниками, психоемоційним станом хлопчика, його самопочуттям. Бере активну участь в класних батьківських зборах, конференціях, залучається до вирішення організаційних питань класу. Користується авторитетом серед інших батьків. Від батька хлопчик отримує багато любові та уваги, постійно турбується про всебічний розвиток дитини. Дуже не вистачає хлопчику материнської ласки і теплоти, дитині важливо відчувати себе потрібним. Мама - найголовніший фанат своєї дитини, мама для сина - це фортеця, хлопчик повинен займати особливе місце у материнському серці, але, на жаль, [PERSON] опікується лише тато (а.с. 18). Рішенням виконавчого комітету Іркліївської сільської ради від 30.09.2024 № 229 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої дитини [PERSON] (а.с. 19). У своєму висновку, який є додатком до вказаного рішення, головний спеціаліст служби у справах дітей виконавчого комітету Іркліївської сільської ради Телиця К. зазначає, що на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Іркліївської сільської ради від 28.08.2024 року № 18 розглянуто питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої дитини [PERSON] . Батько дитини [PERSON] проживає разом із сином [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою також проживають [PERSON] - співмешканка [PERSON] , доньки співмешканки: [PERSON] , [PERSON] . В сім`ї склалися міцні традиції та доброзичливі стосунки. Мати дитини - [PERSON] проживає окремо за адресою: [ADDRESS] . За вищезазначеною адресою спільно із [PERSON] проживають її чоловік [PERSON] та син [PERSON] , про що засвідчено у Акті обстеження умов проживання від 16.08.2024 року № 288. Відповідно до письмового пояснення [PERSON] , у 2018 році [PERSON] залишила свого сина [PERSON] з батьком [PERSON] . Після розлучення у 2022 році дитина продовжила проживати з батьком. Відповідно до довідки Чорнобаївського ВДВС у Золотоніському районі Черкаської області виконавчий лист про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] на виконання до відділу станом на 30.07.2024 року не надходив та на виконанні відповідно до Автоматизованої системи виконавчого провадження не перебуває. [PERSON] покладених законом на батьків обов`язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні сина [PERSON] , не цікавиться його життям, всі питання щодо виховання вирішуються без участі та підтримки з боку матері. З 2018 року [PERSON] постійно проживає та знаходиться на утриманні батька. [PERSON] порушує права своєї малолітньої дитини визначені ст. 8, ст. 11, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 155 Сімейного кодексу України, не виконує своїх обов`язків визначених ст. 150, ст. 180 Сімейного кодексу України. З метою захисту прав та інтересів дитини [PERSON] , орган опіки та піклування виконавчого комітету Іркліївської сільської ради вважає за потрібне затвердити висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно її малолітнього сина [PERSON] (а.с. 20-22). Разом з тим, Акт обстеження умов проживання [PERSON] від 16.08.2024 року № 288, її пояснення суду не надані. Інших письмових доказів до матеріалів справи сторонами не долучено. Показання свідків. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що є хрещеним батьком позивача, а його донька [PERSON] є хрещеною мамою [PERSON] . Їхні родини товаришують і часто ходять один до одного в гості. Відповідачку востаннє він бачив 01.07.2017, на той час [PERSON] було півтора року. Він знає, що позивач близько 5 років проживає однією сім`єю з [PERSON] по [ADDRESS] . Відповідачка сином [PERSON] не цікавиться, участі в його вихованні не приймає. Дитиною опікується позивач та його співмешканка [PERSON] . Йому відомо, що ніби відповідачка приїздила в с. Вереміївка до своїх батьків, але до [PERSON] не приходила. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що востаннє бачила відповідачку в липні 2017 року. З того часу вона не бачила щоб відповідачка приходила до дитини або передавала йому подарунки. В серпні 2024 року вона випадково зустрілася в магазині с. Вереміївка з відповідачкою, коли остання приїздила до своїх батьків, але з нею не спілкувалася. Клопотання про виклик у судове засіданні та допит яінших свідків сторони не заявляли. Застосовані норми права . Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд вважає, що вони виникли у зв`язку із особистими немайновими правами і обов`язками батьків та дітей, а тому регламентуються главою 13 СК України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частини восьма, дев`ята статті 7 СК України). У відповідності до ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді спорів судом щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування та у відповідності до ч. 5 цієї статті подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору. При цьому, суд враховує, що такий висновок має рекомендаційний характер та не є обов`язковим для суду (ч. 6 ст. 19 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно із ч. 1 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що мати (батько) ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що систематично, незважаючи на всі інші заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки, і, такі засоби впливу виявилися безрезультатними. Відповідно до ст. ст. 3, 9, 18 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини; держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У рішенні ЄСПЛ від 11.07.2017, заява № 2091/13 у справі «М.С. проти України» йдеться про визначення «інтересів дитини», їх місця у взаємовідносинах між батьками. У згаданому рішенні ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі у міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. Отже, позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. При вирішенні спору суд урахував висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду, що відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України є обов`язковим для суду першої інстанції. Зокрема, це висновки ВС, викладені у постанові від 11.12.2024 у справі № 344/17548/21, від 04.04.2024 у справі № 553/449/20, від 13.03.2019 у справі № 631/2406/15-ц, висновок Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду викладений у постанові від 29.01.2024 у справі № 185/9339/21. Так, у постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 29.01.2024 у справі № 185/9339/21 (провадження № 61-8918сво23) вказано, що «тлумачення змісту пункту 2 частини першої статті 164 СК України дає можливість зробити висновок, що ухилення від виконання обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна оцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. Подібні правові висновки щодо застосування відповідних норм СК України викладені у постановах Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 553/2563/15-ц, від 23 січня 2020 року в справі № 755/3644/19 та від 23 червня 2021 року в справі № 953/17837/19». Схожі висновки зроблені у постановах Верховного Суду від 21 липня 2021 року у справі № 202/7712/18, від 08 грудня 2021 року у справі № 311/563/20 та інших, на які є посилання в касаційній скарзі. У постанові ВС від 13.03.2019 у справі № 631/2406/15-ц зазначено, що «зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. За обставин недоведеності свідомого нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками, а також наявності конфлікту між колишнім подружжям, які створивши нові сім`ї не можуть дійти порозуміння у питаннях виховання спільної дитини, а також те, що батько дитини проти позбавлення батьківських прав заперечує, суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про наявність правових підстав для позбавлення його батьківських прав. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 квітня 2024 року у справі № 553/449/20 (провадження № 61-2701св24) вказано, що: «очевидно, що сімейні відносини мають «складний» характер, і сім`я може переживати як найкращі, так й найгірші часи. Суду завжди складно зробити висновок про те, що сімейні стосунки неможливо врятувати, і тому суд має позбавляти батьків такого шансу тільки в тому разі, якщо вони становлять реальну загрозу для благополуччя дитини. У цій справі подібні ризики були відсутні. Простої бездіяльності з боку батька недостатньо для того, щоб зробити висновок про наявність виняткових обставин, за яких можливо позбавити його батьківських прав. Навіть якщо припустити, що саме бездіяльність батька призвела до розриву зв`язків між ним та його донькою, а не будь-яке ймовірне батьківське відчуження або психологічні маніпуляції над дитиною з боку її матері, то ця обставина не є достатньою для позбавлення батька батьківських прав щодо його доньки.» Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі справа № 753/2025/19 вказав, що позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Оцінка аргументів сторін. Надавши правову оцінку позовним вимогам [PERSON] , суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позлву про позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно малолітнього [PERSON] , виходячи з такого. Аналізуючи висновок органу опіки та піклування Іркліївської сільської ради щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідачки стосовно її сина [PERSON] суд дійшов висновку про те, що органом опіки та піклування жодним чином не мотивована саме доцільність позбавлення матері батьківських прав, не було з`ясовано можливість застосування до відповідачки інших попереджувальних заходів впливу замість позбавлення батьківських прав. Найкращих інтересів дитини, яким відповідає позбавлення відповідачки батьківських прав, у висновку служби не наведено. Суд вважає вказаний висновок органу опіки та піклуванняп поверхневим, у ньому не наведено підстав та аргументів, які б вказували на доцільність застосування такого крайнього заходу, не наведено даних, які об`єктивно характеризують відповідачку як особу, яка не здійснює своїх батьківських обов`язків, не з`ясовані та не встановлені фактичні обставини ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання дитини та можливі причини такого ухилення. Суд зауважує, що фактично у висновку не визначені встановлені статтею 164 СК України підстави для позбавлення батьківських прав відповідачки, а наведені лише загальні норми права щодо обов`язків батьків стосовно своїх дітей. Разом з тим, у судовому засіданні представниця Служби у справах дітей повідомила, що при розгляді питання щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] комісія не опитувала викладачів школи, де навчається дитина, не опитувала свідків (зокрема, інших родичів дитини), сусідів. Комісія не з`ясувала причин невиконання відповідачкою батьківських обов`язків. Висновок був складений на підставі наданих позивачем довідок про місце проживання та реєстрації його та сина, характеристики з місця проживання позивача та характеристики зі школи стосовно дитини. Доказів того, що стосовно відповідачки представниками служби у справах дітей вживались заходи впливу з цього приводу, в матеріалах справи відсутні. Тому, користуючись своїм правом, наданим положеннями ч. 6 ст. 19 СК України, суд не погоджується із висновком органу опіки та піклування, оскільки вважає його неповним та передчасним, належно не обґрунтованим. Матеріали справи не містять доказів того, що поведінка відповідачки стосовно сина [PERSON] є свідомим нехтуванням нею своїми батьківськими обов`язками, тобто про наявність винної поведінки відповідачки. Також суду не надано негативних характеристик відповідачки, що могло б вплинути на інтереси дитини. Судом не встановлено, що відповідачка як мати малолітнього [PERSON] не відповідає вимогам, необхідним для виховання дітей, або що вона коли-небудь заподіяла шкоду своєму сину, або що вона становить загрозу для здоров`я та розвитку дитини, або що спілкування із матір`ю могло порушити відповідні права дитини. У цій справі не встановлено обставин, які б однозначно свідчили про те, що відповідачка свідомо не бажає спілкуватися з дитиною, брати участь у її вихованні, остаточно самоусунулася від виконання своїх обов`язків з виховання сина, який залишився проживати з батьком. Тривала відсутність відповідачки [PERSON] як матері поряд із сином [PERSON] дійсно могли встановити міцні родинні зв`язки зі співмешканкою позивача. Однак, позивачем не було заявлено клопотання про допит як свідка її співмешканки [PERSON] , незважаючи на неодноразові роз`яснення суду про обов`язок позивача надати докази на підтвердження обставин, якими він обґрунтовує позов. Суд вважає, що позивачем не наведено переконливих аргументів для виправдання позбавлення дитини можливості відновити зв`язок зі своєю біологічною матір`ю, позбавлення можливості такого спілкування в майбутньому. Суд вважає, що позбавлення матері всіх батьківських прав за встановлених обставин не відповідає критерію пропорційності. Позивачем не надано доказів про те, що відповідачка не надає матеріальної допомоги сину та не приймає участі в його утриманні, хоча несплата аліментів не є підставою для позбавлення батьківських прав. Суд урахував право позивача вільно, на власний розсуд користуватися та розпоряджатися своїми правами, зокрема, на власний розсуд приймати рішення щодо звернення до суду з позовом про стягнення з відповідачки аліментів на утримання сина. Одночасно, слід зазначити, що відсутність майнових претензій у позивача до відповідачки щодо утримання сина, відсутність виконавчих проваджень про стягнення аліментів на утримання сина не є доказом ухилення відповідачки від виконання обов`язку утримувати власну дитину. Наявні в матеріалах справи докази, зокрема, показання свідків [PERSON] та [PERSON] , вказують на помилки у поведінці відповідача, неправильні кроки у вихованні дитини та недостатню участь у житті сина, однак не можуть слугувати підставою для позбавлення її батьківських прав. За вказаних обставин суд визнає за необхідне попередити відповідачку про необхідність належного виконання батьківських обов`язків та зміни ставлення до виховання дитини. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки в задоволенні позову слід відмовити, суд вважає за необхідне судовий збір залишити за позивачем. Покликаючись на положення статей 259, 263-265 ЦПК України, суд ,

Outcome: dismissed