Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-16 00:00:00

У листопаді 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] , який зареєстрований 05 червня 2019 року Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис №\~317. В обґрунтування позову зазначала, що 05 червня 2019 року вона та [PERSON] уклали шлюб. Від цього шлюбу дітей вони не мають. На теперішній час із відповідачем неможливо продовжувати спільне життя з огляду на обставини, які негативно впливають на їхню сім`ю. Більшу частину подружнього життя вона була матеріально відповідальною за їхню сім`ю та забезпечувала відповідача. Проживаючи у квартирі її родини, відповідач мав конфліктні ситуації з її матір`ю, погрожуючи фізичною та психологічною розправою, оскільки вона не хотіла сприймати його відношення до неї (позивача). Він не приймав участі в побутовому житті родини. У стані алкогольного сп`яніння він неодноразово вчиняв фізичне насилля. Відповідач страждає на залежність від азартних ігор, що впливає на фінансове становище та призводить до регулярних конфліктів, протягом подружнього життя він не визнавав наявності проблеми та відмовлявся від допомоги. Відповідач систематично вдається до образ, погроз, принижень та іншої форми психологічного тиску, що завдає шкоди її психічному здоров`ю, вказує на її фізичні недоліки та порівнює її з іншими, через що вона постійно перебуває у стресовому стані. З його боку була подружня зрада, про яку, з його слів, він не жалкує. Відповідач неодноразово брав кошти у борг у знайомих, друзів, намагався привласнити кошти, які йому не належать. Віддавати певну частину боргів доводилося їй, як і до цього часу сплачувати кредити, оформлені на її ім`я з обіцянкою, що він їх буде виплачувати. Ці кредити мали закрити мікрозайми, які були взяті в результаті гри в онлайн казино. Неодноразові спроби вирішити ситуацію, шляхом звернення до фахівців та налагодити стосунки бажаних результатів не дали. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам. Спір щодо поділу майна відсутній. Позивач [PERSON] у суді позов підтримала, просила суд його задовольнити, оскільки вона та відповідач із 27 жовтня 2024 року разом не проживають. Відповідач [PERSON] у суді позов визнав повністю та не заперечував проти його задоволення. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено,\~що 05\~червня 2019\~року [PERSON] \~та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис №\~317. Від цього шлюбу сторони дітей не мають. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Верховний Суд у постанові від 08 листопада 2018 року у справі №\~569/458/18 зазначив, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Суд встановив, що з 27 жовтня 2024 року сторони шлюбних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, примиритися вони не бажають. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, позов визнав повністю. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони подружніх відносин не підтримують, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved