Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-20 00:00:00

Комунальне підприємство електромереж зовнішнього освітлення «Тернопільміськсвітло» (далі - КП «Тернопільміськсвітло», позивач) звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення матеріальних збитків в розмірі 1792,98 грн. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] , 01.08.2021 о 17 год. 45 хв. вулицею Руська в м. Тернополі, в порушення вимог пункту 2.3 (а) Правил дорожнього руху України, керував транспортним засобом марки «Audi Q3», номерний знак [NUMBER] , а саме не був уважним, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням та допустив наїзд на металеву огорожу та рекламний щит. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль, металева огорожа та рекламний щит були механічно пошкоджені, чим спричинена матеріальна шкода. Металева огорожа знаходиться на балансі КП «Тернопільміськсвітло», тому підприємству була завдана матеріальна шкода. Відповідно до постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.08.2021 по справі № 607/14101/21 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. 22.09.2021 на рахунок підприємства із загальної суми 11953,20 грн. поступили кошти від АТ «Просто Страхування» в сумі 10160,22 грн. До стягнення залишилося 1792,98 грн. Незважаючи на звернення до винуватця ДТП [PERSON] щодо досудового врегулювання відшкодування шкоди в розмірі 1792,98 грн, відповідач відшкодування позивачу не здійснив. За наведених підстав просить позов задовольнити. Ухвалою судді від 31.07.2024 відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, за наявними у справі документами, позовні вимоги підтримує. Відповідно до\~ч.\~1\~статті 280\~ЦПК України,\~суд може\~ухвалити заочне\~рішення на\~підставі наявних\~у справі\~доказів за\~одночасного існування\~таких умов: 1)\~відповідач належним\~чином повідомлений\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання; 2)\~відповідач не\~з`явився в\~судове засідання\~без поважних\~причин або\~без повідомлення\~причин; 3)\~відповідач не\~подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позов не подав, про поважність причин неприбуття в судове засідання не повідомив. А тому, відповідно до\~ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. Представник третьої особи АТ «Просто-Страхування» в судове засідання не з`явився, про дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч. 2 ст.\~247 ЦПК України, здійснює розгляд справи без участі сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких міркувань. Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.08.2021 у справі № 607/14101/21 встановлено, [PERSON] 01.08.2021 о 17 год. 45 хв. вулицею Руська в м. Тернополі, в порушення вимог пункту 2.3 (а) Правил дорожнього руху України керував транспортним засобом марки Audі Q3, номерний знак [NUMBER] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці за допомогою технічного приладу газоаналізатора Alcotest 6820 ARHJ-0295 (повірка дійсна до 23.10.2021), на табло якого висвітлило результат - 2,08% промілле. Водій з результатом був згідний та від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в найближчому медичному закладі відмовився. Крім цього, [PERSON] 01.08.2021 о 17 год. 45 хв., керуючи транспортним засобом марки Audі Q3 , номерний знак [NUMBER] , вулицею Руською у м.Тернополі, в порушення вимог пунктів 2.3 (б ), 9.1 Правил дорожнього руху України, не був уважним, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням та допустив наїзд на металеву огорожу та рекламний щит. Внаслідок дорожньотранспортної пригоди автомобіль, металева огорожа та рекламний щит були механічно пошкоджені, чим спричинена матеріальна шкода. За наслідками розгляду суд в порядку ч. 2 статті 36 КУпАП об`єднав справи про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 1 статті 130 і статтею 124 КУпАП та визнав [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та наклав на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, як такий, що є більш серйозним з числа вчинених. Постанова набрала законної сили 13.09.2021. Відповідно до\~ч.ч.5,\~6\~ст.82\~ЦПК України\~обставини,\~встановлені стосовно\~певної особи\~рішенням суду\~у господарській,\~цивільній або\~адміністративній справі,\~що набрало\~законної сили,\~не доказуються\~при розгляді\~іншої справи,\~проте можуть\~бути у\~загальному порядку\~спростовані особою,\~яка не\~брала участі\~у справі,\~в якій\~такі обставини\~були встановлені. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Турнікетне огородження (металеве огородження) м. Тернополя, в тому числі турнікетне огородження по [ADDRESS] , на яке 01.08.2021 допустив наїзд та завдав матеріальних збитків [PERSON] , перебуває на балансі Комунального підприємства електромереж зовнішнього освітлення «Тернопільміськсвітло» (довідка №164 від 18.07.2024). Згідно з довідкою виданою КП «Тернопільміськсвітло» про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за серпень 2021 року, ремонт пошкоджених колесовідбійних та перильних огорож внаслідок ДТП на вул. Руська складає 11953,20 грн. 20.08.2021 Комунальне підприємство електромереж зовнішнього освітлення «Тернопільміськсвітло» звернулось до АТ «Просто-Страхування», яке є страховиком [PERSON] за полісом №АР/4740609 від 20.09.2020 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, із заявою № 355 про страхове відшкодування в розмірі 11953,20 грн. 22.09.2021 АТ «Просто-Страхування» сплачено КП «Тернопільміськсвітло» страхове відшкодування за ремонт огородження тротуару внаслідок ДТП заподіяного [PERSON] , поліс АР740609, згідно розпорядження №154965 від 21.09.2021 без ПДВ, в розмірі 10160,22 грн., що підтверджується платіжним дорученням №16887_9М01Н/459 від 22.09.2021. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15.06.2022 у справі №607/3478/22 з [PERSON] в користь Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» стягнуто виплачене страхове відшкодування у розмірі 10160,22 грн. 28.09.2021 позивачем Комунальним підприємством електромереж зовнішнього освітлення «Тернопільміськсвітло» складено повідомлення №395 для [PERSON] про необхідність відшкодувати підприємству заподіяну ним матеріальну шкоду в сумі 1792,98 грн., як різницю між заподіяною шкодою 11953,20 грн. і виплаченим страховим відшкодуванням 10160,22 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільноправової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільноправової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому, такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причиннонаслідковому зв`язку з порушенням. Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі ст. 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Відповідно до правової позиції, викладеної Верховним Судом у постанові від 30 жовтня 2019 року у справі № 753/19288/14ц, у разі здійснення відновлювального ремонту пошкодженої речі розмір збитків визначається як реальна вартість матеріалів і робіт, затрачених на її відновлення, а у разі не проведення ремонту як вартість матеріалів і робіт, необхідних для її відновлення у майбутньому. При цьому особою, яка має право на відшкодування збитків у разі проведення відновлювального ремонту, є саме та особа, що понесла відповідні витрати. Металева огорожа по [ADDRESS] , яка була пошкоджена внаслідок ДТП, у якій винним є відповідач, знаходиться на балансі позивача (потерпілої особи). Витрати позивача на відновлення належної йому пошкодженої відповідачем речі склали 11953,20 грн. Третя особа (страховик відповідача) виплатила позивачу 10160,22 грн. За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, різницю (1792,98 грн.) відповідач зобов`язаний сплатити позивачу. За вказаних обставин, суд дійшов до переконання про порушення відповідачем прав позивача, які підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог та стягнення з [PERSON] в користь КП «Тернопільміськсвітло» 1792,98 грн. матеріальної шкоди. Крім того, на підставі ч.1\~ст.141 ЦПК України, з відповідач на користь позивача слід стягнути судовий збір сплачений ним при зверненні до суду в розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved