Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-21 00:00:00

17 вересня 2024 року [PERSON] , яка діє як законний представник малолітнього [PERSON] , звернулась в суд з позовом до [PERSON] із вимогами про відшкодування моральної шкоди, в розмірі 25 000 грн. заподіяної внаслідок ДТП. В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що 15.03.2024 року відповідач керуючи автомобілем марки «Opel Astra» здійснив наїзд на її малолітнього сина [PERSON] . У результаті ДТП її син був госпіталізований до лікарні. Щодо даного факту були внесені відомості до ЄРДР оскільки у сина виявлені тілесні ушкодження, травми органів черевної порожнини. Постановою слідчого від 30.04.2024 року кримінальне провадження закрито за відсутністю складу кримінального правопорушення. Постановою Івано-Франківського міського суду від 29.05.2024 року відповідача визнано винним у даному ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Через отримані тілесні пошкодження [PERSON] проходив стаціонарне лікування. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини [PERSON] , малолітній [PERSON] переніс психоемоційний стан, перебуває у пригніченому стані, втратив душевний спокій та впевненість. Під час сну син може раптово прокинутися і почати плакати. Момент зіткнення з автомобілем все ще час від часу з`являється в уяві потерпілого. Він постійно хвилюється, що небезпека для його життя нікуди не поділася. До цього часу він боїться переходити дорогу навіть разом з дорослими, незалежно від наявності пішохідного переходу чи на зелений сигнал світлофора, оскільки ДТП сталася саме на пішохідному переході. Вказані негативні явища відобразилися на його настрої, як наслідок, на відношенні до оточуючих, в тому числі і рідних для нього людей. Нанесені [PERSON] тілесні ушкодження призвели до нових факторів, які стали джерелом негативних емоцій і переживань, вплинули на реалізацію його життєвих намірів. Крім того, зазначає, що її син є інвалідом з дитинства. Враховуючи характер заподіяння шкоди, глибину фізичних та душевних страждань, вимушених змін у способі життя потерпілого, розмір понесених фізичних та душевних страждань неповнолітнього [PERSON] , яких він зазнав внаслідок ДТП, оцінює у 25000 грн. За наведених обставин позов просила задовольнити. 18 жовтня 2025 року представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідач позов визнає частково та вважає наведені позивачкою розрахунки не співмірними із завданою шкодою та його матеріальним станом. Він неодноразово пропонував позивачці кошти у сумі 8000-10000 грн., однак вона відмовилась. Сума його доходу за останні рік становила лише 34 660 гривень. Відповідач є інвалідом та має на утриманні неповнолітню дитину. Інших доходів окрім пенсії по інвалідності у нього немає. 04.11.2024 надійшла відповідь на відзив, згідно якої позивачка позовні вимоги підтримує із підстав наведених у позові, окрім того зазначила, що відповідач дійсно пропонував їй грошові кошти, але у значно меншому розмірі та вона не погоджувалась із цим. Пропонував кошти до моменту поки не дізнався, що кримінальне провадження відносно нього закрите. Ухвалою суду від 18.11.2024 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. Позивач та його представник у судовому засіданні позов підтримали з мотивів викладених у позові. Додатково позивач зазначила, що зараз її син не має змоги жити повноцінним життям, має страх переходити дорогу. Відповідач у судовому засіданні вказав, що неодноразово звертався до позивача та пропонував кошти, коли її син перебував у лікарні він купляв продукти, лікування [PERSON] здійснювалося за рахунок держави. Зазначений розмір моральної шкоди є непосильним для нього, він готовий відшкодувати шкоду у розмірі 8000 гривень. Представник відповідача просив позов задовольнити частково. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Відповідно до ст. ст. 3, 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні й суспільні інтереси в спосіб, визначений законами України. 15 березня 2024 року в м. Івано-Франківськ по вул. Б.Хмельницького сталась ДТП за якої водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом д.н.з. [NUMBER] , вчинив наїзд на [PERSON] , який рухався на нерегульованому пішохідному переході. Внаслідок ДТП син позивачки отримав тілесні ушкодження та був доставлений до лікувального закладу За даним факт було внесено відомості до ЄРДР та постановою слідчого від 30.04.2024 року кримінальне провадження закрито у зв`язку із відсутністю в діянні [PERSON] складу кримінального правопорушення (а.с.8-10) Постановою Івано-Франківського міського суду від 29.05.2024 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП (а.с.12-13). Згідно копії виписки №3938/24 [PERSON] поступив в ургентному стані із скаргами на болі у поперековій ділянці. Клінічний діагноз закрита травма органів черевної порожнини, гематома печінки (а.с.14). Згідно інформації щодо психологічного стану [PERSON] від 13.09.2024 №321/01-36 станом на момент опитування емоційний стан дитини характеризується зниженням фону настрою, помірною напруженістю. Тривожно оцінює перспективи в особливо значимих для нього ситуаціях (а.с.15). Матір`ю [PERSON] є позивачка [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України). Адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту. Згідно із частиною першою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до частин другої, п`ятої статті 1187 ЦК шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює кермує транспортним засобом, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду, завдану внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок. Потерпілий має подати докази, що підтверджують факт завдання шкоди внаслідок ДТП, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. До характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого; тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках; можливість, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, пропорційності та справедливості. Моральна шкода може полягати, зокрема: у порушенні психологічного благополуччя, переживаннях, стражданнях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, фізичному та психологічному пристосуванні до порушень у стані здоров`я. Внаслідок порушення [PERSON] , Правил дорожнього руху України відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої малолітній [PERSON] , згідно висновку судово-медичної експертизи, отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми органів внутрішньої порожнини із гематомою печінки та селезінки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Сину позивачки дійсно завдана шкода, внаслідок чого він переживає душевні страждання та йому завдано моральної шкоди. Однак, суд бере до уваги і той факт, що завдана [PERSON] шкода відноситься до легких тілесних ушкоджень. Відповідач є інвалідом 3-ї групи та на його утриманні перебуває дитина він частково визнає позовні вимоги. Згідно інформації про доходи [PERSON] , його дохід за період із жовтня 2023 по вересень 2024 року становив 34 660 гривень (а.с.33). Позивачка просить стягнути із відповідача моральну шкоду в розмірі 25 000 гривень. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так\~ і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). Суд приходить до переконання, що позивачка до позову не надала належних доказів на підтвердження заявленої суми моральної шкоди у розмірі 25 000 грн., ця сума є завищеною, незважаючи на характер тілесних ушкоджень, які отримав син позивачки та враховуючи те, що винуватець ДТП пропонував відшкодування шкоди. Верховний суду України в своїх численних рішеннях зазначав, що «Розмір відшкодування має бути адекватним нанесеній моральній шкоді, при цьому, відшкодування моральної шкоди не може бути засобом отримання доходу». Враховуючи все вище зазначене суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення із відповідача на користь позивачки завданої моральної шкоди в розмірі 10 000 гривень. За змістом ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачка звільнена від сплати судового збору. Тому із відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 1211.20 грн. На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 23, 1167, 1172, 1187 ЦК України,

Outcome: approved