Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-29 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованостей за договором № 6976060 від 18.08.2023 року про надання споживчого кредиту в розмірі 41260,40 грн (10 500 грн за тілом кредиту та 30760,40 грн відсотків за користування кредитом). Позовні вимоги обгрунтовано тим, що 18.08.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "АВЕНТУС УКРАЇНА" та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 6976060, відповідно до умов якого надано відповідачу грошові кошти у сумі 10 500 грн, а відповідач зобов`язалася повернути кредит строком до 12.08.2024 року та сплатити проценти за користування кредитом з процентною ставкою 1,99 % в день у межах строку кредиту. ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а відповідач, у свою чергу, не виконала умов договору, а тому має заборгованість в оспорюваному розмірі. 27.05.2024 року між ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" та ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ УКРАЇНА" було укладено договір факторингу № 27.05/24-Ф, за яким до позивача перейшло право вимоги до відповідача за договором № 6976060 від 18.08.2024 року. Ухвалою суду від 23.09.2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд за справи за відсутності позивача та його представника; подав клопотання про зміну найменування позивача з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" на Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" (код ЄДРПОУ 44559822). Відповідачка в судові засідання з`явилася, підтвердила укладення кредитного договору та отримання кредитних коштів; водночас подала письмову заяву, в якій проти задоволення позовних вимог в частині нарахованих відсотків заперечила, а також додала копію квитанції про сплату 29.09.2023 року частини заборгованості за тілом кредиту в сумі 3768,50 грн. Судом відхилено клопотання відповідачки про передачу справи за підсудністю до іншого суду, як таке, що суперечить ч. 1 ст. 27 ГПК України, оскільки зареєстрованим місцем проживання відповідачки є [ADDRESS] . Заслухавши пояснення відповідачки, дослідивши письмові докази у справі, суд встановив. 18.08.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "АВЕНТУС УКРАЇНА" та [PERSON] було укладено договір № 6976060 про надання споживчого кредиту за умовами якого позичальник отримала кредит в розмірі 10 500,00 грн. строком на 360 днів з відповідною пролонгацією та сплатою стандарнтої процентної ставки в розмірі 1,99 % в день, яка застосовується: - у межах строку кредиту; - у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача; - у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація. Укладення договору та отримання зазначених коштів відповідачка визнає. Кредитний договір підписаний електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора С4378. Відповідно до листа ТОВ "ПЕЙТЕК УКРАЇНА" № 20240612-2а від 12.06.2024 року зазначено, що між товариством та ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" було укладено договір про організацію переказу грошових коштів № 160222-1 від 16.02.2022 року. Відповідно до зазначеного договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА": 18.08.2023 12:18:11 на суму 10 500 грн. Код авторизації 800265; банк-еквайр АТ "ПУМБ"; призначення платежу: зарахування на картку, маска картки [NUMBER] . Відповідно до договору факторингу № 27.05/24-Ф від 17.01.2023 року укладеного між ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" та ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ УКРАЇНА" до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором № 6976060. Відповідачка порушила умови вищевказаного договору, і тому станом на дату звернення до суду позивача, має заборгованість за тілом кредиту за договором № 6976060 від 18.08.2023 року в розмірі 6731,50 грн, оскільки відповідачкою надано копію квитанції про сплату 29.09.2023 року частини заборгованості за тілом кредиту в сумі 3768,50 грн. До теперішнього часу відповідачка залишок заборгованості за тілом кредиту за вищевказаним договором не сплатила, що нею не заперечується. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Позивачем надано розрахунок заборгованості за 60 календарних днів (27.05.24-25.07.24), підписаний керівником позивача, відповідно до якого заборгованість за відсотками становить 12537 грн; вказана сума відсотків розрахована з урахуванням заборгованості за тілом кредиту в сумі 10500 грн, тобто без врахування часткової проплати. При цьому, суд не приймає до уваги надану позивачем копію "картки обліку Договору" в якості розрахунку заборгованості відсотків, оскільки вона складена та підписана не позивачем (іншою особою, не учасником справи), відсутні підстави вважати "картку обліку" розрахунком в розумінні п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, і вона складена без врахування часткової проплати; таким чином, в цій частині нарахування відсотків позивач не надав власний розрахунок; з урахуванням цього позивачем не доведено позовні вимоги в цій частині відповідно до правил ст. ст. 76-81 ЦПК України. З урахуванням викладеного, за розрахунком суду з урахування розрахунку відсотків, який підписаний позивачем, за 60 календарних днів (27.05.24-25.07.24) та враховуючи часткову проплату, відповідачка виходячи із суми боргу за тілом кредиту 6731,50 грн, має заборгованість за відсотками в сумі 8037,60 грн. Відтак позов підлягає задоволенню частково в сумі 14769,10 грн заборгованості. Також, позивач у прохальній частині позову просить стягнути на свою користь судові витрати, які полягають у сплаті судового збору в сумі 2 422,40 грн та витрати, пов`язані з наданням професійної правової допомоги 10 000 грн. 17.07.2024 року між ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНТРАСТ УКРАЇНА" в особі директора Сисюк В. В. та адвокатом Столітнім М. М. укладено договір про надання правової допомоги № 17/07-2024. Щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, суд прийшов до наступного. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаннях з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 2 ст. 137 цього Кодексу за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При цьому, за приписами частини 3 наведеної статті, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Тобто, витрати на правову допомогу відшкодовуються лише у тому випадку, якщо правова допомога реально надавалася у справі тими особами, які одержали за це плату. Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Повертаючись до матеріалів справи, яка розглядається, суд зазначає про те, що на підтвердження витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги у розмірі 10 000 грн, надано заявку № 5502 від 21.11.2024 року на виконання доручення до Договору № 17/07-2024 від 17 липня 2024 року; акт № 5502 від 21.11.2024 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно Договору №17/07-2024 від 17 липня 2024 року, рахунок на оплату наданих послуг адвокатом № 5502-21/11-2024 від 21.11.2024 року. З урахуванням наведеного, оцінюючи об`єктивно складність цієї справи, предмет спору з урахуванням ціни позову за майновою вимогою, задоволення судом позовних вимог частково, враховуючи, складання заяв по суті та неучасть представника у судових засіданнях у цій справі; з огляду на приписи ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд вбачає наявність підстав для часткового задоволення заяви позивача про стягнення з відповідача у даній справі витрат на правничу допомогу, а саме у розмірі 2000 грн, що відповідає критерію реальності та розумності, та є співмірним, виходячи зі складності, категорії справи, виконаних адвокатом робіт та наданих адвокатських послуг, а відтак заяву представника позивача задовольнити частково. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 5 України від 08.07.2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Оскільки відповідач є особою з інвалідністю другої групи, вона звільняється від сплати судового збору. Відповідно до частини 6 статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору. З огляду\~на викладене,\~судовий збір\~в розмірі\~867,09\~грн (з\~урахуванням часткового\~задоволення позову)\~потрібно компенсувати\~ТОВ "Фінансова\~компанія "Фінтраст\~Капітал"за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: partial