Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-21 00:00:00

Позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 11.05.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі по тексту - ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») та [PERSON] було укладено договір позики №75527573. У наслідок неналежного виконання зобов`язань за кредитним договором у відповідача виникла заборгованість у сумі 11169,42 грн., яка складається з: 6994,00 грн. суми заборгованості за основною сумою боргу; 4175,42 грн. - суми заборгованості за відсотками. 26.10.2021 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та\~ТОВ «Фінансова компанія управління активами»\~укладено договір факторингу №2610, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає\~ТОВ «Фінансова компанія управління активами» за плату належні йому Права Вимоги, а\~ТОВ «Фінансова компанія управління активами»\~приймає належні ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» Права Вимоги до Боржників, вказаними в реєстрі заборгованостей (реєстрі прав вимог). Відповідно до реєстру прав вимог №2 від 26.10.2021, укладеним між позивачем та ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»,\~ТОВ «Фінансова компанія управління активами»\~набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у сумі 11 169,42 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2\~422,40 грн. 21.01.2025 року від відповідача надійшло заперечення на позов, з якого вбачається, що відповідач заперечує проти позовних вимог у повному обсязі, виходячи з наступного. Вказує, що оскільки договір факторингу №2610 від 26.10.2021 року не посвідчений нотаріально, а тому немає юридичної сили за законом і ТОВ «Фінансова компанія управління активами»\~не може представляти інтереси первісного кредитора ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Підтверджує, що він дійсно укладав із ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» договір позики на суму 6 994,00 грн., який повинен був повернути до 10.06.2021 року, та вказує, що він сплачував цей борг частинами через термінали, однак з того моменту пройшло більше трьох років і у нього не збереглись копії відповідних квитанцій. Також зазначає, що оскільки строк договору закінчився 10.06.2021 року, тому саме з цієї дати розпочався перебіг строку позовної давності, і оскільки договір не містить положень про збільшення позовної давності, такий строк закінчився після спливу трьох років. Тому відповідача просить застосувати строки позовної давності у даній справі та відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Враховуючи вимоги частин першої та третьої\~статті 223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті та в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємини сторін. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши доводи позову та заперечень на позов, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. За правилами статей\~2,\~12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1\~ст. 76, ч. 1\~ст. 77\~ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. З матеріалів справи вбачається, що\~11.05.2021 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №75527573, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 6 994,00 грн. строком на 30 днів, процентна ставка (базова), фіксована: 1,99% на день; орієнтовна реальна річна процентна ставка: 324,85%, орієнтовна загальна вартість позики: 8 861,40 грн. Вказаний договір був підписаний відповідачем шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором: KeXXbj3dJ6, який було відправлено відповідачу 11.05.2021 року о 10:56:15.467 згідно довідки про ідентифікацію. Підписавши договір, відповідач [PERSON] погодився з умовами договору та правилами надання споживчого кредиту від ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 року у справі №524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 09.09.2020 року у справі №732/670/19 (провадження №61-7203св20). Зазначений договір є чинними та підлягає виконанню сторонами. Факт укладення з ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» договору позики також визнано відповідачем у поданих до суду запереченнях на позов. Встановленим судом фактам та обставинам відповідають правовідносини, які регулюються нормами\~ЦК України. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1, ч. 2\~ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За змістом ст.\~626, ст.\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно із ч. 1\~ст. 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх. Загальні правила щодо форми договору визначено\~ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч. 1, ч. 2\~ст. 1047 ЦК України). Механізм укладення електронного договору, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано\~Законами України\~«Про електронну\~комерцію» та «Про електронний цифровий підпис». Із прийняттям\~Закону України «Про електронну комерцію»\~на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3, ч. 4, ч. 6\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~ст. 12 цього Закону. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Враховуючи наведене, кредитний договір між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладений сторонами правочину в електронній формі шляхом підписання його умов кредитодавцем електронним підписом та позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогам ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом достовірно встановлено, що відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 6\~994,00 грн., які перераховано на вказану ним платіжну картку № [NUMBER] . Даний факт підтверджується як і доказами, долученими позивачем при поданні позову до суду, так і не заперечується відповідачем у його запереченнях на позов. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором, наявним у матеріалах справи, позичальник свої зобов`язання за кредитним договором у погоджені сторонами строки (30 днів) не виконав, суму кредиту та відсотки за користування ним не сплатив. Згідно з реєстром прав вимог №2 від 26.10.2021 року до договору факторингу №2610 від 26.10.2021 року, ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало позивачу право вимоги до боржника [PERSON] на суму 23\~695,67 грн., однак ТОВ «Фінансова компанія управління активами» проведено перерахунок заборгованості відповідача у відповідності до умов договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №75527573 від 11.05.2021 року, яка згідно з розрахунком\~позивача становить 11\~169,42 грн., та складається з: 6\~994,00 грн. суми заборгованості за основною сумою боргу та 4\~175,42 грн. - суми заборгованості за відсотками, які нараховані з 12.05.2021 року по 10.06.2021 року, тобто на строк кредитування (30 днів). 26.10.2021 року між\~ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»\~та\~ТОВ «Фінансова компанія управління активами»\~укладено договір факторингу №2610, відповідно до умов якого\~ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»\~передає\~ТОВ «Фінансова компанія управління активами»\~за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФКУА» приймає належні\~ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»\~Права Вимоги до Боржників, вказаних в реєстрі прав вимог. Відповідно до витягу з реєстру прав вимог №2 від 26.10.2021 року\~ТОВ «Фінансова компанія управління активами»\~набув права грошової вимоги до відповідача за\~Договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №75527573 від 11.05.2021 року у сумі 23\~695,67 грн., яка, як зазначено вище, була перерахована у відповідності до умов договору позики та становить 11\~169,42 грн., і складається з: 6\~994,00 грн. суми заборгованості за основною сумою боргу та 4\~175,42 грн. - суми заборгованості за відсотками. Також позивач зазначає, що всупереч умов кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості на рахунок позивача. Відповідно до\~ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтями\~514,\~516 ЦК України\~визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Часиною 2\~статті 517 ЦК України\~передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Статтею 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Відповідно до\~статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Положеннями частини першої\~статті 610 ЦК України\~визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1\~ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно\~ст. 599 ЦК України\~зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як передбачено ч. 1\~ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Статтею 1078 ЦК України\~визначено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Як передбачено ч. 1\~ст. 1081 ЦК України\~клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу. Клієнт не відповідає за невиконання або неналежне виконання боржником грошової вимоги, право якої відступається і яка пред`явлена до виконання фактором, якщо інше не встановлено договором факторингу. Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 у справі №6-979цс15 «боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі». Враховуючи фактичні обставини справи та зважаючи на те, що відповідач належним чином зобов`язання по поверненню кредитних коштів та відсотків не виконав, у результаті чого виникла заборгованість за договором\~позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №75527573 від 11.05.2021 року, право вимоги за яким, на підставі\~договору факторингу №2610 від 26.10.2021 року,\~перейшло до ТОВ «ФКУА», то з [PERSON] на користь ТОВ «ФКУА» підлягає стягненню загальна сума заборгованості за вказаним договором позики у розмірі\~11\~169,42 грн., з яких:\~заборгованість за основною сумою боргу 6\~994,00 грн., заборгованість за відсотками 4\~175,42 грн. Сукупність наведених доказів, наданих позивачем та їх належна оцінка дають суду підстави для задоволення заявлених позивачем вимог у повному обсязі. Щодо застосування строку позовної давності. Представником відповідача заявлено вимогу про застосування до позовних вимог позивача строку позовної давності. Але суд не вбачає підстав для застосування строку позовної давності до позовних вимог позивача з огляду на наступне. Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Якщо в зобов`язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Відповідно до умов кредитного договору сторони встановили строк дії договору з моменту перерахування суми позики та до строку позики, але в будь-якому випадку до повного виконання зобов`язань за цим договором (п. 6 договору). Отже, поряд з установленим строком дії договору сторони встановили й строк виконання боржником окремих зобов`язань, що входять до змісту зобов`язання, яке виникло на основі договору. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 253 ЦК України). Момент закінчення строку визначений ст. 254 ЦК України. За змістом ст. ст.\~256,\~257,\~261,\~262,\~267 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю 3 роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначається моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли в кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Аналізуючи умови договору і зміст зазначених правових норм, можна зробити висновок про те, що у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів і процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору зазначено періодичними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 03.06.2015 у справі №6-31цс15, від 06.04.2017 у справі №6-522цс17 та від 19.03.2014 у справі №6-20цс14. Зміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Сплив позовної давності, про застосування якою заявлено стороною в спорі, є підставою для відмови в позові (ст. 262 ЦК України). Як вбачається з Договору, строк кредитування становив 30 днів, після його спливу позичальник мав здійснити погашення отриманого кредиту та сплатити відсотки за його користування. З викладеного вбачається, що зобов`язання за кредитним договором повинно обчислюватися з моменту настання строку погашення. Тобто позичальник мав виконати свої зобов`язання перед кредитором у строк до 10.06.2021 року. Відповідно позивач повинен був звернутися до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості у строк до 10.06.2024 року. У свою чергу, ТОВ «Фінансова компанія управління активами» звернулося до суду з позовом 07.10.2024. Однак, з цього приводу треба зауважити наступне. Постановою КМУ «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» №211 від 11.03.2020 (зі змінами та доповненнями) та Постановою КМУ «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» №1236 від 09.12.2020 (зі змінами та доповненнями) на всій території України з 12.03.2020 по 30.06.2023 було встановлено карантин. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, строки позовної давності розраховуються з урахуванням заходів щодо запобігання виникненню, поширенню і розповсюдженню епідемій, пандемій коронавірусної хвороби (COVID-19) відповідно до приписів Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-ІХ від 30.03.2020 року. «Карантинні» норми також були установлені п. 12 розділу «Прикінцевих і перехідних положень» ЦК України. Цей пункт передбачає, що під час дії карантину, встановленого КМУ з метою запобігання розповсюдженню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 ЦК України, продовжуються на строк дії карантину. Законодавець застосував слово «продовжується», отже, він мав на увазі, що позовна давність спливає під час дії карантину, тому останнім днем строку слід вважати перший робочий день після закінчення карантину. Крім того, Законом України від 15.03.2022 №2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» внесено зміни до ЦК України щодо строків давності, а саме розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК доповнено п. 19, з якого вбачається, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. У редакції Закону № 3450-ІХ від 08.11.2023 «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини», п. 19 ЦК викладено в наступній редакції: «У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану». З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що задля додержання принципу правової визначеності та забезпечення права на справедливий суд, які є елементами принципу верховенства права, відсутні правові підстави для застосування строку позовної давності до вимог позивача. Інші твердження відповідача про те, що оскільки договір факторингу №2610 від 26.10.2021 року не посвідчений нотаріально, а тому немає юридичної сили за законом і ТОВ «Фінансова компанія управління активами»\~не може представляти інтереси первісного кредитора ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» не знайшли свого підтвердження та спростовуються нормами законодавства, зазначеними вище. Твердження відповідача, про те, що він сплачував цей борг частинами через термінали, не підтверджене жодними доказами, у зв`язку з чим відхиляється судом. Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 2 422,40 грн., сплаченого ним при подачі позову, тому, оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, суд, з врахуванням положень\~статті 141 ЦПК України,\~вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати у заявленому розмірі.

Outcome: approved