Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-27 00:00:00

24.12.2024 [PERSON] (далі позивач), через свого представника адвоката Супруна\~Д.В., звернувся до суду із зазначеною позовною заявою та просить стягнути з Дочірнього підприємства «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» (далі відповідач) на його користь нараховану, але не виплачену заробітну плату в розмірі 116714 грн 88 коп. Також у позовній заяві заявлено клопотання про витребування у відповідача довідки з розрахунком заборгованості по заробітній платі. Свої вимоги\~мотивує тим,\~що з 18.04.2023\~по 29.11.2024\~позивач перебував\~у трудових\~відносинах з\~ДП Завод\~ОБ та\~ВТ.\~Відповідач останнім\~часом виплачував\~заробітну плату\~не регулярно,\~а згодом\~перестав платити,\~внаслідок чого\~станом на\~день звільнення\~утворилася заборгованість\~в сумі\~116714,88\~грн,\~яку виплатити\~позивачу відмовилися.\~Серед іншого\~заборгованість станом\~на кінець\~вересня 2024\~року 27279,52\~грн,\~за жовтень\~-\~12776,48\~грн,\~за листопад\~12\~776,48\~грн,\~компенсація 48\~днів невикористаної\~відпустки -\~25552,96\~грн,\~та вихідна\~допомога -\~38329,44\~грн. Відповідач відмовляється сплатити заборгованість. Позивач уважає такі дії відповідача протиправними. Представник позивача просив розглядати справу без участі позивача та його представника. Представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач визнає позовні вимоги частково в сумі 71823,83 грн, яка становить суму заборгованості позивача на дату звільнення, після відрахування податків. Зазначив, що при звільненні позивачу були нараховані серед іншого: вихідна допомога в сумі 46795,32 грн, компенсація невикористаної відпустки (за 2 дні) в сумі 847,20 грн. Ці нараховані суми після відрахування податків входять до загальної суми боргу на день звільнення, яка визнається відповідачем. Щодо нарахованої позивачем компенсації за невикористаної відпустки, вказали про те, що позивач був прийнятий на роботу 18.04.2023 та звільнений 29.11.2024. З 12.05.2023 позивач був призваний на військову службу під час мобілізації, 14.01.2024 був звільнений з військової служби та став до роботи. У 2024 році позивачеві було надано сумарно 47 днів відпустки (щорічна та додаткові відпустки). На день звільнення позивачем не було використано 2 дні щорічної відпуски, у зв`язку з чим була нарахована компенсація. Надання відпустки тривалістю 19 днів, зокрема підтверджується доданим позивачем до позовної заяви розрахунковим листком за серпень. Отже позивач безпідставно заявив вимогу про стягнення компенсації невикористаної відпустки за 46 днів. Ухвалою від 26.12.2024 суд прийняв справу до розгляду та відкрив провадження в цивільній справі, постановив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні, з повідомленням (викликом) сторін. Суд дослідив матеріали цивільної справи та встановив такі обставини. [PERSON] з 18.04.2023 по 29.11.2024 перебував у трудових відносинах з ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб», що підтверджується копією трудової книжки [NUMBER] (а.с. 9-11). З розрахункового листа за вересень 2024 року вбачається, що борг ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» перед [PERSON] на кінець місяця становить 27279,52 грн (а.с. 12). Відповідно до розрахункового листа за листопад 2024 року на ім`я [PERSON] вбачається заборгованість у розмірі 71823,83 грн, зокрема, вихідна допомога та компенсація відпустки (а.с. 23). Згідно з ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. За вимогами ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно до ст. 115 Кодексу Законів про працю України та ст. 24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Згідно з ст. 116 Кодексу Законів про працю України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. Суд встановив, що заборгованість по заробітній платі [PERSON] становить 71823 грн 83 коп., яку відповідач станом на дату розгляду справи позивачу не виплатив. Оскільки відповідач не виплатив позивачу заборгованість із заробітної плати на загальну суму 71823 грн 83 коп., з ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» на користь [PERSON] підлягає стягненню заборгованість із заробітної плати в розмірі 71823 грн 83 коп. Зважаючи на викладені обставини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України). Позивачі - у справах про стягнення заробітної плати відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнені від сплати судового збору. Судовий збір за вимогою про стягнення заборгованості із заробітної плати становить 1211,20 грн. Зважаючи на викладене, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: partial