Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом згідно вимог якого просить суд ухвалити рішення, яким скасувати судовий наказ від 02.11.2020, винесений Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області, та звільнити [PERSON] від сплати аліментів на користь [PERSON] в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] . В обґрунтування позову зазначено, що 27 липня 2013 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , який вони зареєстрували у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, про що отримали свідоцтво від 27.07.2013 року серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який протягом свого життя та на даний час проживає разом з позивачем. Одруження виявилося невдалим. Фактично шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з 2018 року. Причиною цього стали різні погляди на життя щодо вирішення наших сімейних проблем, зокрема питань, пов?язаних з веденням домашнього господарства, з приводу чого постійно виникали непорозуміння. [PERSON] вказав, що відповідач постійно перебуває нібито в відрядженнях й вступила в релігійну секту та всі зароблені гроші відносить туди. 02.11.2020 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області було винесено судовий наказ про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 19.10.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. 03.12.2020 року рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно затвердженим рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про доцільність визначення місця проживання малолітнього [PERSON] [INFO] визначено місце його проживання мого сина з батьком [PERSON] . Відповідно до рішення Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області. 21.07.2021 року рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області визначено місце проживання [PERSON] з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно заяви [PERSON] позивач здійснює батьківські обов`язки самостійно. [PERSON] вказав, що мати [PERSON] в житті та вихованні сина ніякої участі не приймає. Останній повністю знаходиться на забезпеченні батька. Враховуючи вищевикладене, оскільки [PERSON] проживає разом з позивачем та перебуває на його утриманні, то останнього необхідно звільнити від сплати аліментів. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19.11.2024 дану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13.12.2024 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги про звільнення від сплати аліментів підтримав, позов просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, завчасно надала до суду заяву відповідно до якої просить розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги про звільнення [PERSON] від сплати аліментів визнала в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Крюківського відділу Державної виконавчої служби у м. Кременчук Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Згідно з ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач визнав позов і таке визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, то суд підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову не вбачає та вважає за необхідне ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки для того наявні законні підстави. Суд, заслухавши позивача, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов таких висновків. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст.2 ЦПК України). Відповідно до\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як достовірно встановлено в судовому засіданні та зокрема підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 06 березня 2014 року Автозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління Полтавської області, сторони по справі є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] . Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 27 липня 2013 року та вказаний шлюб був розірваний рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03 грудня 2020 року, яке набрало законної сили 12 січня 2021 року. Як вбачається з судового наказу №537/3684/20, який видано Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області 02 листопада 2020 року, з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 19.10.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Крюківського районний суд міста Кременчука Полтавської області від 21.07.2021 \~визначено місце проживання [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] , на даний час проживає разом з позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що, зокрема,\~підтверджується інформацією про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №832 від 23.07.2024. Також, в матеріалах справи наявна заява [PERSON] , яка засвідчена приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Веселовським А.Г. та зареєстрована в Реєстрі за №821 від 29.02.2024 про те, що відповідач підтверджує, що [PERSON] є особою, яка здійснює всі батьківські обов`язки одноособово, приймає постійну участь у вихованні їх спільної дитини, її утримання в повному обсязі, фінансовому забезпеченні, оскільки вона постійно працює за кордоном та є волонтером. Статтею 180 СК України\~встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ст.181\~СК\~України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за\~вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.2 ст.188\~Сімейного\~кодексу\~України батьки можуть бути звільнені від зобов`язання утримувати дитину тільки за рішенням суду. Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. У підпункті 1 пункту 17 постанови Пленуму\~Верховного\~Суду\~України від\~15\~травня\~2006\~року\~№3\~"Про\~застосування\~судами\~окремих норм\~Сімейного\~кодексу\~України при\~розгляді\~справ\~щодо батьківства,\~материнства\~та\~стягнення аліментів" судам роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Правовий аналіз зазначених положень закону свідчить про те, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину або діти проживають із батьком. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 4 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Враховуючи вищевикладене, встановлені обставини справи, а також те, що після винесення судом судового наказу про стягнення з позивача на користь відповідача аліментів, змінилися життєві обставини, а саме те, що малолітній [PERSON] почав проживати разом з позивачем, який несе витрати на його утримання, то суд\~дійшоввисновку, що вказані обставини є підставою для припинення стягнення з позивача аліментів на користь відповідача [PERSON] . За викладених обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача [PERSON] є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з\~ст.\~142\~ЦПК України\~та ч.\~4\~ст.\~7\~Закону України\~«Про судовий\~збір» у\~разі укладення\~мирової угоди\~до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позов підлягає задоволенню та відповідачем до початку розгляду справи по суті визнано позов, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп. та повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved