Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-20 00:00:00

16 грудня 2024 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем, зареєстрований 20 лютого 2016 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 65, свідоцтво про одруження [NUMBER] . Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування пред`явлених вимог позивач зазначає, що з березня 2022 року проживає за кордоном, з того моменту шлюбні відносини фактично припинено та проживають з відповідачем окремо. Сторони припинили ведення спільного господарства, втратили почуття любові та поваги один до одного. [PERSON] зазначає, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, у зв`язку з чим наполягає на розірванні шлюбу. 18 грудня 2024 року ухвалою судді відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання позивач не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином. В прохальній частині позовної заяви просила розгляд справи проводити без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. 21.01.2025 через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20 лютого 2016 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 65,\~свідоцтво про\~одруження [NUMBER] ( а.с.3). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження № [NUMBER] від 26.04.2016, зареєстрованого РАГС Барселони Міністерства юстиції Іспанії, що є повним відтворенням відповідного запису у Томі 05753 на сторінці 309 Розділу 1-го цього РАГСу (а.с.6-9). Судом встановлено, що сторони однією сім`єю не проживають, спільне господарство не ведуть, примирення між ними неможливе. Фактично шлюбні відносини припинено. За змістом ч. 1 ст.24 СК України та ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Вимогами ч. 3, ч. 4 ст.56 СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1\~ст.\~110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно до ч. 1 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Згідно з ч. 2 ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їхніх дітей, що мають суттєве значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивач просила залишити їй прізвище [PERSON] . Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами неможливо, суперечить інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved