Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до Голосіївського районного суду міста Києва з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебуває в шлюбі з відповідачем 14.04.2007. В шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх декількох років стосунки між ними мають напружений характер, зникло взаєморозуміння і взаємоповага. Наразі сім`я існує лише формально, а шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинені. Спільного господарства з відповідачем не веде, проживають окремо. Примирення між ними неможливе. Збереження шлюбу суперечить її інтересам. Просила розірвати шлюб між сторонами. 30.09.2024 постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 23.10.2024 відповідач подав до суду відзив, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог. 23.10.2024 відповідач подав до суду клопотання про перехід до розгляду цивільної справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, яке суд залишає без задоволення, оскільки характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з викликом сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи. 23.10.2024 відповідач подав до суду клопотання про надання подружжю строку для примирення тривалістю шість місяців, яке суд залишає без задоволення з огляду на те, що надання такого строку є правом суду, а також враховуючи позицію позивачки, яка зазначила заперечувала щодо надання строку на примирення. 30.10.2024 позивач подала до суду відповідь на відзив, в якому заперечувала щодо надання строку на примирення та просила розірвати шлюб між ними. 31.10.2024 відповідач подав заперечення на відповідь на відзив, в якому позов не визнав. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. 14.04.2007 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, актовий запис №458, прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] . В шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] . Згідно з ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. В силу ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 114 СК України передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Аналізуючи доводи позивача, наведені в обґрунтування позовних вимог, та обставини, встановлені судом у сукупності з наданими доказами, суд вважає, що сім`я фактично розпалася, примирення між сторонами не можливе і позивач цього не бажає. Також встановлено, що сторони разом не проживають та ніяких стосунків, притаманних подружжю, не підтримують, спільне господарство не ведеться. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, враховуючи наявність неповнолітньої дитини, небажання позивача перебувати в шлюбі з відповідачем, суд вважає, що за таких обставин збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, оскільки шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн., у зв`язку з їх документальним підтвердженням.

Outcome: approved