Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-21 00:00:00

03.12.2024 до Корабельного районного суду м. Миколаєва за підсудністю з Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла вказана вище справа. [PERSON] та [PERSON] звернулись із заявою в порядку окремого провадження про розірвання шлюбу подружжя, яке має дітей. В обґрунтування заяви зазначили, що шлюб між ними зареєстровано 01.07.2020 Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.\~Одеса), про зроблено актовий запис № 179. У цьому шлюбі в подружжя народилася дитина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між ними не склалось. Фактично шлюбні відносини між ними припинені та спільне господарство не ведеться з 01.11.2024. За таких обставин вважають, що нормальні шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені. У зв`язку з чим звернулися до суду із спільною заявою про розірвання шлюбу. В судове засідання заявники не з`явились, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, просили шлюб розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, з таких підстав. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. З огляду на ч. 3 ст. 293 ЦПК України, справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, розглядаються в порядку окремого провадження. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 01.07.2020 Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.\~Одеса), про зроблено актовий запис № 179, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Під час шлюбу у заявників народилася дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . На момент подання заяви між заявниками не має спору про утримання та виховання дитини. Між подружжям досягнута згода стосовно визначення місця проживання дитини, здійснення батьківських прав та виконання обов`язків, а також права на особисте виховання дитини. Відповідний договір 05.11.2024 посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Денисовою Ольгою Олександрівною (реєстровий № 7869). На сьогодні подружні відносини між заявниками припинені та подальше їх спільне життя як подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. За такого, спільна заява відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Суд вважає, що причини, які спонукають заявників наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення. З врахуванням встановлених обставин, у суду також немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, внаслідок чого, заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved