Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-29 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог, позиція позивача 24.10.2024 року адвокат Спеціальний С.П. звернувся до суду в інтересах [PERSON] із позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - орган опіки та піклування Грицівської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позову посилається на те, що позивач з 24.09.2005 року перебував у шлюбі з відповідачем [PERSON] , який був розірваний рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 29.10.2015 року. Від спільного проживання мають 3 дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] , які на даний час проживають разом з матір`ю, та сина [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що після народження сина відповідач відмовилася забирати його з пологового будинку, посилаючись на те, що перебуває у складних життєвих обставинах. Після чого дитину було переведено до Хмельницького спеціалізованого будинку дитини «Берізка». 30.09.2014 року комісією з питань захисту прав дитини Полонської районної державної адміністрації Хмельницької області вирішено визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , разом з батьком [PERSON] , який проживає у с. Москвитянівка Шепетівського району Хмельницької області та повернути дитину на виховання батькові, так як мати [PERSON] проживає окремо і перебуває в складних життєвих обставинах, тому сина виховувати не може. З того часу неповнолітній [PERSON] проживає разом з батьком, перебуває на повному його утриманні. Відповідач [PERSON] проживає окремо, сина не провідує, участі в його житті та вихованні не приймає, не цікавиться здоров`ям та фізичним розвитком дитини, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. А тому, з метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини, просить суд позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] ; стягувати з [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні позов підтримали з підстав, викладених у ньому, просили його задовольнити в повному обсязі. Представник третьої особи органу опіки та піклування Грицівської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області Паламарчук Н.М. в судовому засіданні позов та висновок органу опіки та піклування Грицівської селищної ради підтримала, вважає що позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітнього сина [PERSON] відповідатиме інтересам останнього. Позиція відповідача Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, до канцелярії суду подала заяву, в якій просила розгляд справи провести у її відсутність, не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав відносно сина, однак в частині позовних вимог про стягнення з неї аліментів просила відмовити через скрутне матеріальне становище. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 04.11.2024 року відкрито провадження по даній справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні об 11 год 00 хв 03.12.2024 року. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 03.12.2024 року задоволено клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Спеціального С.П. про виклик свідків; закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті о 13 год 00 хв 10.01.2025 року, який у зв`язку з неявкою всіх учасників справи відкладено до 13 год 00 хв 30.01.2025 року. Виклад встановлених судом обставин, зміст спірних правовідносин та докази на їх підтвердження Між сторонами виникли правовідносини щодо виконання обов`язків по вихованню та утриманню дитини, які регулюються нормами Сімейного кодексу України (далі СК України). Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] з 24.09.2005 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 29.10.2015 року. Від спільного проживання сторони мають 3 дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними копій свідоцтв про їх народження серії [NUMBER] від 24.06.2011 року, серії [NUMBER] від 16.05.2013 року та серії [NUMBER] від 27.08.2014 року. З висновку органу опіки та піклування Полонської районної державної адміністрації Хмельницької області №62/25-10-2302/2014 від 07.10.2014 року слідує, що на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини №6 від 30.09.2014 року визначено місце проживання малолітнього [PERSON] , 2014 року народження, разом з батьком [PERSON] , 1983 року народження, який проживає у селі Москвитянівка та вирішено повернути дитину [PERSON] з Хмельницького спеціалізованого будинку дитини «Берізка» на виховання батькові, так як мати [PERSON] проживає окремо і перебуває у складних життєвих обставинах, тому виховувати сина не може. Згідно наказу ТОВ «Еколь Логістікс» №201-К від 23.10.2014 року [PERSON] - начальнику бригади складу Амтел надано відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку з 24.10.2014 року по [INFO] . У період часу з 01.11.2014 року по 31.08.2017 рік [PERSON] перебував на обліку як отримувач допомоги при народженні дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується повідомленням №1263/12-04 від 11.09.2024 року управління соціального захисту населення Шепетівської районної державної адміністрації Хмельницької області. З витягу з реєстру територіальної громади №2024/010674412 від 05.09.2024 року та довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №71 від 05.09.2024 року слідує, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає по [ADDRESS] . До складу його сім`ї входять: батько [PERSON] , [INFO] , мати [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Відповідно до повідомлення №02-24/2101 від 31.10.2024 року Грицівської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає по [ADDRESS] . Доньки [PERSON] та [PERSON] проживають разом з матір`ю [PERSON] . Відповідно до довідки №206 від 06.09.2024 року малолітній [PERSON] , [INFO] , навчається у 5-А класі Опорного закладу освіти «Грицівський ліцей» Грицівської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області. З характеристики №241/01-16 від 12.09.2024 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зарекомендував себе як старанний, дисциплінований учень. Оволодіває навчальним матеріалом на достатньому рівні. Школу відвідує регулярно. Навчається в міру своїх сил, з цікавістю опановує всі шкільні предмети. На уроках завжди уважний, але рідко висловлює власні ідеї. За характером [PERSON] дуже спокійний. У спілкуванні з дітьми та дорослими доброзичливий, ввічливий, поважає старших, підтримує дружні стосунки з багатьма однокласниками. До виконання класних доручень завжди ставиться сумлінно. Степана виховує тато, який постійно цікавиться навчанням та приділяє належну увагу вихованню сина, приїжджає до школи. Коли тато на роботі, хлопчика забирає бабуся і дідусь. Протягом чотирьох років навчання [PERSON] у початковій школі батько, бабуся та дідусь постійно підтримували зв`язок з класним керівником. Мама за всі роки жодного разу не цікавилась дитиною, в школу не приїжджала. Зі слів дитини, мама ніколи до нього не телефонувала та не приїжджала, взагалі відсутня в його житті. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 10.09.2024 року службою у справах дітей Грицівської селищної ради було відвідане місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , який проживає по [ADDRESS] . В ході обстеження встановлено, що житло, у якому проживає дитина, це приватний будинок, що складається з 3 кімнат, кухні, веранди, коридору. В будинку пічне опалення, яке перебуває у задовільному стані, сім`я забезпечена твердим паливом. Для виховання та розвитку [PERSON] створено усі умови, хлопець має окреме спальне місце, письмовий стіл, шафу для одягу, комп`ютер, шкільне приладдя, одяг та взуття, яке відповідає сезону. Умови проживання сім`ї задовільні. На час обстеження в будинку було чисто, прибрано, затишно. Для дитини є необхідні умови для проживання. Сім`я веде домашнє господарство, забезпечені продуктами харчування в достатній кількості. Батько виховує та утримує дитину з народження, виконує батьківські обов`язки належним чином. З довідки про проведення бесіди з дитиною від 11.09.2024 року слідує, що працівниками служби у справах дітей Грицівської селищної ради [PERSON] в присутності батька [PERSON] , соціального педагога [PERSON] проведено бесіду з дитиною [PERSON] , [INFO] . Під час бесіди [PERSON] розповів, що проживає з татом, бабусею та дідусем, з матір`ю та сестрами не спілкується, назвав біологічну матір «чужою тіткою», вказав що не знає цю жінку. Дитина вважає своєю сім`єю тата, бабусю та дідуся. Згідно висновку оцінки потреб сім`ї від 10.09.2024 року, у період з 06.09.2024 року по 10.09.2024 року працівниками комунальної установи «Центр надання соціальних послуг» Грицівської селищної ради здійснено оцінку потреб сім`ї заявника [PERSON] , за результатами якої встановлено, що ознаки складних життєвих обставин відсутні. Павло [PERSON] самостійно виховує і забезпечує усім необхідним сина, його підтримують, допомагають дідусь і бабуся хлопчика. Мати хлопчика участі у вихованні не бере і не цікавиться його життям. Відповідно до інформації Шепетівського Центру ПМСД КП «КНП Шепетівський Центр первинної медико-санітарної допомоги» №20/1776 від 04.10.2024 року дитина [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку у сімейного лікаря [PERSON] , з якою укладена декларація. Згідно записів в історії розвитку дитини, хлопчик проходить періодичні профілактичні огляди у супроводі батька або бабусі. Дитина щеплена згідно віку. Рекомендації лікаря виконуються. Участі у вихованні та догляді за дитиною мама [PERSON] не приймає. Захворювань, які можуть бути викликані несприятливими соціально-побутовими умовами в сім`ї не виявлено. Умови проживання задовільні. Дитина доглянута. З довідки №96-ВК від 09.09.2024 року слідує, що [PERSON] працює у ПТК ТОВ «Агромат» на посаді водія навантажувача за основним місцем роботи з 10.10.2019 року (наказ №483-к від 09.10.2019 року) по теперішній час. За час роботи зарекомендував себе як знаючий свою справу працівник. Вчасно виконує завдання поставлені йому керівником, бо добре знає асортимент товару на складі. Дисциплінований, працелюбний, відповідальний. [PERSON] користується повагою. До дисциплінарної відповідальності з боку підприємства не притягувався, що підтверджується характеристикою з ПТК ТОВ «Агромат» № 97-ВК від 09.09.2024 року. Згідно характеристики, виданої старостою старостинського округу у складі сіл Мала Шкарівка та Москвитянівка Грицівської селищної ради №72 від 05.06.2024 року [PERSON] , [INFO] , проживає в [ADDRESS] . Працює в ТОВ «Агромат». Має середню освіту. Приймає активну участь в громадських зборах, необхідних роботах на території села. Зарекомендував себе працьовитим, товариським, ввічливим і добросовісним. В конфліктних ситуаціях з сусідами та серед населення не помічений, навпаки дружелюбний і по можливості надає їм допомогу. Виховує сина [PERSON] , 2014 року народження, який навчається у Грицівському ліцеї. [PERSON] забезпечує належне виховання свого сина, утримує його з народження, мати у вихованні та розвитку сина участі не приймає. В догляді за дитиною допомагають батьки [PERSON] . Умови проживання сім`ї задовільні. З витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» ФОВА-002111919 вбачається, що [PERSON] на території України станом на 05.09.2024 року є особою, стосовно якої відомості про притягнення до кримінальної відповідальності відсутні, відомості про наявність незнятої чи непогашеної судимості відсутні, відомості про розшук відсутні. Із висновку органу опіки та піклування Грицівської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області №143/2024 від 11.10.2024 року, затвердженого рішенням виконавчого комітету Грицівської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області №143/2024 від 11.10.2024 року слідує, що орган опіки та піклування Грицівської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини Грицівської селищної ради, думку та інтереси дитини, вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Окрім цього, з даного висновку вбачається, що 13.09.2024 року відбулося засідання комісії з питань захисту прав дитини Грицівської селищної ради (протокол комісії №14). Заявник [PERSON] на засідання комісії з`явився та розповів, що проживав однією сім`єю з [PERSON] , під час шлюбу у них народилося троє дітей: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Після народження сина, колишня дружина відмовилась забирати хлопчика з пологового будинку, після чого він був поміщений до дитячого будинку. Коли дитині було півтора місяця, орган опіки та піклування Полонської РДА визначив місце проживання [PERSON] з батьком та надав дозвіл заявнику забрати сина додому. З того часу хлопчик проживає з батьком та повністю перебуває на його утриманні. Вказав, що був оформлений в декретну відпустку по догляду за сином. Розповів, що протягом десяти років робив спроби налагодження контакту сина з матір`ю, але жінка не проявляє до нього материнських почуттів, любові, бажання піклуватися про нього, після чого такі спроби припинились, оскільки дитина вже почала усвідомлювати, що мати байдужа до нього і це наносило шкоду його здоров`ю. Матір дитини [PERSON] на засідання комісії не з`явилась, особисто повідомлена про час та місце її проведення. Членами комісії було вирішено перенести дане питання на чергове засідання комісії з питань захисту прав дитини Грицівської селищної ради у зв`язку з неявкою [PERSON] та з метою всебічного, повного, об`єктивного дослідження обставин справи, повідомити [PERSON] та [PERSON] про час та місце проведення чергового засідання комісії належним чином, попередити [PERSON] та [PERSON] , що у разі їх неявки на засідання та неповідомлення про поважні причини відсутності, рішення буде прийняте без їх участі. Питання про доцільність (не доцільність) позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] , розглядалося 11.10.2024 року на черговому засіданні комісії з питань захисту прав дитини Грицівської селищної ради (протокол засідання №15). Заявник [PERSON] та [PERSON] повідомлені про час та місце проведення комісії належним чином. [PERSON] на засідання комісії не з`явилась, про поважні причини відсутності не повідомила. Факт ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини також підтвердила допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , яка надала показання про те, що є сусідкою позивача, проживає разом із ним на одній вулиці, а тому добре знає родину [PERSON] . Ствердила, що була на родинах, а тому знає, що [PERSON] не забрала свого сина [PERSON] з пологового будинку, його забрав батько. З дитинства [PERSON] опікується лише позивач та його батьки, які живуть разом із ним, вони допомагають з господарством та вихованням внука. Жодного разу не бачила, щоб [PERSON] навідувалася до свого сина за місцем його проживання. Мати ніякої участі у вихованні [PERSON] не приймає, про що їй особисто повідомляв останній. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надала показання про те, що вона є старостою села, родина позивача проживає неподалік місця її роботи, а тому вона добре її знає. У зв`язку з виконанням посадових обов`язків їй відомо, що вихованням сина займається тільки батько [PERSON] , мати [PERSON] разом з дитиною не проживає, не провідує, участі у її вихованні та утриманні не бере. Вона проживає в одному населенлму пункті із відповідачем, а тому особисто із нею спілкувалась, знає що вона не проти позбавлення її батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] . Застосовані норми права Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити (абзац четвертий частини першої статті 1 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною сьомою статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно з ч. 2, 3, 5 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (частина перша статті 155 СК України). Згідно зі п.п. 1,2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають, зокрема, один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п.п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування; медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 травня 2018 року у справі № 553/2563/15-ц (провадження № 61-12305св18) зроблено висновок по застосуванню пункту 2 частини першої статті 164 СК України і вказано, що «ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками». У постанові Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі № 753/2025/19 зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Згідно з ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав, суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. За змістом ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток і утримувати дитину до досягнення нею повноліття на рівні, який дозволяє забезпечити її повноцінне життя. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Мотиви та висновки суду Заслухавши пояснення позивача та його представника, представника третьої особи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку позов задовольнити з огляду на таке. В рішенні ЄСПЛ від 10 вересня 2019 року у справі «Странд Лоббен та інші проти Норвегії» (Strand Lobben and Others v. Norway, заява № 37283/13) зазначено, що коли інтереси дитини суперечать інтересам батьків, органи влади повинні встановлювати справедливий баланс цих інтересів, при цьому особливе значення надається найкращим інтересам дитини. Як правило, найкращі інтереси дитини вимагають, з одного боку, щоб зв`язки дитини з її сім`єю підтримувалися, за винятком випадків, коли сім`я виявилася особливо непридатною для життя та розвитку дитини, оскільки порушення сімейних зв`язків означає від`єднання дитини від її коріння. З цього слідує, що сімейні зв`язки можуть бути розірвані лише за вкрай виняткових обставин і що має бути зроблено все для збереження особистих відносин та «відновлення» сім`ї. Згідно з пунктом 1 статті 3 Конвенції дитина наділяється правом на те, щоб її найкращі інтереси оцінювалися і бралися до уваги в якості першочергового міркування при прийнятті в її відношенні будь-яких дій або рішень як в державній, так і в приватній сфері. Більш того, в ньому втілений один з фундаментальних принципів Конвенції. Суд виходить з того, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] , записана такою в свідоцтві про його народження, не забрала дитину з пологового будинку, разом з дитиною не проживає, не утримує. Відповідач [PERSON] свідомо, без поважних причин, свої батьківські обов`язки повністю поклала на батька дитини - [PERSON] , який одноособово, без будь-якої матеріальної підтримки з її сторони, тривалий час ним опікується. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Полонської районної державної адміністрації Хмельницької області №62/25-10-2302/2014 від 07.10.2014 року визначено місце проживання малолітнього [PERSON] , 2014 року народження, разом з батьком [PERSON] та вирішено повернути [PERSON] з Хмельницького спеціалізованого будинку дитини «Берізка» на виховання батькові. Відповідач своєї поведінки і ставлення до виховання малолітнього [PERSON] , [INFO] , не змінила, і надалі продовжує ухилятися від виконання своїх батьківських обов`язків. З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що відповідач протягом тривалого часу без поважних причин ухиляється від виконання батьківських обов`язків, свідомо ними нехтує, що є правовою підставою для позбавлення її батьківських прав. Окрім цього, орган опіки та піклування виконавчого комітету Грицівської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області вважає доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] , вказаний висновок суд вважає обгрунтованим. Позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09, рішення ЄСПЛ від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13). Також ЄСПЛ наголошував на тому, що позбавлення особи її/його батьківських прав є особливо кардинальним заходом, який позбавляє батька/матір сімейного життя з дитиною, та не відповідає меті їх возз`єднання, зазначивши при цьому, що наявність сімейних зв`язків між подружжям та дитиною, про які вони дійсно піклуються, мають бути захищені відповідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення ЄСПЛ від 30 червня 2020 року у справі «Ілля Ляпін проти росії», заява № 70879/11). Рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання. Попри це в першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Наведене узгоджується з висновками щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, сформульованими Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц та Верховним Судом у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 180/1954/19, від 13 листопада 2020 року у справі № 760/6835/18, від 09 листопада 2020 року у справі № 753/9433/17, від 02 листопада 2020 року у справі № 552/2947/19, від 13 березня 2019 року в справі № 631/2406/15-ц та у постанові від 24 квітня 2019 року у справі № 300/908/17. Судова практика у цій категорії справ є сталою і підстави для відступлення від вказаних висновків відсутні, відмінність стосується лише фактичних обставин конкретної справи й доказування. У постанові Верховного Суду від 23 жовтня 2024 року у справі №361/2014/22 зазначено: «Верховний Суд в оцінці обставин справи керується тим, що суд на перше місце ставить якнайкращі інтереси дитини, оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, що потрібні для ухвалення рішення. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є винятковим заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування потрібно вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей». Згідно із ч.ч.1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Під час розгляду справи у суді відповідач не надала жодних доказів, які б свідчили про її дійсне бажання змінитися та приймати участь у вихованні, утриманні сина. Крім цього, суд також враховує, що в період перебування справи на розгляді в суді відповідач також не вчиняла жодних дій, які б свідчили про наявність у неї інтересу до спілкування з сином, проведення з ним часу та налагодження доброзичливих стосунків, що також свідчить про ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини. Будучи належним чином повідомленою про судові засідання, [PERSON] до суду не з`явилася, подала заяву про визнання позову в частині позбавлення її батьківських прав. Встановлено, що відповідач [PERSON] нехтує потребами свого сина, порушує права дитини на належне батьківське виховання та не виконує свої батьківські обов`язки. Зі змісту положень принципу 6 Декларації прав дитини, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння, вона повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Врахуваючи конкретні обставини справи, вік та «якнайкращі інтереси» дитини, а також те, що відповідач не підтримує стосунків з сином від народження, не цікавиться його життям, свідомо самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків, суд дійшов висновку про застосування до відповідача крайнього заходу впливу у вигляді позбавлення її батьківських прав, оскільки вона умисно ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Матеріали справи не містять доказів того, що їй перешкоджали у спілкуванні з дитиною та про складні життєві обставини. Обставини справи свідчать про категоричне небажання відповідача займатися вихованням дитини, а саме відсутність будь-яких дій, які б свідчили про її намір вчинити дії, спрямовані на виховання дитини. Крім того, відповідач ухиляється і від обов`язку матеріально забезпечувати малолітню дитину, що є грубим порушенням норм закону, оскільки обов`язок по утриманню дитини покладається законом на батьків рівною мірою. Так, в силу вимог ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи вищевикладене, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, те, що [PERSON] є особою працездатного віку, доказів протилежного суду не надала, суд вважає за необхідне стягувати з неї аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову до суду - 24.10.2024 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов адвоката Спеціального С.П. в інтересах [PERSON] про позбавлення батьківських прав задоволено, суд вваажє за необхідне сплачений останнім судовий збір в розмірі 1211,20 грн згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №0.0.3966143753.1 від 24.10.2024 року стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] . В той же час, оскільки позивач [PERSON] відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору за подачу до суду позову про стягнення аліментів, суд вважає необхідним згідно вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір у зв`язку із задоволенням і вказаної позовної вимоги стягнути з відповідача [PERSON] в дохід держави у розмірі 1211,20 грн. На підставі ст.ст. 150, 164, 166, 180-183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved