Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-26 00:00:00

Підстави заявлених позовних вимог. [PERSON] , від імені та в інтересах якого діє адвокат Ільїчов Сергій Дмитрович звернулась з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС»», треті особи: приватний нотаріус Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо Вадим Вікторович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на наступні обставини. Так 19 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною вчинений виконавчий напис (реєстровий №24096), на підставі якого приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Подолянко І.А. 16.09.2021 було відкрито виконавче провадження (ВП № [NUMBER]) про стягнення з «боржника», яким є позивач [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості в розмірі 14915,00 грн. 07.04.2023 виконавче провадження [NUMBER] прийнято до виконання приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо В.В.. Позивачка стверджує, що будь-яких кредитних, фінансових відносин між Позивачем та відповідачем не існує взагалі, про існування та розмір заборгованості Відповідач її не інформував, будь-яких документів на згоду про розмір заборгованості Позивач не підписувала. Шляхом безпосереднього доступу до Автоматизованої системи виконавчих проваджень за ідентифікатором доступу Позивач була ознайомлена з матеріалами виконавчого провадження, зокрема з постановою про відкриття виконавчого провадження, постановою про арешт коштів боржника, постановою про передачу виконавчого провадження, постановою про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, постановою про стягнення з боржника основної винагороди, постановою про визначення додаткових витрат по виконавчому провадженню. Виконавчий напис нотаріуса до системи АСВП завантажений не був, тому ознайомитись з ним не виявилось можливим. Позивач повністю не згодна з підставами вчинення виконавчого напису та вважає його таким, що не підлягає виконанню, з огляду на наступне. Згідно із ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 із змінами та доповненнями (надалі - Порядок). Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. При цьому, ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» - п.2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Виконавчий напис вчинений нотаріусом 07 травня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Жодних кредитних договорів про отримання кредитних коштів між Позивачем та будь-якою банківською установою з нотаріальним посвідченням такого договору, не укладалось, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною при вчиненні виконавчого напису №24096 від 19.05.2021 на кредитному договорі не було з`ясовано, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису, яким чином нараховувались відсотки за користування кредитними коштами, та чи не минуло більше трьох років з дня виникнення права вимоги. На підставі викладеного, позивачка просить: Визнати виконавчий напис, вчинений 19.05.2021 року приватним нотаріусом Київського - Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Оленою Василівною та зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за №24096 про стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості в розмірі 14915,00 грн., таким, що не підлягає виконанню. Пояснення сторін в судовому засіданні. Представник позивача - адвокат Ільїчов С.Д. в судове засідання подав клопотання про розгляд справи без його участі та просив задовольнити позовні вимоги. Представники відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» в судове засідання не з`явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Відповідно до поданого пояснення позовні вимоги не визнали, посилаючись на те, що до них перейшло право вимог відповідно до укладеного договору факторингу. Окрім того, підтверджують наявність укладеного кредитного договору, а також посилається, що позивачка повинна була самостійно заходити до свого власного кабінету та контролювати дії, пов`язані з договором, у тому числі отримання інформаційних повідомлень. Приватний нотаріус Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась за місцем здійснення нотаріальної діяльності, однак судова кореспонденція повернулась з відміткою, що адресат не проживає. Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо Вадим Вікторович в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, згідно поданого клопотання просив справу розглянути у його відсутність. На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін та ухвалити рішення на підставі наявних доказів. Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні правовідносини. Судом встановлено, що 19 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною вчинений виконавчий напис (реєстровий №24096), на підставі якого приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Подолянко І.А. 16.09.2021 було відкрито виконавче провадження (ВП № [NUMBER]) про стягнення з «боржника», яким є позивач [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості в розмірі 14915,00 грн. 07.04.2023 виконавче провадження [NUMBER] прийнято до виконання приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо В.В.. Ухвалою суду від 02.12.2014р. судом було витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» повідомлення позивача про заміну кредитора та докази відправлення повідомлення; копію вимоги щодо усунення порушень за кредитним договором шляхом погашення боржником кредитної заборгованості з підтвердженням вручення чи не вручення боржникові з певних причин відповідного повідомлення; документи на підтвердження існування між сторонами кредитних правовідносин за договором, з зазначенням дати виникнення права вимоги за даним правочином; первинні бухгалтерські документи (платіжні доручення, квитанції, виписки з рахунку боржника з зазначенням обов`язкових реквізитів документа у відповідності до п.п. 61, 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 № 75), розрахунок заборгованості позивача перед відповідачем за кредитним договором. На виконання ухвали суду Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» були надані наступні документи. 1. Виписка з особового рахунку [PERSON] за кредитним договором №229509001 від 11.07.2020р., з якої убачається, що станом 07.05.2021р. заборгованість за договором складає 13715 грн.; 2. копія договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020р., відповідно до якого ТОВ «Таліон Плюс» (код 39700642) передало Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (код 42254696) право вимоги, згідно додатку №1 від 05.08.2020р. за договором №229509001 від 11.07.2020р., та виписка з реєстру. 3. Договір №229509001 від 11.07.2020р., який був укладений між [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (код 38569246), відповідно до якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 5000 гривень. Будь-яких інших документів Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» до суду не надано. Суд, проаналізувавши надані докази, приходить до висновку, що вищевказаний виконавчий напис було видано з порушенням законодавства зважаючи на наступне. Приписами ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Виконавчим написом є розпорядження нотаріуса про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачі чи повернення майна кредитору, здійснене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Із врахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Постановою Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 23.01.2018 у справі № 310/9293/15ц визначено, що вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями». Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23; резолютивну частину ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 24 листопада 2017 року № 92. Постановою Великої Палати Верховного Суду № 11-174ас18 від 20.06.2018 року у задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року відмовлено. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 закону «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Згідно із правовою позицією, викладено Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/2008414 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Крім того, у Постанові від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 Велика Палата Верховного Суду зазначає, що порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису вже є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Поруч з цим позивач звертаючись до суду із позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню вказує на те, що пред`явлена відповідачем сума заборгованості є спірною, зокрема заперечує факт укладення договору, суму нарахованих процентів за користування кредитом, а приватним нотаріусом на момент вчинення ним виконавчого напису належним чином не перевірено та не встановлено дотримання всіх необхідних умов безспірності заборгованості. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутність будь-яких суперечностей у поданих нотаріусу документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: - перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню (правові висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 201/4198/17, від 27 серпня 2020 року у справі № 554/6777/17, від 19.03.2021р. у справі № 750/3781/20). У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджує безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Так, для вчинення напису обов`язковою умовою є надіслання вимоги про усунення порушень кредитних зобов`язань і наявність відмітки поштового зв`язку про її відправлення. Даний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 25 липня 2018 року у справі № 127/15911/17. Необхідно відзначити, що матеріали справи не містять жодних відомостей щодо повідомлення позивача у справі як боржника про наявну заборгованість за кредитним договором, зокрема шляхом скерування йому відповідачем вимоги про усунення порушень взятих на себе кредитних зобов`язань та доказів того, що на момент вчинення виконавчого напису, що позивач не менш ніж за тридцять днів до вчинення оспорюваного виконавчого напису був ознайомлений із розміром заборгованості за кредитним договором та відповідно не був позбавлений можливості добровільно у досудовому порядку усунути допущені порушення чи пред`явити заперечення щодо розміру заборгованості відповідачу як новому кредитору, оскільки тільки у випадку якщо жодна із вищеперелічених дій не виконана боржником, заборгованість вважається безспірною. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16 дійшла висновку про те, що для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі та чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц погодилася з висновками апеляційного суду про законність вчинення нотаріусом виконавчих написів, оскільки позивач у встановленому законом порядку не спростував належними і допустимими доказами того, що сума заборгованості за кредитним договором на дату вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису була іншою, ніж та, яка запропонована в ньому до стягнення; не надав доказів часткового чи повного погашення заборгованості. Верховний Суд у справі № 569/8884/17, скасовуючи рішення апеляційного суду та направляючи справу на новий розгляд виходив з того, що суд взагалі не надав жодної оцінки документам на підтвердження безспірності заборгованості, не перевірив факт надання стягувачем нотаріусу всіх необхідних документів, що підтверджують безспірність заборгованості, не перевірив дотримання нотаріусом при вчиненні виконавчого напису всіх вищезазначених вимог закону. Оскільки безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, то і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус здійснює виконавчий напис, мають бути однозначними, беззаперечними та підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі, тому за вказаних обставин, відсутні підстави вважати, що заборгованість була безспірною. Крім цього, із матеріалів справи не надається за можливе встановити, що при вчиненні напису нотаріус отримував від позивача первинні бухгалтерські документи (та які саме) щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед відповідачем є безспірними. Суд витребував від приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни, [ADDRESS] , [INFO] , [NUMBER] , належним чином засвідчену копію оскаржуваного виконавчого напису з заявою стягувача про вчинення виконавчого напису з додатками, що мають містити, зокрема, оригінал нотаріально посвідченого кредитного договору; та засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, однак ухвала не була виконана. Відповідач ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» також не надала до суду належних та допустимих доказів, які підтверджують наявність заборгованості, відомостей про направлення вимоги на ім`я позивача. Окрім того, з даних документів взагалі є незрозумілим перехід прав за договором, №229509001 від 11.07.2020р., який був укладений між [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (код 38569246), відповідно до якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 5000 гривень від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (код 38569246) до ТОВ «Таліон Плюс» (код 39700642) передало Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (код 42254696. В той же час, суд вважає, що позивачка не надала до суду достатніх та належних доказів того, що вона взагалі не укладала кредитний договір. Так згідно даних договору №229509001 від 11.07.2020р., який був укладений та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (код 38569246) кредит надавався [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). Судом встановлено, що [PERSON] 18.01.2024р. одружилась з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] ». Суд також враховує той факт, що договір 229509001 від 11.07.2020р., який був укладений між [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (код 38569246), відповідно до якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 5000 гривень не був визнаний недійсним в судовому порядку. В той же час, судом встановлено, що нотаріусу не лише не було надано всіх документів необхідних для вчинення ним виконавчого напису, але і сума заборгованості позивача перед відповідачем станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису, не була безспірною, і доказів протилежного суду надано не було. На підставі викладеного, необхідно задовольнити позовні вимоги та визнати виконавчий напис, вчинений 19.05.2021 року приватним нотаріусом Київського - Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Оленою Василівною та зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за №24096 про стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості в розмірі 14915,00 грн., таким, що не підлягає виконанню. Окрім того, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 968 гривень 96 копійок.

Outcome: approved