Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-28 00:00:00

У листопаді 2024 року заявник звернувся до суду із вищезазначеною заявою, у якій просив: встановити факт неправильності запису в актовому записі про народження [PERSON] №11 від 02 квітня 1960 року, складеному Скориківською сільською радою Підволочинського району Тернопільської області у частині запису дати народження [INFO] ; внести зміни в актовий запис про народження [PERSON] №11 від 02 квітня 1960 року, складений Скориківською сільською радою Підволочинського району Тернопільської області, виправивши дату народження з [INFO] на [INFO] . В обгрунтування заявлених вимог зазначає, що заявником у зв`язку із втратою оригіналу свідоцтва про народження отримано його повторно та виявлено, що неправильно вказана дата народження. Причиною неправильного зазначення дати стало те, що у актовому записі про народження [PERSON] (наразі [PERSON] ) №11 від 02 квітня 1960 року Скориківською сільською радою Підволочинського району Тернопільської області, помилково зазначено дату народження дитини [INFO] . У зв`язку із викладеним, необхідно встановити зазначені факти. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 09 грудня 2024 року відкрито окреме провадження у справі. У судовому засіданні представник заявника просив заяву задовольнити та встановити зазначені факти. Заінтересована особа у судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом (ч.3 ст.294 ЦПК України). За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з приписами ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Частиною 1 ст.80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Частиною 2 ст.315 ЦПК України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Судом встановлено, відповідно до копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , [PERSON] народилась [INFO] . Відповідно до копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 06 липня 2018 року №00020499652, [PERSON] , [INFO] , 22 липня 1981 року зареєструвала шлюб із [PERSON] Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1260. 19.08.1986 шлюб розірвано, актовий запис №763. Згідно з копією свідоцтва про укладення шлюбу від 12 червня 1987 року серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 12 червня 1987 року, актовий запис №2357, прізвище після укладення шлюбу: [PERSON] . Відповідно до копії пенсійного посвідчення № [NUMBER] , [PERSON] народилась [INFO] , вид пенсії: за віком. Згідно з копією посвідчення водія, зазначено дату народження [PERSON] [INFO] . Відповідно до копії висновку №170 про внесення змін до актового запису Солом`янського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 07 червня 2023 року, відмовлено у внесені змін до актового запису про народження [PERSON] №11 від 02 квітня 1960 року, складеному Скориківською сільською радою Підволочинського району Тернопільської області, оскільки неможливо встановити, що у вказаному актовому записі була допущена помилка. Відповідно до п.2 постанови Пленуму ВСУ від 07 липня 1995 року №12 «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення неправильності записів при реєстрації в державних органах актів народження, смерті, одруження, розірвання шлюбу, встановлення батьківства, зміна прізвища, імені та по батькові громадянина в тому разі, коли органами реєстрації актів громадянського стану відмовлено заявникові у внесенні змін до записів у актах громадянського стану або коли з цього приводу є спір між заінтересованими особами (між заявником і особами, інтереси яких може зачепити зміна запису, оскільки в них, у зв`язку з цим, виникнуть певні обов`язки). За змістом п.2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду, в тому числі про установлення неправильності в актовому записі цивільного стану, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Таким чином, неправильність в актовому записі цивільного стану може бути встановлено рішенням суду. Враховуючи, що задоволення заяви має юридичне значення для заявника, то даний юридичний факт має бути встановлений в судовому порядку. Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац десятий п.9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп\\2003). Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до п.27 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved