Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-29 00:00:00

СТИСЛИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ В обґрунтування позовних вимог Позивач вказує, що 19.10.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] в електронній формі, за допомогою веб-сайту (https://moneyveo.uа), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем було укладено кредитний договір № 733289396, відповідно до якого відповідачу надано кредит в сумі 16000,00 гривень строком на 30 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом, визначених в договорі в розмірі 1,98 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, з річною відсотковою ставкою 722,70%. Позичальник свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, в свою чергу Відповідачем не виконано належним чином договірні зобов`язання, у зв`язку з чим, виникла заборгованість за Договором у розмірі 67934,20 гривень, що складається із заборгованості за тілом кредиту 16000,00 гривень, заборгованість за відсотками за користування кредитом 51934,20 гривень. За низкою договорів факторингу Позивач набув права вимоги до Відповідача за Договором. За наведених обставин Позивач просить стягнути з Відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором №733289396 від 19.10.2021 року в розмірі 67934,20 грн, яка складається з 16000,00 грн заборгованість по кредиту; 51934,20 грн заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом і судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір в розмірі 2422,40 грн., та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000 грн. Додатково, в позовній заяві Позивач висловив відсутність заперечень щодо ухвалення заочного рішення . ПРАВОВА ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА Відповідач в судові засідання двічі не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзиву на позовну заяву не подав. Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи (частина 1 статті 280 ЦПК України). За викладеного, судом здійснюється заочний розгляд справи. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО РЕГУЛЮЄ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ Зобов`язання у цивільному праві, договір Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (стаття 509 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України)). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (частина 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України)). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України). Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 Цивільного кодексу України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина 1 статті 526 ЦК України). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (частина 1 статті 625 ЦК України). Кредитний договір За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1054 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина 1 статті 1055 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 «Позика» глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 «Кредит» глави 71 ЦК України і не випливає із суті кредитного договору (частина 2 статті 1054 ЦК України). Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 1049 ЦК України). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (частина 1 статті 1048 ЦК України). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (абзац 2 частини 1 статті 1046 ЦК України). Електронний договір Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (пункт 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», далі - Закон). Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства (частина 7 статті 11 Закону). Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України). Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону). ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ З урахуванням положень вищевикладеного законодавства та представлених суду доказів, судом встановлено наступне. 19.10.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (далі за текстом - Кредитодавець) та Відповідачем, за допомогою інформаційно-комунікаційних систем та з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, було електронний договір кредитної лінії №733289396, який вважається укладеним у письмовій формі (далі за текстом - Договір). За умовами договору Кредитодавець зобов`язався надати Відповідачу кредит на суму 16000,00 грн, а Відповідач зобов`язався провернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов Договору (пункт 1.1. Договору). Строк кредитування становить 30 днів від дати отримання кредиту Відповідачем (пункт 1.7. Договору), Відповідач зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти за користуванням кредитом на період строку, визначеного у пункті 1.7. Договору за ставкою 1,98% за кожен день користування кредитом. На виконання умов Договору, 19.10.2021 Кредитодавець перерахував Відповідача суму кредиту, що підтверджується матеріалами справи - копією платіжного доручення від 19.10.2021 та інформацією АТ "Таскомбанк" про здійснення грошового переказу (а.с. 37-39). З представленого суду Позивачем розрахунку заборгованості за Договором, заборгованість Відповідача складає 67934,20 грн, з яких: 16000,00 сума кредиту, 51934,20 відсотки за користування кредитом. Доказів належного виконання Відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором - матеріали справи не містять. На підстави низки договорів факторингу (№ 28/1118-01 від 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «талон Плюс» та додаткових умов до такого договору, № 05/0820-0 від 05.08.2020 між ТОВ «талон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «он лайн фінанси», №3009/4 від 30.09.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «он лайн фінанси» та ТОВ "юні капітал") Позивач набув статусу нового кредитора та отримав право вимоги до Відповідача за Договором. МОТИВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ Позовні вимоги в частині стягнення суми кредиту Оскільки Кредитор свої зобов`язання за Договором в частині надання кредиту у розмірі 16000,00 виконав у повному обсязі, що підтверджується доказами у справі, а Доказів належного виконання Відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором -щодо повернення кредиту матеріали справи не містять - позовні вимоги Позивача про стягнення з Відповідача суми кредиту у розмірі 16000,00 підлягають задоволенню. Позовні вимоги в частині стягнення відсотків за користування кредитом Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, від 31.10.2018 у справі №161/12771/15, від 04.02.2020 у справі №912/1120/16 - право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Умовами Договору встановлено строк кредитування у 30 днів з 19.10.2021 по 18.11.2021, однак Позивач просить стягнути з Відповідача проценти за користування кредитом за період строку кредитування, так і після закінчення такого строку, що суперечить вищевикладеним правовим позиціям Великої Палати Верховного Суду. За умовами Договору строк кредитування становить 30 днів від дати отримання кредиту Відповідачем (пункт 1.7. Договору), Відповідач зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти за користуванням кредитом на період строку, визначеного у пункті 1.7. Договору за ставкою 1,98% за кожен день користування кредитом. Таким чином, з урахуванням умов Договору суми кредиту (16000,00 грн.), строку кредиту (30 днів), відсотків за користування кредитом (1,98%), з Відповідача, у зв`язку з невиконанням останнім умов Договору щодо сплати відсотків за користування кредитом, підлягають стягненню 9504,00 грн (16000,00 х 1,98% х 30 = 9504,00). При цьому, суд звертає увагу на те, що умовами Договору (пункти 1.8., 1.9.) передбачають можливість та процедуру продовження Відповідачем строку кредитування та пов`язану зі зміною такого строку зміну розміру відсотків за користування кредитом та строку їх нарахування, однак Позивачем не представлено суду доказів того, що Відповідачем здійснюваось продовження строку кредитування у порядку, передбаченому пунктом 1.8. Договору. За наведених обставин, позовні вимоги в частині стягнення з Відповідача відсотків за користування кредитом підлягають частковому задоволенню на суму у розмірі 9504,00 грн. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Склад судових витрат Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи - зокрема, витрат на професійну правничу допомогу (частина 1 та пункт 1 частини 3 статті 133 Цивільного процесуального кодексу України). При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, серед іншого, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес (пункти 1 та 2 частини 3 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України). Судовий збір Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частини 1 та 2 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України). Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (37%), у зв`язку з чим, з Відповідача на користь Позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у розмірі 896,20 грн. Професійна правнича допомога, порядок розподілу витрат Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України передбачено положеннями статті 15 Цивільного процесуального кодексу України. Право на професійну правничу допомогу полягає у гарантованій державою можливості будь-якої особи незалежно від характеру її правовідносин з державними органами, органами місцевого самоврядування, об`єднаннями громадян, юридичними та фізичними особами вільно, без неправомірних обмежень отримувати допомогу з юридичних питань в обсязі і формах, як вона того потребує. Правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо (рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 року № 23-рп/2009). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України). У разі недотримання вимог частини 4 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5 та 6 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України). Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №7559215/15). Витрати Позивача на професійну правничу допомогу З представлених суду документів вбачається, що між Позивачем та Адвокатським бюро «ТАТАРЕНКО ТА ПАРТНЕРИ» укладено договір про надання правової допомоги №0110/24 від 01.10.2024, на виконання умов якого, Позивачу надані послуги з надання усної консультації з вивченням документів, складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду, вартістю 6000,00 грн. Відповідач наведений розмір судових витрат не оспорював, клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу не заявляв. Підстав вважати заявлений Позивачем розмір витрат на правничу допомогу неспівмірним зі складністю справи, обсягом наданих послуг, часом, витраченим на виконання відповідних робіт та ціною позову - судом не встановлено. З огляду на часткове задоволення позовних вимог (37%), витрати Позивача на професійну правничу допомогу розподіляються пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто з Відповідача на користь Позивача слід стягнути 2220,00 грн. РІШЕННЯ СУДУ

Outcome: partial