Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-20 00:00:00

25 листопада 2024 року до Великомихайлівського районного суду Одеської області надійшов позов від [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що 28 серпня 1993 року сторони одружились. за час перебування у шлюбі у них народились діти, які на день подання позову є повнолітні. Подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя. Відповідач постійно нехтував сімейними цінностями, після чого в сім`ї склалась психологічна несумісність, яка призводила до постійних сварок, що тяжким чином впливала на психічний стан позивача. Саном на 25 листопада 2024 року сторони проживають за однією адресою, але спільного господарства не ведуть. Суперечки про розподіл майна немає. Просить суд шлюб зареєстрований 28 серпня 1993 року між [PERSON] та [PERSON] . Після розірвання шлюбу залишити [PERSON] шлюбне прізвище « [PERSON] ». Позивач в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду надійшло клопотання, згідно якого позивач просить суд розглядати справу без її участі, позов підтримує, та просить суд його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов визнає, та не заперечує проти його задоволення. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому Виконкомом Цебриківської селищної ради Великомихайлівського району Одеської області 28 серпня 1993 року, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] виданим Виконкомом Цебриківської селищної ради Великомихайлівського району Одеської області, актовий запис №12. На підставі ч. 2\~ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини, і однією сім`єю не проживають. Відповідно до ч.1\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. При таких обставинах, суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка й жінки й роблять їхнє спільне життя надалі неможливим, тому що, збереження родини суперечило б інтересам сторін, адже сторони категорично налаштовані на розірвання шлюбу, на примирення не згодні, а оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді сторін, то ніхто не вправі примусити чоловіка та жінку до шлюбу. Таким чином, з огляду на вказані обставини, подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає ст. 111 Сімейного кодексу України, є недоцільним та неефективним і суперечить моральним засадам суспільства. Спір стосовно поділу майна подружжя відсутній. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Залишити [PERSON] шлюбне прізвище « [PERSON] ». Частина 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~регламентує, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. В порядкуст.141\~ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] судовий збір у розмірі 1211,20 грн. на користь [PERSON] .

Outcome: approved