Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-21 00:00:00

12 січня 2022 року на автодорозі «Виступовичі Житомир Могилів-Подільський» відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «BMW 320D» (номерний знак [NUMBER] ) під керуванням [PERSON] та автомобіля «Renault» (номерний знак [NUMBER] ), що належить ТОВ «ОТП Лізинг», під керуванням водія [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого застрахована згідно Генеральної угоди № 250598470.14 добровільного страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків від 25 грудня 2014 року у страховика ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна». Постановою судді Барського районного суду Вінницької області від 01 лютого 2022 року встановлено винуватість [PERSON] у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На умовах Договору страхування страховик, правонаступником якого є АТ «СК «ІНГО», 17 січня 2022 року було сплачено страхове відшкодування (вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля «Renault» (номерний знак [NUMBER] ) у розмірі 310578 гривень 80 копійок, з яких 129 тисяч гривень було відшкодовано страховиком, у якого була застрахована відповідальність водія [PERSON] . Оскільки в досудовому порядку врегулювати спір не має можливості, оскільки відповіді на претензію від [PERSON] не отримано, позивач 06 листопада 2024 року звернувся з відповідним позовом до Вінницького міського суду Вінницької області. У відповідності до ч. 8 ст. 187 ЦПК України суддя отримала 07 листопада 2024 року інформацію з Єдиного державного демографічного реєстру (а.с. 76) про зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] в с. Дерешова колишнього Мурованокуриловецького, а тепер - Могилів-Подільського району Вінницької області. У відповідності ч. 6 ст. 187 ЦПК України 08 листопада 2024 року отримано інформацію (зворот а.с. 79) про зареєстроване місце проживання відповідача за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді Вінницького міського суду від 11 листопада 2024 року (а.с. 80) справу було направлено за підсудністю до Мурованокуриловецького районного суду. Справа надійшла до суду 18 грудня 2024 року. Ухвалою від 19 грудня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду Мурованокуриловецьким районним судом та відкрито провадження у справі (а.с. 90). Цією ж ухвалою задоволено клопотання позивача та прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, а відповідачу встановлено строк в 15 днів з дня вручення ухвали для подання відзиву на позов чи для подання клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Поштове відправлення із ухвалою про відкриття провадження та копією позовної заяви з доданими документами відповідачу було направлено 20 грудня 2024 року на зареєстровану та фактичну адресу місця проживання та отримано ним 02 січня 2025 (а.с. 93). Відзив на позовну заяву чи клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач не подав. Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 275 ЦПК України). За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін у справі про розгляд справи. За приписами ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У зв`язку з наведеним вище, суд ухвалив розглядати справу в порядку письмового провадження, без проведення судового засідання (ч. 13 ст. 7 ЦПК України). За вказаних обставин, за приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Розглянувши справу, суд прийшов до висновку, що позовна вимога підлягає до задоволення, з врахуванням такого: Судом встановлено, що 12 січня 2022 року о 16-ій годині 30 хвилин на автомобільній дорозі М-21 (поворот на с. Попівці Жмеринського району), водій [PERSON] , керуючи автомобілем «BMW 320D», державний номерний знак [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, в результаті чого здійснив наїзд на автомобіль марки «Renault», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , чим порушив вимоги п. 12.1. ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП. Така обставина, зокрема, стверджується постановою судді Барського районного суду Вінницької області від 01 лютого 2022 року, яка набрала законної сили 12.02.2022 (а.с. 54). Відповідно до відповіді НПУ та копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 48-49, 62-63), власником автомобіля «BMW 320D» (номерний знак [NUMBER] ) є [PERSON] , а власником автомобіля «Renault» (номерний знак [NUMBER] ) - ТОВ «ОТП Лізинг». На дату скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була застрахована у Страховій компанії «Еталон»» на підставі Поліса серії ЕР № 207703023 (а.с. 47), відповідно до якого встановлено ліміт за шкоду майну 130000 гривень, франшиза 1000 гривень. 25\~грудня 2014\~року між\~ТОВ «ОТП\~Лізинг» та\~ПрАТ «АСК\~«Інго Україна»\~ було\~укладена Генеральна\~угода №\~250598470.14\~добровільного страхування\~засобів наземного\~транспорту,\~цивільної відповідальності,\~водія та\~пасажирів від\~нещасних випадків\~(а.с.\~39-42),\~відповідно до\~умов якої\~Страховик відшкодовує\~в межах\~страхової суми\~збитки,\~що виникли\~в результаті\~пошкодження,\~знищення та\~втрати транспортного\~засобу,\~його складових\~частин,\~деталей або\~обладнання внаслідок,\~зокрема,\~ДТП.\~Так,\~як вбачається\~із бордеро\~№ 97_08\~до Генеральної\~угоди №\~250598470.14\~(а.с.\~43-46,\~графа 57),\~13\~серпня 2021\~року між\~ТОВ «ОТП\~Лізинг» та АТ «СК «ІНГО» на строк до 13 серпня 2022 року було укладено договір страхування № 250540412.21 щодо автомобіля Renault Duster (номерний знак [NUMBER] ). Випискою з протоколу № 64 річних загальних зборів ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» від 19 березня 2020 року (а.с. 35-36) стверджується, що його найменування змінено на Акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНГО». 12 січня 2022 року водій автомобіля Renault Duster (номерний знак [NUMBER] ) [PERSON] звернувся до власника ТОВ «ОТП Лізинг»» з повідомленням про автоаварію (а.с. 50-51). ДТП визнано страховою подією, з настанням якої виникає обов`язок страховика виплатити страхове відшкодування. На умовах договору страхування між ТОВ «ОТП Лізинг» та АТ «СК «ІНГО» страховик оплачує страхову вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля. Вартість \~відновлювального ремонту автомобіля Renault Duster (номерний знак [NUMBER] ) визначений в рахунку ТОВ «Фаворит Авто Вінниця» № СФВ-К-91305 від 17.01.2022 (а.с. 55-56) та в акті виконаних робіт № ФВ-К-91305 від 26.08.2022 (а.с. 57-58) і складає 310578 гривень 80 копійок. 14\~лютого 2022\~року ТОВ\~«ОТП Лізинг»\~здійснило товариству з обмеженою відповідальністю «Фаворит Авто Вінниця» оплату ремонту після ДТП автомобіля Renault Duster (номерний знак [NUMBER] ) на суму 310578 гривень 80 копійок (а.с. 67). 01 квітня 2022 року АТ «СК «ІНГО» склало і затвердило страховий акт № 4742421 (а.с. 60) та 19 квітня 2022 року здійснило виплату страхового відшкодування ТОВ «ОТП Лізинг» в розмірі 310578 гривень 80 копійок (а.с. 66). Рішенням Господарського суду м. Києва від 05 лютого 2024 року у справі № 910/18249/23, яке набрало законної сили 27 лютого 2024 року (а.с. 72-73), на користь АТ «СК «ІНГО» з СК «Еталон» стягнуто 129000 гривень страхового відшкодування внаслідок ДТП, в результаті якого було пошкоджено автомобіль Renault Duster (номерний знак [NUMBER] ). Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України майнова шкода відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, крім того, єдиною підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв`язок між ними, а також вину заподіювача шкоди. Частиною 1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної безпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частині залежно від обставин, що мають істотне значення. Згідно п. 22.1 ст.\~22\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. За правилами ст.\~29\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Згідно з вимогами\~ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п. 26, 27 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", до страховика, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Постановою судді Барського районного суду Вінницької області від 01 лютого 2022 року, яка набрала законної сили 12 лютого 2022 року (а.с. 54), доведено винуватість [PERSON] в ДТП, в якій постраждав автомобіль марки «Renault Duster» державний номерний знак [NUMBER] . Особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням) (ст. 1194 ЦК України). У даній конкретній справі власник автомобіля «Renault Duster» (державний номерний знак [NUMBER] ) отримав повне відшкодування страхової виплати в сумі 310578 гривень 80 копійок від страховика АК «СК «ІНГО». До страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки (ст. 993 ЦК України). Фактичний розмір шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, в якій постраждав автомобіль «Renault Duster» (державний номерний знак [NUMBER] ), становить 310578 гривень 80 копійок. Частину відшкодування такої суми виплати (розмірі 129 тисяч гривень) позивач стягнув на підставі судового рішення із страхової компанії, в якій було застраховано цивільно-правову відповідальність винуватця ДТП. За таких обставин, різниця між фактичним розміром шкоди та лімітом виплати страховиком винуватця ДТП складає 181578 гривень 80 копійок (310578 гривень 80 копійок - 129 тисяч гривень = 181578 гривень 80 копійок). 28 лютого 2024 року позивач направив відповідачу претензію на суму 181578 гривень 80 копійок (а.с. 68-69), однак, зі слів позивача, відповіді на неї не отримав. Відповідач ніяким чином не спростував будь-яку з обставин, якими обґрунтовувалися позовні вимоги. Враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України) та положення цивільного процесуального кодексу України про обов`язок сторін доказування і подання доказів (ст. 81 ЦПК України), суд прийшов до висновку, що АТ «СК «ІНГО» після сплати страхового відшкодування правомірно пред`явило позов до водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, належними та достатніми доказами довів розмір відшкодування, а тому суд прийшов до висновку про необхідність повного задоволення цієї вимоги. За приписами п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, в тому числі, питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. У зв`язку зі зверненням до суду з цим позовом позивачем було сплачено судовий збір в сумі 3028 гривень (а.с. 5). Про інші судові витрати позивач доказів суду не надав і не заявляв про їх наявність у позові. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру заявлених позовних вимог. З врахуванням вимог ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати позивача слід покласти на відповідача. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути 3028 гривень судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved