Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-29 00:00:00

01 липня 2024 року, заявник [PERSON] , через свого представника [PERSON] , звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України. Заява ґрунтується на тому, що заявник народився [INFO] в місті Луцьку. Заявник має брата [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та сестру [PERSON] , яка зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Проте, 10 квітня 2022 року за адресою [ADDRESS] до Дарницького ГУНП у м. Києві надійшло звернення від [PERSON] , де зазначається відсутність паспорта громадянина України серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] . Дана довідка зареєстрована у журналі Єдиного обліку Дарницького ГУНП у місті Києві за №30252 від 21 червня 2022 року. У зв`язку з цим, [PERSON] звернувся до Управління Державної міграційної служби України у Волинській області із заявою про оформлення паспорту громадянина України, але отримав відмову через відсутність в нього місця реєстрації станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року, згідно ст.3 Закону України «Про громадянство України». Громадянства будь-яких інших країн, заявник не набував та не покидав територію України з 1991 року по теперішній час. Враховуючи вищевикладене, для поновлення його прав на отримання паспорта громадянина України, заявник просить суд встановити факт постійного проживання заявника [PERSON] на території України станом на 24 серпня 1991 року. Заінтересована особа у своїх письмових поясненнях, заяву про встановлення факту постійного проживання на території України, заперечила, обґрунтовуючи, тим що письмові підтвердження надані заявником, не є належними доказами для встановлення факту постійного проживання станом на 24 серпня 1991 року або за станом 13 листопада 1991 року. У судовому засіданні заявник та представник заявника заяву підтримали та просили суд її задовольнити. Представник Управління Державної міграційної служби України у Волинській області у судовому засіданні заяву заперечила. Просила суд повністю відмовити у її задоволенні. Заслухавши присутніх учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що заяву слід задовольнити, з таких підстав. Судом встановлено, що заявник народився [INFO] в місті Луцьку. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] виданого 29 травня 1962 року, про що було складено актовий запис №64. Заявник має дружину [PERSON] , яка проживає за адресою [ADDRESS] . Від шлюбу, про який створено актовий запис №1755 від 3 листопада 1990 року, мають спільного сина [PERSON] . Заявник має брата [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та сестру [PERSON] , яка зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] був призначений керівником гуртків картингістів з 25 жовтня 1983 року та 01 листопада 1985 був переведений на посаду водія Волинської станції юних туристів з правом ведення гуртків картингістів у Волинській області станції юних техніків. Також заявник працював у Луцькому АТП №10754. Згідно даних з будинкової книги №А51537 заявник зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження сина [PERSON] , [INFO] , зазначено, що [PERSON] постійно проживає у [ADDRESS] , починаючи з 1989 року. Працює у м. Луцьку на автотранспортному підприємстві, директором спортклубу. Має загальну середню освіту. Згідно пояснень наданих свідками в судовому засіданні: Свідок [PERSON] (рідний брат заявника) зазначив те, що [PERSON] постійно проживає на території України, народився у м. Луцьку та проживав до 2001 чи 2002 року. Періодично в 90-х роках виїжджав за кордон. Пізніше заявник переїхав до Києва і мешкав там до 2023 року; Свідок [PERSON] (рідна сестра заявника) пояснила суду, що брат проживав у м. Луцьку, але потім поїхав до Києва. Станом на 1991 рік жив у місті Луцьку; Свідок [PERSON] (сусід заявника) вказав суду на те, що у 1991 році у заявника народився син; Свідок [PERSON] (сусідка заявника) повідомила суду, що знає [PERSON] , як сусіда. Був свідком на весіллі у 1984 році. Проте їй невідомо, чи покидав заявник територію України; Свідок [PERSON] зазначив, що знає заявника з 1979 року. У 1986 році [PERSON] запропонував йому створити гурток по картингу, який діяв до 1991 року. У 1992 році створили громадське об`єднання «Автомобіліст», де [PERSON] був обраний директором. Надаючи свою правову оцінку вимогам заявника, суд зазначає таке. Частинами першою та другою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Статтею 3 Закону України «Про громадянство України» передбачено, що громадянами України є: 1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; 2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав; 3) особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис "громадянин України", та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України; 4) особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України. Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2, - з 13 листопада 1991 року, а у пункті 3, - з моменту внесення відмітки про громадянство України. Отже, відсутність у заявника відмітки про реєстрацію місця проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року чи 13 листопада 1991 року перешкоджає йому оформити паспорт громадянина України, інакше, як у судовому порядку. Підсумовуючи всі надані заявником документи, зокрема факт його працевлаштування станом 1989 рік у Автотранспортному підприємстві №10754, яке знаходиться у м. Луцьку Волинської області, а також беручи до уваги пояснення свідків та враховуючи, що заявник народився на території України, суд дійшов висновку, що заявник дійсно станом на 24 серпня 1991 року постійно проживав на території України, і цей факт слід встановити для поновлення його права на отримання паспортного документа громадянина України

Outcome: approved