Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 05.12.1998 року сільвиконкомом Червонослобідської сільської ради Буринського району Сумської області, актовий запис № 9, мотивуючи його тим, що сімейне\~життя у\~них не\~склалося,\~через відсутність\~спільних інтересів,\~наявність різних\~поглядів на\~життя,\~відсутність взаєморозуміння,\~що призвело\~до втрати\~почуттів любові\~та поваги\~і до\~фактичного розпаду\~сім`ї,\~в зв`язку\~з чим\~вони тривалий\~час проживають\~окремо і\~шлюб фактично\~носить формальний\~характер. Посилаючись на те, що сім`я фактично припинила своє існування, просить шлюб між ними розірвати. Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 03.12.2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій позов підтримала та просила шлюб розірвати. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився та про причини неявки не повідомив та правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався. З врахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе справу розглянути у відсутності сторін. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що з 05.12.1998 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований сільвиконкомом Червонослобідської сільської ради Буринського району Сумської області, актовий запис № 9. Під час державної реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с.6). Статтею 21 СК України встановлено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Частиною 3 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.4 ст.56 СК України). Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Відповідно до ч.1 ст.110 цього Кодексу позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. У відповідності до положень ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між подружжям втрачено взаєморозуміння та почуття любові і поваги, шлюбні відносини вони фактично не підтримують та надати строк для примирення не просять. З`ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, суд вважає подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливим. Враховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач відзиву на позовну заяву не подав та в судове засідання для викладу своїх заперечень проти позовних вимог не прибув, шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, клопотання позивачки, в якому вона просилп судові витрати з відповідачки не стягувати.

Outcome: approved