Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-28 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У травні 2024 року до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшла вищевказана позовна заява [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що у березні 2024 року до позивача звернувся відповідач [PERSON] з проханням позичити йому 100 000 гривень. Враховуючи, що позивач знав відповідача, не мав негативної інформації про його недоброчесність, позивач погодився позичити йому зазначену суму грошових коштів, за умови її повернення до 15 квітня 2024 року. На підтвердження передачі грошей відповідач [PERSON] власноруч, в присутності двох свідків, написав розписку від 26 березня 2024 року і отримав грошові кошти у позику в розмірі 100 000 гривень. Однак, відповідач свої зобов`язання за договором у визначені строки не виконав. Позивач неодноразово звертався до нього з вимогою повернути кошти, однак [PERSON] борг позивачу не повертає. З огляду на викладене, позивач просить стягнути із відповідача на користь позивача суму боргу за договором позики від 26 березня 2024 року у розмірі 100 000 грн., а також судовий збір у розмірі 1\~211 грн. 20 коп. 30 вересня 2024 року до суду надійшла заява представника позивача [PERSON] адвоката Довбенка О.В. про зменшення позовних вимог, в якій останній вказував на те, що відповідачем [PERSON] частково повернуто позивачу борг у розмірі 15\~000 грн. З цих підстав, позивач просить стягнути із відповідача борг за договором позики від 26 березня 2024 року у розмірі 85\~000 грн. Заяви, інші процесуальні дії у справі Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 червня 2024 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, до початку розгляду справи від представника позивача [PERSON] адвоката Довбенка О.В. надійшла заява, в якій останній заявлені вимоги, з урахуванням їх зменшення, підтримав, просив їх задовольнити та слухати справу за відсутності позивача та її представника. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, 29 січня 2025 року подав заяву, в якій зменшені позовні вимоги визнав та просив розглядати справу за його відсутності. Обставини справи, що встановлені судом Згідно розписки від 26 березня 2024 року, [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , склав останню щодо того, що отримав від [PERSON] в борг грошову суму у розмірі 100\~000 (сто тисяч) гривень готівкою та зобов`язався повернути борг [PERSON] в повному обсязі, в сумі 100\~000 грн. в строк до 15.04.2024. Розписка складена [PERSON] власноручно, у присутності свідків [PERSON] і [PERSON] . Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини У відповідності до ч. 1 ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Згідно з ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей. За правилами ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У Постанові Верховного Суду від 08 липня 2019 року у справі № 524/4946/16-ц зроблено наступний правовий висновок щодо розписки як договору позики: договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Отже, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти їх справжню правову природу, незалежно від найменування документа, незважаючи на найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов`язанням її повернення та дати отримання коштів. У разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 у справі № 6-1967цс15 та постанові Верховного Суду від 08 липня 2019 року у справі провадження № 61-20376св18. Судом встановлено, що 26 березня 2024 року [PERSON] власноручно склад розписку позивачу [PERSON] про те, що він отримав в борг грошову суму у розмірі 100 000 гривень та зобов`язується повернути їх [PERSON] в повному обсязі, у строк до 15 квітня 2024 року. Таким чином, суд, встановивши справжню правову природу розписки, приходить до висновку, що укладення 26 березня 2024 року між позивачем [PERSON] та [PERSON] договору позики, відбулося. Судом встановлено, що відповідач частково повернув борг [PERSON] на суму 15\~000 грн. Таким чином, залишок заборгованості за договором позики від 26 березня 2024 року становить 85\~000 грн. Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, а також враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення боргу ґрунтуються на вимогах чинного законодавства і підтверджуються належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим підлягають задоволенню у повному обсязі. Таким чином, із [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню сума боргу за розпискою від 26 березня 2024 року у розмірі 85 000 грн. Щодо судових витрат. Із матеріалів справи вбачається, що при подачі даного позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1\~211,20 грн., що підтверджується квитанцією від 21.05.2024. У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, стягненню із відповідача на користь позивача підлягають судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 211,20 грн. На підставі\~вищевикладеного,\~

Outcome: approved