Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-20 00:00:00

Відповідно до ухвали Личаківського районного суду м. Львова від 21.10.2024 до Кам`янка-Бузького районного суду передано на розгляд за підсудністю позовну заяву ТОВ «Кредитсервіс» до [PERSON] , в якій позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 201223-003 від 23.12.2020 за період із 23.12.2020 по 20.06.2024 у розмірі 32 891,01 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 23.12.2020 між ТОВ «Кредитсервіс» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 201223-003, згідно з яким відповідач отримала кредит у сумі 25 000,00 грн., на умовах строковості, зворотності, платності, зі сплатою одноразової комісії та процентів за користування кредитом. Позивач виконав свої зобов`язання за вказаним договором належним чином, проте відповідач, в порушення умов кредитного договору належним чином не виконала своїх зобов`язань, у зв`язку з чим в [PERSON] станом на 20.06.2024 виникла заборгованість у розмірі 32\~891,01 грн., яку позивач просить стягнути на свою користь, а також судові витрати по справі. Ухвалою суду від 22.11.2024 по справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав заяву в якій просив справу розглянути за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи шляхом направлення судових повісток засобами поштового зв`язку, в судове засідання не з`явилася, причин неявки не повідомляла. 21.01.2025 постановлено ухвалу суду про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносин. 23.12.2020 між ТОВ «Кредитсервіс» та [PERSON] укладено Кредитний договір №201223-003, який підписано одноразовим ідентифікатором S39190, і на підставі відповідач отримала кредит у сумі 25 000,00 грн. строком дії договору до 23.12.2021. (а.с.28-32). Відповідно до умов кредитного договору, крім щомісячних процентів стягується одноразова комісія за видачу кредиту від початкової суми кредиту у розмірі 5,9% (сума одноразової комісії складає 1475,00 грн). Разові проценти стягуються із суми кредиту у день перерахування кредиту на банківський рахунок позичальника. Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору, Кредитодавець надає Позичальнику кредит у на умовах строковості, зворотності, платності (надалі - кредит), а Позичальник зобов`язується повернути кредит Кредитодавцю та оплатити за користування кредитом на умовах, що передбачені цим Договором. Пунктом 4.2.2.2. Кредитного договору передбачено, що Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку, визначеному цим договором. Відповідно до п. 3.1 за користування кредитом позичальник сплачує кредитодавцю платежі, строки і суми яких зазначені у графіку платежів. Як видно із платіжного доручення № 66 від 24.12.2020 на банківський рахунок відповідача перераховано кредитні кошти у розмірі 23525,00 грн., із урахуванням стягнутої одноразової комісії за видачу кредиту, яка визначена Кредитним договором, у розмірі 5,9 %, що в грошовому еквіваленті 1475,00 грн. Всупереч умов Договору № №201223-003 від 23.12.2020 відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконувала внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 32891,01 грн., яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту 16666,01 грн; простроченої заборгованості за процентами 16225,00 грн. (а.с.46) 07.08.2024 ТОВ «Кредитсервіс» направив на адресу відповідача досудову вимогу, яка залишена відповідачем без належного реагування. (а.с.58) Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України про зобов`язання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України "Кредит". Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В ході розгляду судом встановлено, що відповідач [PERSON] звернулася до ТОВ «Кредитсервіс» з метою отримання кредитних коштів, за результатами її звернення, 23.12.2020 було підписано договір про надання кредиту, після підписання якого у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у позивача виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у визначеному розмірі, який був обумовлений між сторонами умовами договору. На підставі укладеного договору про надання кредиту відповідачу надано грошові кошти, що підтверджується наданими позивачем довідками про виплату коштів, відтак ТОВ «Кредитсервіс» прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором виконало своєчасно і повністю, надавши кредиті ресурси в повному обсязі. У свою чергу, взяті на себе зобов`язання відповідач [PERSON] належним чином не виконала, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість за договором на загальну суму 32 891,01 грн. За відсутності будь-яких інших доказів у справі щодо розміру заборгованості відповідача перед позивачем, його погашення відповідачем, суд встановлює такий розмір заборгованості виходячи з розрахунку позивача та вважає доведеним факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем. Враховуючи наведені обставини, оскільки відповідач порушила умови кредитного договору, виконавши кредитні зобов`язання не в повному обсязі, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 32\~891,01 грн. Вирішуючи питання судових витрат у справі суд виходив з такого. Судові витрати в цій справі складаються з судового збору та витрат на надання професійної правничої допомоги. За правилами ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір, від сплати якого позивач звільнений. З урахуванням того, що позовні вимоги позивача задоволено повністю, тому з відповідача необхідно стягнути на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2422,40 грн. за подання позовної заяви. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу, суд керується ст. 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Позивач просив стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн. Вирішуючи таку вимогу позивача, суд з урахуванням вимог ст. 137 ЦПК України, дійшов висновку, що такі підтверджені належними доказами, зокрема, длговором про надання правової допомоги № 25-01/2023 від 25.01.2023 (а.с.68-73);актом приймання-передачі наданої правової допомоги (а.с.77-81) та платіжною інструкцією № 1567 від 05.01.2024 на суму 7000,00 грн. (а.с.66) Суд вважає, що визначена адвокатом сума гонорару є обґрунтованою, такою, що відповідає складності справи та часу, який затрачено на фактичне надання правової допомоги, обсягом, наданих послуг, у зв`язку з чим вказана сума підлягає відшкодуванню в повному обсязі, а відтак з відповідача необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу на користь позивача, що становить 7000,00 гривень.

Outcome: approved