Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-16 00:00:00

позивач ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЦИКЛ ФІНАНС» (далі ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС», позивач) звернувся до суду із позовом до [PERSON] (далі відповідач), в якому просив стягнути з останньої на свою користь заборгованість за кредитним договором №22037000090529 від 12.10.2018 в розмірі 51 289 грн 10 коп., судові витрати: судовий збір в розмірі 2422,40 грн та 7570 грн витрати на професійну правничу допомогу. В обґрунтування позову посилалося на те, що 12.10.2018 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №22037000090529 у відповідності до якого останній отримав кредитні кошти із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами зі строком кредитування до 12.10.2021. Після підписання кредитного договору відповідач власним підписом засвідчив факт взяття на себе відповідного зобовязання, а саме повернути надані в тимчасове користування кредитні кошти, сплатити відсотки за користування кредитними коштами та комісію, що передбачена кредитним договором. Відповідно до виписки по особистому рахунку відповідача, вбачається, що АТ «Банк Кредит Дніпро» було перераховано кредитні кошти на особистий рахунок боржника. 15.12.2021 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» було укладено договір факторингу №15/12/2021, відповідно до якого ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» набуло право нового кредитора до відповідача за кредитним договором. На дату звернення ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» до суду борг за кредитним договором становить: 49749,18 грн, яка складається: суми боргу по тілу кредиту становить\~37434,57 грн; суми боргу по відсоткам\~3359,61 грн; борг по комісії\~8955 грн. Таким чином, ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» набуло право належного кредитора до відповідача за кредитним договором. На момент подання позовної заяви зобов`язання з приводу повернення кредитних коштів за кредитним договором відповідачем не виконано ні первісному кредитору, а ні новому, в звязку з чим наявна заборгованість за кредитним договором. Позивач звертає увагу, що після введення карантину Законом № 540 внесено зміни, зокрема до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, та доповнено п.12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст.ст.257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». У звязку з вищевказаним, 3% річних та індекс інфляції нараховується за період з 15.12.2021 по 23.02.2022. У відповідності до ст. 625 ЦК України, відповідач зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням 3% річних за Кредитним договором. Заборгованість за Кредитним договором враховуючи санкції ст. 625 ЦК України становить 51\~289,10 грн, яка складається з заборгованості по тілу кредиту 37434,57 грн, прострочена заборгованість по відсоткам 3359,61 грн, прострочена заборгованість по комісі 8955 грн, збитки від інфляції 1324,55 грн, 3% річних у відповідності до ст.625 ЦК України 215,38 грн. Ухвалою суду від 25.07.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 07.08.2024 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому остання заперечує проти позовних вимог з наступних підстав. Надані позивачем розрахунки не відповідають дійсності, ненадані докази щодо нарахування прострочених відсотків та комісій. Не надані оригінал кредитного договору та інші документи, які підтверджують його вимоги. У задоволенні позову просила вімовити. 22.08.2024 від представника позивача Дорошенко М.А. надійшла відповідь на відзив в якій зазначив, що заперечення відповідача не заслуговують на увагу. Просив позовні вимоги задовольнити. У судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача у заяві від 05.12.2024 просив справу розглядати без участі їх представника, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач у заяві від 12.08.2024 просила розгляд справи провести за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Із врахуванням доказів по справі суд приходить до наступних висновків. Положеннями ст.627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно положень ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах. Згідно ст.526, 599, 629, 1046, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, договір є обов`язковим для виконання сторонами, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Судом встановлено, що 12.10.2018 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №22037000090529 у відповідності до якого остання отримала кредитні кошти із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами зі строком кредитування до 12.10.2021. Після підписання кредитного договору відповідач власним підписом засвідчила факт взяття на себе відповідного зобовязання, а саме повернути надані в тимчасове користування кредитні кошти, сплатити відсотки за користування кредитними коштами та комісію, що передбачена кредитним договором. Відповідно до виписки по особистому рахунку відповідача, вбачається, що АТ «Банк Кредит Дніпро» було перераховано кредитні кошти на особистий рахунок боржника. Із врахуванням викладеного між сторонами виникли правовідносини згідно положень ст.ст.526, 599, 629, 1054 ЦК України. Докази на підтвердження недійсності вищезазначеного кредитного договору відсутні. Згідно розрахунку позивача заборгованість відповідача за кредитним договором становить: 51 289, 10 грн, яка складається з заборгованості по тілу кредиту 37434,57 грн, прострочена заборгованість по відсоткам 3359,61 грн, прострочена заборгованість по комісі 8955 грн, збитки від інфляції 1324,55 грн, 3% річних у відповідності до ст.625 ЦК України 215,38 грн. Докази на спростування даного розрахунку заборгованості, на підтвердження виконання зобов`язань по договору відсутні, тобто відповідач в порушення умов договору взяті на себе зобов`язання не виконав, кредит та платежі відповідно до договору не повернув, внаслідок чого утворилась заборгованість, що є підставою для застосування до даних відносин правил згідно ст.1049 ЦК України щодо зобов`язання відповідача повернути грошові кошти відповідно до умов договору. 15.12.2021 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» було укладено договір факторингу №15/12/2021, відповідно до якого ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» набуло право нового кредитора до відповідача за кредитним договором. Згідно ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.514 цього Кодексу\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобовязанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обовязку первісному кредиторові є належним виконанням. Таким чином, ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» набуло право належного кредитора до відповідача за кредитним договором. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Частинами 1, 2 ст.625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Щодо стверджень відповідача про те, що надані позивачем виписка та розрахунок заборгованості за кредитом, не є правовою підставою для стягнення відповідних сум, то відповідач наданими йому правами не скористався, вказаний розрахунок відповідачем не спростований. Відповідач не надав свій розрахунок заборгованості, не бажав заявляти клопотання про призначення по справі відповідної судової експертизи. Виписка є належним доказом заборгованості. Вищевказане кореспондується з позицією Верховного Суду, яка записана у постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року по справі № 200/5647/18, провадження N0 61- 9618св19, виписка по картковому рахунку, може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача. Крім того, також відповідно до позиції Верховного Суду, яка записана у постанові Верховного Суду від 25 травня 2021 року по справі № 200/5647/18, провадження № 61-3689св21 належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність. Пунктом 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 № 254 (в редакції, чинній на час звернення до суду з позовною заявою), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Також судом враховується, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин позов підлягає задоволенню повністю, на користь позивача підлягають стягненню із відповідача 51\~289,10 коп. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із врахуванням задоволення позову повністю та сплати позивачем 2422,40 грн. судового збору, вказана сума судового збору підлягає стягненню із відповідача на користь позивача. Згідно з положеннями ч.ч.1,3 ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. При визначені розміру компенсації позивачу витрат на правничу допомогу, суд враховує, категорію справи, яка не відноситься до категорії важких, обсяг фактичних витрат, понесених стороною позивача, їх необхідність та доцільність,

Outcome: approved