Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-20 00:00:00

Сутність заявленої до суду вимоги У листопаді 2024 року виконавчий комітет Синівської сільської ради Роменського району Сумської області в інтересах малолітньої дитини [PERSON] звернувся до суду з позовом, який мотивував тим, що [INFO] у відповідачів народився син [PERSON] і того ж дня службою у справах дітей Синівської сільської ради здійснено обстеження умов проживання родини, у результаті якого встановлено наступне: помешкання, у якому проживає сім`я занедбане, брудне, має специфічний запах; дитина не забезпечена окремим спальним місцем, одягом, пеленальним столиком, коляскою та всім необхідним для догляду новонародженої дитини; продуктами харчування родина не забезпечена та на основі вищезазначеного, комісією з питань захисту прав дитини сформовано висновок про неможливість батьків здійснювати належний догляд за дитиною в таких умовах. 17 квітня 2024 року дитина за заявами батьків була влаштована до Сумського обласного спеціалізованого Будинку дитини на повне державне утримання до подолання складних життєвих обставин, а саме до 08 липня 2024 року з подальшим продовженням терміну перебування дитини у закладі. Крім того, з моменту влаштування дитини до закладу, службою у справах дітей систематично обстежувались умови проживання відповідачів, 14 травня 2024 року складений акт умов проживання відповідачів за адресою: [ADDRESS] та був складений висновок про те, що умови для виховання та розвитку дитини батьки не створюють, а саме у кімнатах не прибрано, підлога брудна, на ліжках постільна білизна, ковдри та подушки нечисті, продукти харчування відсутні, через виникнення, заборгованості в будинку відсутнє електропостачання, газифікації немає, пічне опалення не здійснюється через відсутність грубки, у зв`язку із несприятливими умовами проживання відповідачі оселилися за адресою: [ADDRESS] . У наступному, 06 червня 2024 року здійснений рейд працівниками Синівської сільської ради, де було встановлено, що на момент відвідування комісії умови проживання не створені, помешкання до якого родина переїхала аварійне, занедбане, у кімнатах не наведений певний порядок, продуктами харчування родина не забезпечена, подвір`я має неохайний вигляд, відповідачі постійно зловживають спиртними напоями, не створюють належних умов проживання для того, щоб забрати дитину. Після чого виконавчий комітет запрошував відповідачів на роз`яснювальні бесіди на засідання виконавчого комітету та надав останнім місячний термін для усунення всіх недоліків для створення сприятливих умов проживання для дитини в сім`ї. Також 09 липня 2024 року складений акт обстеження умов проживання родини за адресою: [ADDRESS] , у ході якого було встановлено, що жодних змін не відбулось, попереджено про доцільність позбавлення батьківських прав відносно їх малолітньої дитини [PERSON] 13 серпня 2024 року службою у справах дітей Синівської сільської ради спільно з поліцейським офіцером громади вкотре був здійснений виїзд за адресою: [ADDRESS] , у ході якого був складений акт обстеження умов проживання родини та встановлено, що жодних змін не відбулось, проведено роз`яснювальну бесіду щодо неналежного виконання батьківських прав. 25 вересня 2024 року службою у справах дітей Синівської сільської ради спільно з поліцейським офіцером громади повторно був здійснений виїзд за адресою: [ADDRESS] , у ході якого був складений акт обстеження умов проживання родини та встановлено, що умови для виховання та розвитку дитини не створено, батькам зроблено зауваження щодо невиконання батьківських обов`язків та попереджено про позбавлення батьківських прав. 22 жовтня 2024 року при виїзді до відповідачів служба у справах дітей разом з поліцейським офіцером громади повідомили про винесення питання «Про доцільність позбавлення батьківських прав щодо малолітнього [PERSON] » до виконавчого комітету Синівської сільської ради і 23 жовтня 2024 року виконавчим комітетом Синівської сільської ради прийняте рішення «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] ». За повідомленням Сумського обласного спеціалізованого Будинку дитини від 11 липня 2024 року № 569/01 батьки за період перебування дитини в закладі жодного разу не відвідували, не телефонували, не цікавилися його життям та здоров`ям. Ураховуючи такі обставини позивач вимушений звернутися до суду для захисту прав дитини та його законних інтересів із вимогою про позбавлення батьківських прав відповідачів відносно їх малолітнього сина. Просив суд постановити рішення про позбавлення батьківських прав батька [PERSON] та матір [PERSON] відносно їх малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Позиція позивача його представника, відповідача по даній справі У судовому засідання представник виконавчого комітету Синівської сільської ради Роменського району Сумської області Герман Д.В. підтримала заявлений позов із вищевикладеної підстави та додатково суду пояснила про те, що відповідачі ухиляються від виконання ними батьківських обов`язків відносно новонародженого сина [PERSON] у спосіб зловживання алкогольними напоями, з`являючись у нетверезму стані у громадських місцях, займаючись бродяжництвом та ведучи аморальний спосіб життя (вони не мають постійного місця проживання в с.Синівка, по селу шукають тимчасові заробітки, мають неохайний зовнішній вигляд), не створюють умов для повернення новонародженої дитини у сім`ю із спеціалізованого будинку утримання новонароджених дітей, до якого дитину поміщено за заявою двох батьків (домашнє господарство не ведуть, в будинку відсутнє дитяче ліжко та інші речі для комфортного проживання (необхідні меблі, холодильник тощо), якісне пічне опалення, продукти харчування в будинку відсутні, вікна в будинку [ADDRESS] частково пошкоджені, а придомова територія домоволодіння заросла чагарниками та неогороджена парканом). Аналіз відношення відповідачів до дитини (невідвідування ними дитини протягом піврічного часу у спеціалізованому закладі в м. Суми) підтверджує їх небажання обтяжувати себе виконанням батьківських обов`язків відносно їх спільного сина; відповідачі зверталися до сільради із приводу їх працевлаштування, проте вони або зверталися до працівників ради у нетверезому стані, або після припинення роботи установи, поводячи себе неадекватно в існуючій ситуації. Відповідач [PERSON] , не погодився із заявленим позовом, суду пояснив про те, що через вістуність у нього постійної роботи чи стабільних заробітків він не може створити належні умови для утримання сина в будинку [ADDRESS] , який надала йому та його дружині сільрада для проживання влітку 2024 року; він постійно шукає тимчасову роботу та інші підробітки на території с.Синівка, працюючи фактично повний робочий день, отримуючи при цьому незначні щоденні доходи; свого сина він бачив на фото, яке показувала його дружина [PERSON] на мобільному телефоні, після пологів його не впустили до приміщення пологового будинку в м. Ромни до дружини та дитини, має намір повертати з часом дитину у сім`ю; алкогольні напої вживає періодично, а не постійно, він дійсно власноручно писав заяву в сільраді про згоду на тимчасвое поміщення його сина до Будинку дитини в м. Суми. Відповідач [PERSON] також не погодилася із заявленим позовом, та додатково суду пояснила про те, що вона разом із чоловіком в певній мірі безвідповідально ставляться до виховання та виконання батьківських обов`язків відносно їх спільного сина [PERSON] , вона особисто мріяла про народження сина, проте через відсутність роботи та належно обладнаного житла у неї та її чоловіка вони наврядчи зможуть надати дитині все що їй необхідно в житті, на даний час вона зареєструвала шлюб із [PERSON] , однак документи про це вона не отримала через втрату паспорту громадянина України. Заяву про тимчасове поміщення дитини до Будинку дитини в м.Суми про тимчасовий нагляд вона також писала власноручно в Синівській сільраді та в пологовому будинку через тяжкі обставини, які мали місце в їх тодішньому житті (відсутність належно обладнаного житла для утримання дитини в [ADDRESS] , де вона разом мешкала на той час зі своїм чоловіком, відсутність постійної та офіційної роботи в обох з подружжя, а також необхідних доходів для придбання дитині всього необхідного), вона та її чоловік мають бажання виховувати сина у сім`ї разом, є намір провести ремонт в новому будинку (поклеїти шпалери, встановити необхідні меблі та облаштувати побут). У вересні та грудні 2024 року вона двічі телефонувала до Будинку дитини в м. Суми з метою дізнатися про стан здоров`я дитини, її розвиток та умови харчування, на її питання співробітник цієї установи зазначав про те, що з дитиною все гаразд, вад здоров`я вона не має; особисто вона має бажання відвідати свого сина та побачити його, проте вона в м.Суми може заблукати та не повернутися до с.Синівка, коштів на таку поїздку та подарунки для дитини вона також не має, проте у разі покращення майнового становища сім`ї, то вона б відвідувала свого сина у зазначеному закладі постійно; алкогольні напої вона вживає періодично, за власні кошти їх не придбаває, вживає алкогольні напої у разі коли ними пригощають односельчани, знайомі та друзі, іноді вживає слабоалкогольний напій «Рево». Третя особа, представник службу у справах дітей Синіської сільської ради до суду не з`явилася, про час та місце розгляду належним чином повідомлена. Установлені судом фактичні обставини справи [PERSON] народився [INFO] в смт. Новий Свет Старобешівського району Донецької області, є громадянином України (а.с.3). [PERSON] народилася [INFO] в с.Синівка Липоводолинського району Сумської області, є громадянкою України (а.с.4). [PERSON] народився [INFO] в с.Синівка, його батьками зареєстровані батько [PERSON] та мати [PERSON] (а.с.5). 15 квітня 2024 року службою у справах дітей Синівської сільської ради спільно з поліцейським офіцером громади здійснено обстеження умов проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , у результаті якого встановлено: помешкання, у якому проживає сім`я занедбане, брудне, має специфічний запах; дитина не забезпечена окремим спальним місцем, одягом, пеленальним столиком, коляскою та всім необхідним для догляду за новонародженою дитиною; продуктами харчування родина не забезпечена, у будинку відрізане світло через заборгованість. На основі виявленого комісією з питань захисту прав дитини був зроблений висновок що батьки не можуть здійснювати належного догляду за дитиною в таких умовах, вирішивши тимчасово влаштувати дитину до Сумського спеціалізованого Будинку дитини на повне державне утримання допоки батьки не створять умови проживання для малолітньої дитини (а.с.6-7). 16 квітня 2024 року головним лікарем КНП «Роменська ЦРЛ» РНР В.Гуньковою направлено повідомлення начальнику у справах дітей Синівської громади Герман Д.В. про те, що в пологовому відділенні лікарні [PERSON] народила дитину, сім`я якої опинилася в складних життєвих обставинах, тому мати дитини і батько дитини написали заяви про тимчасове влаштування дитини до Будинку дитини м. Суми та про вирішення питання щодо влаштування дитини матері [PERSON] (а.с.8). 17 квітня 2024 року новонародженого [PERSON] за заявою батьків [PERSON] та [PERSON] влаштовано до Сумського обласного спеціалізованого Будинку дитини на повне державне утримання до подолання складних життєвих обставин, а саме до 08 липня 2024 року з подальшим продовженням терміну перебування дитини у закладі, спільний син сторін [PERSON] з 17 квітня 2024 року перебуває на обліку в службі у справах дітей Синівської сільради в якості дитини, яка опинилася в складних життєвих обставинах (а.с.9,10,11,12,13,14-15,16). Рішенням виконавчого комітету Синівської сільської ради Роменського району Сумської області № 87 від 19 квітня 2024 року направлено терміном до трьох місяців малолітнього [PERSON] , [INFO] , до Сумського обласного спеціалізованого Будинку дитини на повне державне утримання (а.с.17). 14 травня 2024 року службою у справах дітей Синівської сільської ради спільно з поліцейським офіцером громади здійснено обстеження умов проживання родини [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , у результаті якого зроблений висновок про те, що умови для виховання та розвитку дитини батьки не створюють, а саме у кімнатах не прибрано, підлога брудна, на ліжках постільна білизна, ковдри та подушки нечисті, продукти харчування відсутні, через виникнення заборгованості в будинку відсутнє електропостачання, газифікації немає, пічне опалення не можливе через відсутність грубки (а.с.18). 06 червня 2024 року службою у справах дітей Синівської сільської ради здійснено обстеження умов проживання родини [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , у результаті якого встановлено, що на момент відвідування комісії умови проживання не створені, помешкання до якого родина переїхала аварійне, занедбане, у кімнатах не наведений певний порядок, продуктами харчування родина не забезпечена, подвір`я має неохайний вигляд, відповідачі постійно зловживають спиртними напоями, не створюють належних умов проживання для того, щоб забрати дитину (а.с.20-21). 09 липня 2024 року службою у справах дітей Синівської сільської ради спільно з поліцейським офіцером громади здійснено обстеження умов проживання родини [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , у результаті якого встановлено, що жодних змін не відбулось, попереджено про доцільність позбавлення батьківських прав відносно їх малолітньої дитини [PERSON] (а.с.22-23). Відповідно до повідомлення директора КНП Сумської обласної ради «Сумський обласний спеціалізований будинок дитини» Литвиненко Г. від 11 липня 2024 року № 569/01, малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , перебуває у закладі з 08 травня 2024 року на повному державному утриманні, за весь час перебування дитини в закладі, батьки хлопчика жодного разу не провідували та не телефонували (а.с.24). Рішенням виконавчого комітету Синівської сільської ради Роменського району Сумської області № 359 від 26 липня 2024 року продовжено термін перебування [PERSON] , [INFO] , на повному державному утриманні в КНП СОР «Сумський обласний спеціалізований будинок дитини» Сумської обласної ради строком на один рік (а.с.25). 13 серпня 2024 року службою у справах дітей Синівської сільської ради спільно з поліцейським офіцером громади повторно здійснено обстеження умов проживання родини [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , у результаті якого встановлено, що жодних змін не відбулось, проведено роз`яснювальну бесіду щодо неналежного виконання батьківських прав (а.с.26-27). 25 вересня 2024 року службою у справах дітей Синівської сільської ради спільно з поліцейським офіцером громади здійснено обстеження умов проживання родини [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , у результаті якого встановлено, що умови для виховання та розвитку дитини не створено, батькам зроблено зауваження щодо невиконання батьківських обов`язків та попереджено про можливість позбавлення їх батьківських прав (а.с.28-29). 22 жовтня 2024 року службою у справах дітей Синівської сільської ради спільно з поліцейським офіцером громади вкотре здійснено останнє обстеження умов проживання родини [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , у результаті якого винесено питання «Про доцільність позбавлення батьківських прав щодо малолітнього [PERSON] » до виконавчого комітету Синівської сільської ради із затвердженням відповідного висновку, який подано до суду разом із позовними матеріалами (а.с.30-31). 23 жовтня 2024 року виконавчим комітетом Синівської сільської ради прийняте рішення «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] » (а.с.32,33). Відповідно до повідомлення директора КНП Сумської обласної ради «Сумський обласний спеціалізований будинок дитини» Литвиненко Г. від 22 жовтня 2024 року № 827/01, малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , перебуває у закладі з 08 травня 2024 року на повному державному утриманні, за весь час перебування дитини в закладі, батьки хлопчика не відвідували, мати телефонувала, останній раз 16 вересня 2024 року цікавилася станом здоров`я та розвитком дитини (а.с.24). Із шести відеоматеріалів на компакт-диску відтворено в судовому засіданні лише три відео № 3,4,5, з яких проглядаються записи на мобільний телефон щодо заваленого колишнього коридору до житлового будинку, входження особи, яка здійснює відеозапис, до самого будинку та перебування в ньому у літній період часу [PERSON] в одній із кімнат на дивані, також перебування в цій же кімнаті [PERSON] , в іншій кімнаті розкидані речі та розкладений диван, на підлозі у двох кімнатах брудно (проглядаються змиті залишки крейди зі стін та стелі), а також проглядається пішохідний рух двох відповідачів в населеному пункті без присутності сторонніх осіб та намагання [PERSON] тричі вирватися із її захоплення рукою [PERSON] , завдання останнім одного удару по голові [PERSON] та її падіння на землю з подальшим волочінням її по землі [PERSON] , який тримав [PERSON] за руку. Із 11 відтворених фотофайлів проглядаються умови проживання в житловому будинку (адреса його не зазначена): щодо приготування їжі на електроплитці на невеликому столі, розкладений диван в одній із кімнат, розміщення в кімнаті груби із демонтованою металевою верхньою частиною та протягнутою над нею мотузкою, на якій розміщена білизна, також інший диван зеленого кольору із розміщеними на ньому різними речами, залишків паперу тощо, встановлене в одному із приміщень відро, яке виконувало функцію туалету, закиданий до комори (невеликого нежитлового приміщення) різний одяг, а також загальний вигляд демонтованої прибудови до входу до житлового будинку та самого житлового будинку із прибудинковою територією, яка поросла чагарниками. Дати та час фото-та відеозйомок на компакт-диску та в самих файлах не зазначаються (а.с.36). Норми права, які підлягають застосуванню у даній справі Частиною 3 статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20 лютого 1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з положеннями абз.3 ч.2 ст.3 Сімейного кодексу України (далі - СК України) дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Частиною 8 ст.7 СК України передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до вимог ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно зі ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Статтею 9 Конвенції ООН про права дитини від 27 лютого 1991 року визначено неможливість розлучення дитини з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків коли таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно зі ст.18 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада1989 року батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основної уваги. Вимогами ст.27 даної Конвенції передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, нести основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей рівень життя, необхідний для розвитку дитини. Відповідно до ст.164 ч.1 СК України батько чи мати може бути позбавлені батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Зокрема закон визначає вичерпний перелік підстав на це, а саме, якщо батько або мати: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.п.15, 16 Постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства про розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини у інших осіб, які незаконно її утримують та ін.) є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Висновки суду по суті заявленої вимоги Із урахуванням установлених обставин справи, суд уважає, що між сторонами виник сімейний спір із приводу позбавлення відповідачів батьківських прав відносно новонародженої дитини з підстави ухилення батьків від виконання обов`язків по її вихованню (п.2 ч.1 ст.164 СК України). Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та застосовуючи вищевикладені норми права, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, і може бути застосовано судом у виняткових випадках при доведеності того, що невиконання батьківських обов`язків зумовлено винуватою, усвідомленою поведінкою чи бездіяльністю батьків, що негативно впливає на фізичний, духовний, психологічний розвиток їх дитини як складові її виховання (такий висновок випливає зі змісту ст. 9 Конвенції про права дитини, ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та з пункту 59 рішення Європейського Суду з прав людини від 17 січня 2001 року у справі «Ньяоре проти Франції»). Зміст сформульованої позивачем підстави позову полягає у доводах про те, що відповідачі не забезпечили з квітня і по листопад 2024 року належні житлово-побутові умови для проживання та утримання їх новонародженого сина у с.Синівка по місцю їх проживання і через це вже на третій день після свого народження за згодою батьків та сприяння позивача дитина поміщена на утримання до Сумського обласного спеціалізованого Будинку дитини на повне державне утримання, а також у тому, що відповідачі ухиляються від виконання ними батьківських обов`язків шляхом зловживання спиртними напоями, ведення аморального способу життя та зайняття бродяжництвом. Однак, аналіз наявних доказів у даній справі сукупно не підтверджує свідомих, винуватих та цілеспрямованих дій й бездіяльності відповідачів по триваючому протягом значного часу їх ухиленню від побачень з дитиною, а також обставин свідомого і цілеспрямованого нехтування ними без поважних причин обов`язками по відношенню до новонародженої дитини щодо створення належних побутово-житлових умов для її проживання та утримання. На думку суду, установлена судом відсутність достатнього матеріального забезпечення та доходів у відповідачів як подружжя позбавляє їх можливості на необхідному рівні задовольняти їх житлово-побутові та інші особисті потреби в харчуванні, одязі тощо, а також відвідувати та бачитися із їх сином по місцю його утримання, забезпечити його одягом чи надати йому необхідну іншу допомогу із урахуванням його віку й розвитку тощо. Аналіз досліджених доказів, пояснень відповідачів та представника позивача підтверджують відсутність належних житлово-побутових умов у відповідачів та їх непрацевлаштованість як до, так і після народження у них сина [PERSON] . Тому, на думку суду, нестворення відповідачами за вказівками-роз`ясненнями органу опіки та піклування відповідних умов для утримання та проживання новонародженої дитини не може розглядатися судом в якості самостійної та винятково обґрунтованої умови для позбавлення батьківських прав відповідачів у зв`язку з їх ухиленням від виконання батьківських обов`язків відносно їх сина. Досліджені докази у даній справі не містять конкретних фактів у підтвердження періодичності та тривалості зловживання кожним із відповідачів алкогольними напоями, зайняття кожним із них бродяжництвом при наявності з червня 2024 року постійного незареєстрованого місця проживання (перебування) в [ADDRESS] , із наведенням вмотивованих аргументів як така поведінка вплинула на виховання новонародженого сина, який утримується в іншому віддаленому від с.Синівка населеному пункті (обласному центрі). Також у матеріалах справи відсутні відомості про перебування чи неперебування відповідачів на обліках у лікаря нарколога у зв`язку із зловживанням алкогольними напоями чи звернення за медичною допомогою із зазначеного приводу. Також узагальнене посилання позивача на ведення відповідачами аморального способу їх життя не є аргументованим у позові з наведенням переконливих мотивів, проявів й прикладів певної поведінки кожного з відповідачів протягом певного часу чи при певних подіях або обставинах тощо, що призвело до ухилення [PERSON] та [PERSON] від виконання батьківських обов`язків по відношенню до їх новонародженого сина. Відтворене у судовому засіданні відео однократної появи двох відповідачів на території населеного пункту при відсутності сторонніх осіб (односельчан) із обміном ударами між ними один одному та подальшим волочінням [PERSON] . [PERSON] за руку по землі не може слугувати фактичним підтвердженням триваючого ведення ними аморального способу життя та зловживання алкогольними напоями. Разом із цим, факти втрати в певній мірі з квітня і по листопад 2024 року відповідачами цікавості щодо долі своєї новонародженої дитини, невжиття ними жодних результативних й самостійних дій по мінімальному покращенню житлово-побутових умов для проживання та утримання дитини по місцю їх проживання в с. Синівка й невжиття відповідачами дієвих заходів по поверненню дитини із Сумського обласного спеціалізованого Будинку дитини до сім`ї дійсно доводяться дослідженими у даній справі доказами (це також визнається відповідачами у даній справі) та одночасно є проявом винуватої бездіяльності відповідачів по ухиленню від виконання ними у такий спосіб батьківських обов`язків відносно їх спільного сина. Однак, сукупності підтверджених позивачем зазначених обставин, які відбулися протягом незначного (семимісячного) строку після народження дитини у відповідачів до подання позову до суду, не може бути винятково достатньою підставою для позбавлення батьківських прав відповідачів відносно їх сина за ухилення від виконання батьківських обов`язків, оскільки за установлених обставин справи, які в силу новонародженого віку дитини відповідачів істотно й негативно не вплинули на фізичний, духовний, психологічний її розвиток. Тому до відповідачів недоцільно застосовувати такий крайній захід та спосіб захисту прав дитини у виді позбавлення їх батьківських прав відносно їх дитини (подібні за своїм змістом норми наведені у статті 9 Конвенції про права дитини, статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та в пункті 59 рішення Європейського Суду з прав людини від 17 січня 2001 року у справі «Ньяоре проти Франції»). При цьому, суд уважає за необхідне з метою подальшої зміни ставлення відповідачів до дитини попередити їх про необхідність змінити ставлення до свого сина у період його перебування у Сумського обласного спеціалізованого Будинку дитини (м. Суми) чи в інших спеціалізованих установах. Окремо, суд ураховує те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] заявлений до них позов не визнали в повному обсязі, а також вони зазначали, що при покращенні їх матеріального становища та житлово-побутових умов вони вживатимуть заходів до повернення сина в сім`ю, також [PERSON] у вересні та грудні 2024 року особисто телефонувала до закладу, де утримується дитина, уточнюючи інформацію про стан її здоров`я тощо, що сукупно підтверджує наявність у відповідачів певної цікавості за долю дитини та сформованого бачення їх спільного сімейного майбутнього разом із їх сином. Оцінюючи висновок органу опіку та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідачів, суд не приймає його до уваги, так як він не містить вмотивованих обґрунтувань щодо необхідності позбавлення прав на виховання дитини відповідачами саме в судовому порядку з посиланням на відповідні фактично з`ясовані причини неналежної їх поведінки чи бездіяльності щодо невиконання ними батьківських обов`язків, їх тривалість, періодичність та сутність, також складений документ ґрунтувався лише на узагальнено сформульованих мотивах про небажання відповідачів обтяжувати проблеми щодо виховання й утримання їх дитини, неможливості ними забезпечити належні житлово-побутові, матеріальні умови для утримання і догляду їх сина без наведення мотивів на підставі яких сформульовані такі твердження. Для його складання не залучалися та не заслуховувалися думки відповідачів, ґрунтовно не викладався опис обставин, який покладено в основу доводу органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав, а тому суд уважає зазначений висновок необґрунтованим, складеним з неповним з`ясуванням обставин спору та таким, що не може підтверджувати сформульовану підставу для позбавлення батьківських прав відповідачів. Із урахуванням вищевикладеного, суд уважає що таке втручання в сімейне життя відповідачів у спосіб позбавлення їх батьківських прав по відношенню до їх сина є винятково невиправданим у даній справі і є таким, що не ґрунтується на дійсній законній меті у виді захисту інтересів дитини, та не є необхідним за обставин установлених у даній справі для застосування такого способу захисту прав новонародженої дитини в розумінні п.2 ст.8 Конвенції про захист основоположних прав та свобод людини. Крім цього, сформульовану позивачем підставу позбавлення батьківських прав відповідача, передбачену п.2 ч.1 ст.164 СК України, суд уважає винятково недоведеною сукупністю належних, допустимих та достатніх доказів, які досліджені у даній справі. Установлюючи справедливу рівновагу між окремими інтересами позивача, як органу опіки та піклування, та ставленням до дитини відповідачів, повну невтрату ними цікавості до долі дитини у даній справі, та інтересами новонародженої дитини в аспекті позбавлення батьківських прав її батьків, суд надає перевагу найкращим інтересам дитини, уважаючи таке втручання у сімейне життя відповідачів непропорційним, оскільки це забезпечить збереження в певній мірі на даний час батьківських відносин між новонародженою дитиною та її біологічними батьками, сформує умови для подальшого покращення відносин батьків із їх новонародженою дитиною, яка перебуває в становищі відмінному від звичайної сім`ї, це також не призведе до остаточного розриву необхідних батьківських зв`язків дитини із її батьками, що у подальшому поступово може сформувати потенціал для належного налагодження виконання відповідачами їх батьківських обов`язків відносно їх сина у більш прийнятному сімейному середовищі та житлово-побутовій обстановці. Натомість, суд уважає, що позбавлення батьківських прав відповідачів лише негативно вплине на інтереси новонародженої дитини, яка перебуває в уразливому становищі відмінному від звичайної сім`ї під час її утримання в спеціалізованій установі, ускладнить доступ батьків до дитини, подальше можливе спілкування та побачення із батьками для подальшого розвитку їх сина. Також, на думку суду, не може відповідати законній меті позбавлення в судовому порядку відповідачів батьківських прав щодо їх дитини за позовом органу опіки та піклування через відсутність у них у нетривалий час можливості облаштувати належні житлово-побутові умови проживання новонародженої дитини при непрацевлаштованості її батьків на роботу та відсутності у них достатніх джерел доходів при їх періодичній схильності до вживання алкогольних напоїв, пошуці роботи на території с.Синівка для тимчасових заробітків, але при відсутності постійної підтримки, соціального супроводу та соціальної адаптації сім`ї відповідачів з боку того ж органу місцевого самоврядування (позивача по справі) з метою створення належних умов для виховання дитини у повноцінній сім`ї (виконавчий комітет Синівської сільради хоча і сприяв відповідачам у покращенні їх житлових умов у спосіб заселення їх у покинутий інший житловий будинок із кращими житлово-побутовими умовами та електропостачанням, проте не сприяв працевлаштуванню відповідачів чи пошуку певної роботи на території громади для них з метою формування матеріального підґрунтя сім`ї, де народжена дитина, призначенню соціальних допомог, не проводив належний соціальний супровід та інтегрування у суспільне життя громади сім`ї, яка перебуває у складних життєвих обставинах, до нових умов проживання та утримання дитини, наданню інших необхідних соціальних послуг відповідачам тощо). Підсумовуючи викладене, суд уважає наведені в позові мотиви та аргументи не є винятково достатніми для виправдання такого серйозного втручання в сімейне життя відповідачів у виді позбавлення їх батьківських прав відносно новонародженої дитини, а тому у задоволенні позову слід відмовити з підстави його необґрунтованості. Такі висновки суду узгоджується з правовими позиціями Європейського суду з прав людини, викладеними у п.51-54,59-60 рішення цього суду у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, у п.47,48, 60 рішення ЄСПЛ у справі «Савіни проти України» від 18 грудня 2008 року. Розподіл судових витрат по справі Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до положень статей 141, п.2 ч.2 ст.142 ЦПК України, врахувавши відмову суду у задоволенні заявленого позову у повному обсязі, то витрати позивача зі сплати 3028 грн судового збору слід покласти на цю сторону та не проводити їх розподіл.

Outcome: dismissed