Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] , просить ухвалити рішення, яким стягнути заборгованість по кредиту в розмірі 16480,01грн. та 2422,40грн. судового збору. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 28.08.2023 року між ТзОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено Кредитний договір №28.08.2023-100001452, відповідно до якого позивач надав відповідачу грошові кошти в розмірі 8000,00грн., а відповідач зобов`язався повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором, та сплатити суму комісії 1200,00 грн. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, в той час як відповідач взятих на себе зобов`язань по договору не виконав, своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, не надавав, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором, яка станом на 27.05.2024року становить 16480,01грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, клопотанням до суду просить справу слухати у його відсутності і позов задоволити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. З врахуванням представлених документів, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника позивача. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про слухання справи повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила, відзив на\~позовну заяву\~або клопотання\~про відкладення\~розгляду справи\~не подала.Враховуючи представлені докази, суд вважає можливим розглянути справу у її відсутності та ухвалити заочне рішення, проти чого представник позивача не заперечив. Перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів. Відповідно до ч.1, 2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що 28.08.2023 року між ТзОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено Кредитний договір №28.08.2023-100001452, відповідно до якого позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 8000,00грн., а відповідач зобов`язався повернути грошові кошти, сплатити проценти за користування кредитом та комісію, пов`язану з наданням кредиту, у порядку та на умовах, визначених Договором. Договір було укладено в електронній формі шляхом підписання електронним підписом відповідачки, вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч. 6, 12 п. 1 ст. 3, ст. 12, п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 1 ст. 205 ЦК України. Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання вказаного вище договору шляхом заповнення заявки про надання (отримання) грошових коштів на сайті позикодавця, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, позикодавцем було перераховано грошові кошти в сумі 8000,00 грн. Позикодавець належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти в порядку, передбаченому умовами Договору. Однак, своїх зобов`язань відповідно до умов Кредитного договору відповідач не виконує, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 27.05.2024року становить 16480,01грн.: заборгованість по тілу кредиту 8000,00; по процентах 7280,01 грн.; по комісії 1200,00 грн. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити та стягнути з відповідача в користь позивача вищевказану заборгованість. Задовольняючи позов, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім і документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір в сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved