Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-28 00:00:00

1. Описова частина. 1.1. Позиція позивача. 05 червня 2024 року, через підсистему ЄСІТС «Електронний суд», Луцька міська рада (далі - позивач, Міська рада) звернулася в суд з позовом до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ) про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. В якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача, позивачем було зазначено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Наша оселя - Соборності 16» (далі - третя особа). Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Луцька міська рада, як орган місцевого самоврядування, є балансоутримувачем квартири за адресою [ADDRESS] , яка перебуває у комунальній власності. У вказаній квартирі основним наймачем була [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Поховання [PERSON] проводилося Луцьким спеціалізованим комбінатом комунально-побутового обслуговування за рахунок коштів місцевого бюджету. Окрім [PERSON] у вказаній квартирі зареєстрована її дочка [PERSON] , [INFO] , яка, за твердженнями позивача не проживає у ній останні 15 років. Місце перебування її невідоме. Із заявами про приватизацію цієї квартири ні [PERSON] за життя, ні [PERSON] не зверталися. Наразі квартира знаходиться в занедбаному стані, в ній проживає невідома жінка, яка не має жодного відношення до квартири. Посилаючись на те, що відповідач без поважних причин значний проміжок часу не проживає у спірній квартирі, позивач просить суд визнати її такою, що втратила право користування квартирою. 1.2. Позиція відповідача та третьої особи. Відповідач будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, письмового відзиву на позов не надала. Третя особа своїх письмових пояснень на позов не надала. 1.3. Рух справи. Ухвалою суду від 13 червня 2024 року відкрито провадження у справі та визначено розглядати справу в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 11 вересня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 1.4. Щодо заочного розгляду справи. У судове засідання учасники справи не прибули. Представник позивача у письмовій заяві просить суд слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Третя особа свого представника у судове засідання не надіслала, про причини неявки суд не повідомляла. Відповідач у судове засідання повторно не прибула, про причини неявки суд не повідомляла, з клопотаннями про відкладення розгляду справи не зверталася. Частиною четвертою статті 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Вказані положення процесуального закону кореспондуються з положеннями частини першої статті 280 ЦПК України, якою передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, але не подала відзиву на позов та повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин, враховуючи відсутність заперечень з боку позивача, суд ухвалив здійснювати заочний розгляд справи. 2. Мотивувальна частина. Вивчивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, з таких підстав. 2.1. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що Луцька міська рада, як орган місцевого самоврядування, є балансоутримувачем квартири за адресою [ADDRESS] , яка перебуває у комунальній власності. У вказаній квартирі основним наймачем була [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Поховання [PERSON] проводилося Луцьким спеціалізованим комбінатом комунально-побутового обслуговування за рахунок коштів місцевого бюджету (а.с.8, 21-23). Окрім [PERSON] у вказаній квартирі зареєстрована її дочка [PERSON] , [INFO] (а.с.20). Із заявами про приватизацію цієї квартири ні [PERSON] за життя, ні [PERSON] не зверталися. Згідно акту обстеження спірної квартири, який складений 17 травня 2024 року комісією у складі начальника відділу реєстру житлового фонду Департаменту ЖКГ Луцької міської ради, начальника відділу капітального ремонту житлового фонду Департаменту ЖКГ Луцької міської ради, а також голови ОСББ «Наша Оселя-Соборності 16», [PERSON] протягом понад 15 років у квартирі не проживає. В квартирі безпідставно проживає жінка ( [PERSON] , прізвище не встановлене), яка вселилася (з її слів) з дозволу [PERSON] . Квартира перебуває в незадовільному технічному стані та не відповідає санітарно-технічним вимогам (а.с.24). Згідно листа Луцького РУП ГУНП у Волинській області, під час проведення пошукових заходів встановити місцезнаходження [PERSON] не виявилося можливим. Зі слів мешканців будинку, вони її не бачили протягом тривалого часу (а.с.26). 2.2. Норми права, що регулюють спірні правовідносини. Оскільки спірні правовідносини виникли стосовно визнання особи такою, що втратило право користування квартирою, яка перебуває у комунальній власності, вони врегульовані Житловим кодексом України (далі - ЖК України). Зокрема, у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу (частина перша статті 163 ЖК України). При тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців у випадках: 1) призову на строкову військову службу або направлення на альтернативну (невійськову) службу, а також призову офіцерів із запасу на військову службу на строк до трьох років - протягом усього періоду проходження зазначеної військової служби; призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період - протягом усього періоду проходження військової служби, а якщо під час її проходження вони отримали поранення, інше ушкодження здоров`я та перебувають на лікуванні в закладах охорони здоров`я або потрапили в полон чи визнані безвісно відсутніми - на строк до дня, наступного за днем їх взяття на військовий облік у відповідних територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України після звільнення з військової служби після закінчення ними лікування в закладах охорони здоров`я, незалежно від строку лікування, повернення з полону, скасування рішення суду про визнання особи безвісно відсутньою чи ухвалення судом рішення про оголошення особи померлою; 2) тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв`язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання; 3) влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім`ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім`ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Якщо з будинку, квартири (їх частини) вибула дитина (діти) і членів її (їх) сім`ї не залишилося, це житло може бути надано за договором оренди іншому громадянину до закінчення строку перебування дитини (дітей) у дитячому закладі або до досягнення нею (ними) повноліття і повернення від родичів, опікуна чи піклувальника, в окремих випадках - до закінчення навчання в загальноосвітніх навчальних закладах усіх типів і форм власності, у тому числі для громадян, які потребують соціальної допомоги та соціальної реабілітації, а також в професійно-технічних чи вищих навчальних закладах або до закінчення строку служби у Збройних Силах України та інших військових формуваннях; 4) виїзду у зв`язку з виконанням обов`язків опікуна чи піклувальника, наданням батькам-вихователям житлового будинку або багатокімнатної квартири для створення дитячого будинку сімейного типу - протягом усього часу виконання таких обов`язків; 5) влаштування непрацездатних осіб, у тому числі дітей з інвалідністю, у будинку-інтернаті та іншій установі соціальної допомоги - протягом усього часу перебування в них; 6) виїзду для лікування в лікувально-профілактичному закладі - протягом усього часу перебування в ньому; 7) взяття під варту або засудження до арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк чи довічне позбавлення волі - протягом усього часу перебування під вартою або відбування покарання, якщо в цьому будинку, квартирі (їх частині) залишилися проживати інші члени сім`ї (частини перша - третя статті 71 ЖК України). 2.3. Позиція суду. Системний аналіз положень статей 71, 163 ЖК України дозволяє суду дійти висновку, що за загальним правилом при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо ці особи відсутні з поважних причин, цей строк може бути продовженим. Житлове законодавство наводить ряд поважних причин, за існування яких житло зберігається безумовно (частина третя статті 71 ЖК України), так і дозволяє за волевиявленням наймодавця, або у разі спору - судом визначити інші поважні причини для збереження житла (частина друга статті 71 ЖК України). В розглядуваній справі, як було встановлено судом, відповідач, як член сім`ї основного наймача, яка померла, не проживає у спірній квартирі протягом значного проміжку часу (більше 15 років). Відповідач не дбає за квартирою, вона знаходиться в незадовільному санітарно-побутовому стані. Поточне місце проживання чи перебування відповідача невідоме і вжиті позивачем та органами Національної поліції заходи не дозволяють його встановити. В матеріалах справи відсутні будь-які докази наявності поважних причин не проживання у житлі, які перелічені частині третій статті 71 ЖК України. Відсутні відомості, що відповідач, або основний наймач за життя, ініціювали питання про приватизацію квартири. З огляду на вищевикладене, оскільки реєстрація відповідача у спірній квартирі, що перебуває у комунальній власності, унеможливлює для позивача, як органу місцевого самоврядування, вільно розпоряджатися своїм житловим фондом, зокрема надати квартиру для потреби інших осіб, суд дійшов висновку, що відповідач втратила право користування квартирою, у зв`язку з чим позовні вимоги слід задовольнити. 2.5. Розподіл судових витрат. Частиною першою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд задовольнив позовні вимоги повністю, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 3 028,00 грн., який був сплачений при зверненні до суду. На підставі наведеного та

Outcome: approved