Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-22 00:00:00

представник ТзОВ «Енерджі Трейд Груп» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить, стягнути з відповідача заборгованість за спожитий природний газ в розмірі 2 465 грн. 67 коп., 3% річних в розмірі 212 грн. 57 коп., інфляційні втрати в розмірі 1 002 грн. 63 коп., пеню в сумі 258 грн. 65 коп., а всього 3 939 грн. 52 коп. На обґрунтування позову зазначає, що відповідач є побутовим споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] , постачальником якого у період з лютого 2021 року по березень 2021 року включно було ТзОВ «Енерджі Трейд Груп». На умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам 18 січня 2021 року [PERSON] було підписано заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу у ТзОВ «Енерджі Трейд Груп» та відкрито абонентський рахунок № [NUMBER] (ЕІС код 56ХМ22В36025288О). За цей період відповідачем спожито природний газ об`ємом 358,72 куб.м, на загальну суму 2 465 грн. 67 коп. ТзОВ «Енерджі Трейд Груп», як постачальник природного газу свої зобов`язання виконало в повному обсязі та надало споживачу [PERSON] послуги з постачання природного газу. Однак споживач не виконав взятих на себе зобов`язань та не сплатив повну вартість спожитого газу вчасно, що призвело до виникнення заборгованості перед ТОВ «Енерджі Трейд Груп» за спожитий природний газ. Станом на 07 лютого 2024 року заборгованість споживача становить 2 465 грн. 67 коп. [PERSON] не зверталася до ТзОВ «Енерджі Трейд Груп» із заявами про припинення подачі тазу, відмови від послуг ТзОВ «Енерджі Трейд Груп», та фактично користувався послугами із газопостачання, визнаючи таким чином наявність правовідносин. Відповідно до положень ст. 625 Цивільного кодексу України за період з 26 березня 2021 року до 07 лютого 2024 року відповідачу нараховано 3% річних в розмірі 212 грн. 57 коп., а також інфляційні втрати в розмірі 1002 грн. 63 коп., пеню в розмірі 258 грн. 65коп. Відповідачці направлялись платіжні доручення (рахунки на оплату за природний газ) для оплати вартості спожитого ним природного газу. Згідно протоколу\~автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.12.2024 року визначено головуючого суддю Шендрікову Г.О. Ухвалою судді від 20.11.2024 року, після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідачки, яка не є підприємцем, вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав до суду клопотання, в якому підтримує позовні вимоги в повному обсязі, проти розгляду справи не заперечує та просить суд розглядати справу у його відсутності, а тому суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Відповідачка [PERSON] не скористалася своїм процесуальним правом подання відзиву на позов, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляв, що в силу вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті. У відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до додатку до Публічного договору постачання природного газу побутовим споживачам від 18 січня 2021 року, [PERSON] , ознайомилася з умовами Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (надалі - НКРЕКП) від 30 вересня 2015 року №2500, на офіційному сайті НКРЕКП, сайті Постачальника, Публічного договору постачання природного газу побутовим споживачам ТзОВ «Енерджі Трейд Груп» від 01.07.2020 в мережі інтернет за адресою: http:www.etg.ua, та приєднався до умов даного договору. Підписавши заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу, відповідач є побутовим споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини, врегульовані спеціальною нормою права - Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2496 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015р. за №1382/27827 (надалі - Правила постачання). На ім`я відповідача у ТзОВ «Енерджі Трейд Груп» відкритий абонентський рахунок № [NUMBER] (ЕІС код 56ХМ22В36025288О). [PERSON] здійснювала споживання природного газу, постачальником якого у період з лютого 2021 року по березень 2021 року був ТзОВ «Енерджі Трейд Груп», та у загальному обсязі за вказаний період спожила 358,72 куб.м, на загальну суму 2 465 грн. 67 коп., що підтверджується довідкою про фінансовий стан споживача. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг №2500від 30.09.2015 затверджено Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам. У п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відсутність письмово оформленого договору з постачальником послуг не позбавляє споживача обов`язку оплачувати надані послуги. Зазначене узгоджується з висновком щодо застосування норм права, сформульованим у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 у справі № 6-2951цс15. Відповідно до ч.1 п.17 Правил плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інший строк. У відповідності до положень п.29 Правил споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за надані послуги з газопостачання. В розділі ІІІ Правил постачання зазначено, що договір постачання природного газу споживачу розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Крім того, відповідно до абз.2 п.4 Розділу III Правил фактом згоди споживача про приєднання до умов договору є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - факт фактичного споживання природного газу споживачем. Згідно з п.11 розділу ІІІ Правил постачання, постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється за вільними цінами, крім ціни постачальника зі спеціальними обов`язками, яка встановлюється відповідно до законодавства. Відповідно до п.14 розділу ІІІ Правил постачання розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачам є календарний місяць. Окрім цього, оскільки обов`язок споживача житлово-комунальних послуг як власника житла ґрунтується не тільки на договорі, але й на законі, відсутність письмових договірних відносин не є підставою для звільнення від оплати житлово-комунальних послуг. Пунктом 1 ч.1 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому, такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 по справі № 6-59цс13. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Згідно представленого стороною позивача та долученого до матеріалів позовної заяви розрахунку заборгованості судом встановлено, що станом на 07 лютого 2024 року заборгованість споживача становить 2 465 грн. 67 коп. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Формулювання ст.625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів. За змістом ч.2 ст.625 ЦК України нарахування інфляційних витрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови ВСУ від 6 червня 2012 р. у справі № 6-49цс12, від 24 жовтня 2011 р. у справі № 6-38цс11). Отже, проценти, передбачені ст. 625 ЦК України, не є штрафними санкціями (постанова ВСУ від 17 жовтня 2011 р. у справі 6-42цс11). У відповідності до положень ст.625 ЦК України за період з 26 березня 2021 року до 07 лютого 2024 року відповідачу нараховано 3% річних в розмірі 212 грн. 57 коп., а також інфляційні втрати в розмірі 1 002 грн. 63 коп. Згідно ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ст.26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Враховуючи порушення споживачем строків сплати вартості поставленого природного газу, відповідачу за період 26 березня 2021 року до 07 лютого 2024 року нараховано пеню в розмірі 258грн. 65 коп. Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, встановлених статтею 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Оскільки відповідач фактично користувався послугами з газопостачання, визнаючи таким чином наявність правовідносин та після звернення до суду позивачем з позовною заявою, оплатив заборгованість в повному обсязі, а тому наявні підстави для застосування до нього спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання, передбаченого ч.2ст.625 ЦК України, а саме: стягнення інфляційних витрат, 3% річних та пені за період з 26.03.2021 по 07.02.2024. Зазначені обставини, які описано вище, на думку суду, є достатньою підставою для задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим суму судового збору суд стягує з відповідача на користь позивача. Таким чином суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір в розмірі 3 028 грн 00 коп.

Outcome: approved