Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а саме: встановити факт державної реєстрації права спільної сумісної власності [PERSON] (адреса зареєстрованого місця проживання: [ADDRESS] ; адреса місця проживання внутрішньо переміщеної особи: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ), [PERSON] , [PERSON] на квартиру за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 04.11.1996 року. Заява мотивована тим, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . З метою реєстрації свого права власності на вказану квартиру в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно заявниця звернулася до державного реєстратора. Однак, в результаті розгляду заяви державним реєстратором було прийнято рішення про відмову у проведенні реєстраційних дій №73732838 від 19.06.2024 року. Відмова була мотивована тим, що на запит державго реєстратора у Луганську обласну військову адміністрацію щодо надання інформації, яка містить відомості про зареєстровані речові права до 01.01.2013 року на квартиру [ADDRESS] , надійшла відповідь про відсутність інформації щодо реєстрації прав власності, в зв`язку з окупацією Хрустальненської міської територіальної громади, у томі числі міста Хрустальний. Вищевикладені обставини зумовили фактичні підстави для звернення до суду із вказаною заявою. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16.07.2024 року було відмовлено у відкритті провадження по справі. Постановою Вінницького апеляційного суду від 29.08.2024 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено. Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 16.07.2024 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04.09.2024 року було прийнято заяву до розгляду та відкрито окреме провадження у справі. 14.10.2024 року на адресу суду від заявниці [PERSON] надійшла заява про уточнення позовних вимог. Заявниця [PERSON] у судовому засіданні вимоги заяви підтримала повністю з підстав, викладених у заяві, та просила їх задовольнити. Судові витрати просила суд залишити за нею. Представник Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради Васильченкова А.Є. у судовому засіданні при вирішенні справи поклалася на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд доходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до положень ст. 315 ЦПК України, факти, що мають юридичне значення встановлюються судом. Судом установлено такі фактичні обставини справи на підставі наданих доказів. Заявниця [PERSON] є внутрішньо переміщеною особою, фактично проживає у [ADDRESS] , а зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою від 18.05.2022 року № 529-5001607442\~(а.с. 50). Як вбачається зі\~Свідоцтва про право власності на житло від 04.11.1966 року квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , та членам її сім`ї [PERSON] та [PERSON] . Загальна площа квартир 51,8 кв.м.(а.с.51-52). Квартира була зареєстрована в органах БТІ, що підтверджується Техніним паспортом на квартиру (а.с.53-54). У судовому засіданні заявницею\~ [PERSON] було надано для огляду оригінал вказаного Свідоцтва про право власності на житло. 19.06.2024 року [PERSON] звернулася до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради Бірюк М.А. із заявою щодо державної реєстрації її права власності квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Рішенням\~Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради Бірюк М.А. від 19.06.2024 року № 73732838 було відмовлено у проведенні реєстраційних дій \~(а.с. 56). Так, згідно вимог п. 3 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор\~під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії. Відповідно до\~Узагальнення Верховного Суду України «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду з умови, що заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо). Судом установлено, що у іншому (позасудовому) порядку підтвердити\~факт державної реєстрації права власності [PERSON] неможливо. При цьому, відмову державного реєстратора заявниця не вважає протиправною з огляду на обсяг його повноважень, а тому підстави для оскарження такої відмови у порядку адміністративного судочинства також відсутні. Встановлення ж даного факту необхідне з метою державної реєстрації права влсності на квартиру. Згідно з ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Відповідно до ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав заявниці шляхом встановлення факту державної реєстрації її права власності, оскільки іншим шляхом захистити цивільне право заявниці неможливо (на переконання суду, заявницею було вірно обрано спосіб захисту). З огляду на вищезазначене, суд доходить до висновку, що дослідженою у судовому засіданні сукупністю доказів доводиться факт\~державної реєстрації права власності [PERSON] на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 04.11.1996, тому заява підлягає задоволенню. За клопотанням заявниці судовий збір залишити за нею. На підставі викладеного,

Outcome: approved