Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-23 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Представник позивача - адвокат Кужель А.М.. в інтересах [PERSON] , звернувся до суду із позовом до [PERSON] про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, у період з травня 2010 року до червня 2023 року. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] з травня 2010 року до червня 2023 року. За час перебування у фактичних шлюбних відносинах у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Між відповідачем та ПАТ «Електромонтаж» 04.02.2011 року був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] загальною площею 103.4 кв.м.; літ. А1-1 загальною площею 38,8 кв.м.; літ. А1-2 загальною площею 29,6 кв.м.. а всього загальною площею 171.8 кв.м. Право власності на зазначені будівлі визнано за відповідачем на підставі рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 23.07.2014 року у справі № 751/6510/14. У подальшому, позивач та відповідач за спільні кошти здійснили кардинальну перебудову будинку в 2014 році, що підтверджується технічним паспортом. Згідно з технічним паспортом від 25.01.2016 зазначений вище будинок складається з таких об`єктів: літ. А-1 житловий будинок загальною площею 70.6 кв.м., літ. А4-2 надбудова загальною площею 371.1 кв.м., літ. А1 -1 прибудова 32,6 кв.м., АЗ-З тамбур загальною площею 11,2 кв.м., А2-1 гараж загальною площею 68,4 кв.м. Загальна площа становить 554,1 кв.м., з яких 276,7 кв.м. житлової площі. Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18.06.2015 року. Зазначена вище перебудова вказує на те, що сторони створили новий об`єкт права власності, оскільки параметри колишнього будинку були змінені кардинально, що унеможливлює його відтворення в первісному вигляді. Позивач проживала у зазначеному вище будинку з травня 2010 року по червень 2023 року. Окрім цього сторони вели спільний побут, мали спільний бюджет, спільно купували предмети побуту, спільно брали участь в покращенні та перебудові житла. Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 21 березня 2024 року відкрито провадження про банкрутство [PERSON] , керуючим реструктуризацією боржника призначено арбітражного керуючого Лященка Павла Володимировича. Оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство [PERSON] опубліковано па офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України за № 72803 від 21.03.2024 року. Оскільки щодо відповідача відкрито провадження про визнання його неплатоспроможним, що впливає на те, що частина майна може бути реалізована в примусовому порядку, вказане зачіпає інтереси позивача, оскільки зазначене майно було частково придбано за її кошти. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 26.09.2024 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 18.10.2024 року до участі в справі, в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог, залучено [PERSON] та арбітражного керуючого Лященка Павла Володимировича. 19.11.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду . У вступному слові позивач та її представник позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини викладені у позові та наявні у справі докази. Позивач пояснила, що з відповідачем познайомилися у квітні 2009 року, спільно почали проживати з червня 2009 року, у батьків [PERSON] . Проживаючи спільно купували побутову техніку, проводили спільні масштабні ремонти. У них народилися спільні діти, батьком яких є [PERSON] . До сьогоднішнього часу знаходяться у шлюбних відносинах. За цей час змінили декілька місць проживання, де робили спільні ремонти, було придбано дуже багато побутових речей : холодильники, морозильні камери, телевізори, меблі дитячі та дорослі для спільного проживання. Також були кредити, які вони виплачували. У пологовому будинку чоловік писав заяву, яка підтверджувала факт його батьківства. Після початку повномаштабного вторгнення дізналася, що майно яке спільно наживали, та в яке вкладали певні кошти, знаходиться у заставі. На вказане майно вона має повне право, оскільки разом купували, робили ремонт, вкладали спільні кошти. Там відбувалася реконструкція, добудова, брали кредити на ремонт будинку, які вони виплачували разом. Відповідач не заперечує, що це спільне майно. Він розраховував виплатити кредит, не розраховував що попаде у таку ситуацію. Зареєстровані за різними із відповідачем адресами, діти зареєстровані з мамою, оскільки стояла у черзі на квартиру як педагог. Її будинок отриманий у спадок. У спільному будинку зареєстрований чоловік. Будинок на теперішній час не придатний для проживання, тому знімають житло по [ADDRESS] , договір оренди підписаний нею, а за оренду платить відповідач. Відповідач та його представник у вступному слові позовні вимоги визнали. Відповідач пояснив, що коли почали проживати із дружиною разом було спільне рішення прожити спільно років п`ять не одружуючись, потім вирішити як піде далі. Коли жінка була вагітна планували розписатися, були розмови про узаконення відносин щоб дитина народилася у шлюбі. На другому місяці втратили немовля та відклали цю розмову. Коли була друга вагітність вирішили, що дитина буде мати прізвище і батька, і матері. У пологовому будинку підписував документи, що він є батьком. Він займається будівництвом, йому заборгували кошти, потім не могли віддати, і він подавав позов до суду щоб віддали в рахунок боргу одноповерхову недобудову. Разом із дружиною, позивачкою у справі, добудовували два поверхи. Не проживають в ньому тому, що він зроблений, але оздоблювальні роботи в середині не завершені. Третя особа арбітражний керуючий Лященко П.В. не заперечив щодо задоволення позову. Допитана в якості свідка [PERSON] пояснила, що сім`ю знає давно, є хрещеною матір`ю спільних дітей сторін. [PERSON] та [PERSON] проживали та проживають разом, ведуть спільний побут, разом ростять дітей. Вони не одружувались, вільна держава, вільні люди, так вони вирішили. Із [PERSON] познайомились у 2006 році, коли стала проживати там, де вона проживала у гуртожитку. Через років три з`явився [PERSON] , з того часу вони проживали разом. Свідок [PERSON] показав, що він є рідним братом відповідача. [PERSON] та [PERSON] проживають разом з 2010 року, вже 14 років, без реєстрації шлюбу. Він є хрещеним батьком їх спільних дітей. Живуть разом, спілкуємося постійно, з дітьми бачаться, на свята, на дні народження. Чому не одружуються не запитував. Разом їздять до батьків, у них все спільне, бюджет спільний. Мають приватний будинок по [ADDRESS] , там є земля і багато чого. Будинок будували разом. У дружини є приватний будинок. Свідок [PERSON] показав, що з відповідачем товаришує понад 25 років, разом проводять всі свята, разом відпочивають. [PERSON] з [PERSON] мають двох спільних дітей. Представники третіх осіб АТ «Сенс Банк», ТОВ «Коллект центр» та третя особа [PERSON] , у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належно. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , [PERSON] народився [INFO] , батьками записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.41, 42). 04.02.2011 року між [PERSON] та ПАТ «Електромонтаж» укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , літ. А-1 загальною площею 103.4 кв.м.; літ. А1-1 загальною площею 38,8 кв.м.; літ. А1-2 загальною площею 29,6 кв.м.. всього загальною площею 171.8 кв.м. 23.07.2014 року рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова задоволено позов [PERSON] , вирішено вважати укладеним 04 січня 2011 року договір купівлі-продажу нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] : літ. "А-1" загальною площею 103,4 кв.м.; літ. "А1-1" загальною площею 38,8 кв.м.; літ. "А1-2" загальною площею 29,6 кв.м., а всього загальною площею 171,8 кв.м., між Публічним акціонерним товариством "Електромонтаж" як продавцем та [PERSON] як покупцем. Визнано право власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] : літ. "А-1" загальною площею 103,4 кв.м.; літ. "А1-1" загальною площею 38,8 кв.м.; літ. "А1-2" загальною площею 29,6 кв.м., а всього загальною площею 171,8 кв.м., за [PERSON] (а.с.20-22) . Згідно із технічним паспортом від 25.01.2016 будинок за адресою: [ADDRESS] складається з наступних об`єктів: літ. А-1 житловий будинок загальною площею 70.6 кв.м., літ. А4-2 надбудова загальною площею 371.1 кв.м., літ. А1 -1 прибудова 32,6 кв.м., АЗ-З тамбур загальною площею 11,2 кв.м., А2-1 гараж загальною площею 68,4 кв.м. Загальна площа становить 554,1 кв.м., з яких 276,7 кв.м. житлової площі (а.с. 30-40). Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, житловий будинок, загальною площею 554,1 кв.м., житловою площею 276,7 кв.м. за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с.23-24) ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін Відповідно до пункту 1 розділу VII «Прикінцеві положення» СК України, цей Кодекс набув чинності одночасно з набуттям чинності ЦК України, тобто з 01 січня 2004 року. Відповідно до частин другої та четвертої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до частин першої та другої статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Згідно із частиною першою статті 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Відповідно до статті 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі статті 74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно. Відповідно до статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З огляду на статтю 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю. Вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити такі факти: спільне проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (постанова Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року № 554/8023/15-ц). Відповідно до позиції викладеної у постанові Верховного Суду від 08 грудня 2021 року у справі № 531/295/19, для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки, фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо. Відповідно до позиції викладеної у постанові Великої Палата Верховного Суду від 23 січня 2024 року (справа № 523/14489/15-ц, провадження № 14-22цс20) у справах позовного провадження факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, як і інші юридичні факти, належить до предмета доказування і підлягає встановленню при ухваленні судового рішення, якщо цей факт пов`язаний з будь-якими заявленими позовними вимогами. Суд зобов`язаний встановити наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (стаття 76 ЦПК). Обґрунтування позиції суду щодо підтвердження чи спростування факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу у справах позовного провадження має бути наведено у мотивувальній частині рішення. Вимоги про встановлення юридичного факту не є вимогами, які забезпечують ефективний захист прав у справах про поділ майна подружжя, а лише підставою для вирішення такої справи. Факт проживання позивача із відповідачем на час укладення 04.02.2011 року між [PERSON] та ПАТ «Електромонтаж» договору купівлі-продажу нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , крім пояснень сторін, підтверджується: поясненнями свідків, які підтвердили, що позивач та відповідач проживали разом до народження спільних дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Крім того, відповідач визнаючи позов сам підтвердив, що проживав із позивачкою з травня 2010 року, і до цього часу ведуть спільне господарство, мають спільний бюджет та взаємні права та обов`язки. Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що у період з травня 2010 року по червень 2023 року, позивач та відповідач проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу як чоловік та дружина, оскільки впродовж указаного періоду вели спільне господарство, мали спільний бюджет, взаємні права та обов`язки, у них народилося двоє спільних дітей, тобто між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Тому, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу підлягають задоволенню. V. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У відповідності до п.1 ч. 2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову з відповідача підлягає стягненню судовий збір, але за відсутності даної вимоги судовий збір не стягується.

Outcome: approved