Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-26 00:00:00

Адвокат Бочаров О.М. звернувся до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з позовом в інтересах позивачки [PERSON] до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів, в якому просив змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються з відповідача на підставі рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 20.10.2016 р. по справі №695/2711/16-ц на користь [PERSON] з 500,00 грн. щомісяця на частку від заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги позивач мотивує тим, що за рішенням суду було стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн., до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 14.09.2016 року. Відповідач аліментні зобов`язання не виконує. Рішенням суду від 04.11.2020 р. відповідач позбавлений батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивачка вважає, що на сьогоднішній день сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального утримання сина, в зв`язку з чим змушена звернутись до суду з даним позовом, оскільки відповідач добровільно збільшувати розмір сплачуваних аліментів не бажає. На даний час змінилася економічна ситуація в країні, сума стягуваних аліментів незначна, матеріальне становище позивачки погіршилось, вона не працює, її заощаджених коштів не вистачає для належного утримання сина. У відповідача є фізичні можливості, щоб заробляти кошти в необхідному розмірі, позивачці відомо, що він офіційно працює, отримує заробітну плату, тобто має заробіток, інших аліментних платежів він не сплачує, його матеріальне становище поліпшилось, тому він має можливість сплачувати аліменти на сина у частці від заробітку. 20.09.2024 р. представник подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив визначити аліменти в розмірі 1/4 частини від заробітку відповідача. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судовому засіданні 11.12.2024 р. представник позивачки - адвокат Бочаров О.М. підтримав позов з урахування уточнених вимог, не заперечував проти заочного рішення. У подальшому в судове засідання 27.01.2025 р. позивачка та її представник не з`явилися, але адвокат скерував до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позов просив задовольнити. У судове засідання відповідач не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, але в судове засідання не з`явився без поважних причин, не подав відзив, сторона позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання 27.01.2025 р. за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини. Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 24.03.2021 р., стверджено, що позивач та відповідач являються батьками [PERSON] , [INFO] . Згідно довідок про реєстрацію місця проживання від 07.09.2021 та 15.09.2021, позивачка та її син зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . З копії виконавчого листа вбачається, що рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 20.10.2016 р. по справі №695/2711/16-ц ухвалено: «Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня звернення до суду - 14.09.2016 р. і до досягнення дитиною повноліття». Копією рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 04.11.2020 р. №695/2647/19 стверджено, що [PERSON] позбавлений батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] . Із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів ВП №52830279 вбачається, що станом на 29.04.2024 р. [PERSON] має заборгованість, сукупний розмір якої становить 101814,92 грн. Із відомості з державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу від 29.04.2024 р. вбачається, що позивачка за період із січня 2022 по листопад 2023 мала дохід у вигляді аліментів. Джерело отримання доходу КП «Міськводоканал». Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Частиною 5 статті 183 СК України визначено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Тобто існує два способи стягнення аліментів - у частці від доходу або в твердій грошовій сумі. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду лише за позовом одержувача аліментів, як визначено ч.3 ст. 181 СК України. Положеннями ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Суд враховує той факт, що відповідачем не надано суду жодних доказів щодо свого матеріального стану та на спростування фактів, обставин, зазначених у позові. На підставі вище викладеного, виходячи з засад розумності і справедливості, враховуючи інтереси як дитини, так і платника аліментів, заважаючи, що саме одержувач аліментів наділений правом вибору способу стягнення аліментів, враховуючи той факт, що купівельна спроможність присуджених судом аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн. значно знизилася, суд дійшов висновку, що розмір частки, заявлений позивачем до стягнення (1/4 частини, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку) є мінімальним у розумінні положень ст.ст.182-183 СК України, тому позов підлягає до повного задоволення. Разом із тим, суд вважає за необхідне зазначити, що ч.1 ст.191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи вище викладене, слід дійти висновку, що в справах про зміну способу аліментів, які вже стягуються, стягнення зміненого розміру починається з дня набрання судовим рішенням законної сили. Суд, відповідно до ст.141 ЦПК України, задовольняючи позов, стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1211,20 грн., від якого при подачі заяви була звільнена позивачка.

Outcome: approved