Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом та просить зобов`язати КП «Теплогарант» виключити з обліку по її особовому рахунку заборгованість попередніх власників квартири за адресою: [ADDRESS] за період до 24.05.2019 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є власницею квартири за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 24.05.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Конотопського міського нотаріального округу Сумської області Романенко О.М. Станом на 16.10.2024 року за особовим рахунком зазначеної вище квартири рахується заборгованість за житлово-комунальними послугами КП «Теплогарант» у сумі близько 25 000 грн. Зазначена вище сума заборгованості була сформована до набуття права власності на дану квартиру. Просить врахувати, що договором купівлі-продажу від 24.05.2019 року не передбачено перехід від попереднього власника до нового власника обов`язків щодо сплати наявної на той час заборгованості за житлово-комунальні послуги. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву про проведення судового засідання без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. При ухваленні рішення просить врахувати відповідь на відзив, відповідно до якого відповідач стверджує, що на її заяву про виключення заборгованості попередніх власників було надано відповідь та надіслано через Укрпошту та на електронну пошту. Проте таку відповідь вона не отримувала. Крім того, відповідачем зазначено, що з її особового рахунку було виключено заборгованість у розмірі 12 810,20 грн., у той же час станом на грудень 2024 року за нею рахується заборгованість у розмірі 13 373,27 грн. Відповідачем було зазначено, що 28.01.2022 року було подано судовий наказ до примусового виконання до приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Слесарєвій О.В. Ця інформація відповідає дійсності, у той же час, в рамках даного виконавчого провадження нею була погашена заборгованість у повному обсязі, що підтверджується платіжними інструкціями. Представник відповідача КП «Теплогарант» Лазаренко А.О. в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, проти позовних вимог заперечує в повному обсязі. При ухваленні рішення просить врахувати відзив, відповідно до якого до КП "Теплогарант" 29.10.2024 року за вх. № 372 надійшла заява від [PERSON] від 22.10.2024 року про виключення з обліку по особовому рахунку за адресою: [ADDRESS] заборгованості попередніх власників, до заяви долучена копія договору купівлі-продажу квартири від 24.05.2019 року. КП "Теплогарант" розглянуло вказану заяву [PERSON] та листом за вих. № 632 від 18.11.2024 року повідомило про прийняте рішення виключити з обліку по особовому рахунку № [NUMBER] за квартирою [ADDRESS] заборгованості за теплопостачання попередніх власників, яка обліковувалась станом на дату продажу квартири, а саме: 24.05.2019 року в сумі 12 810,20 грн., з наступним застосуванням до попередніх власників претензійно-позовних заходів. Проведене коригування по особовому рахунку № [NUMBER] буде відображено у квитанції (повідомленні) за листопад 2024 року. Копія відповіді за вих. № 632 від 18.11.2024 року о 16 год. 36 хв. була надіслана заявнику на зазначену нею у заяві електронну адресу [INFO] та додатково у паперовій формі рекомендованим листом Укрпоштою 28.11.2024 року. Також по підприємству видано наказ № 526 від 18.11.2024 року "Про коригування по особовому рахунку", згідно якого на підставі заяви [PERSON] від 22.10.2024 року виключено з обліку по особовому рахунку № [NUMBER] за квартирою [ADDRESS] заборгованість попередніх власників за теплопостачання, яка обліковувалась за період до 24.05. 2024 року в сумі 12 810,20 грн. У листопаді 2024 року проведено коригування по особовому рахунку № [NUMBER] за квартирою [ADDRESS] та списано 12 810,20 грн. заборгованості попередніх власників. З жовтня 2019 року по березень 2021 року вже за новим власником вказаної квартири [PERSON] , після набуття права власності, виникла заборгованість за послуги з теплопостачання, яка склала 15 303,18 грн. У зв`язку з чим, у квітні 2021 року КП "Теплогарант" звернулося до Конотопського міськрайонного суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення даної заборгованості. 17.05.2021 року Конотопським міськрайонним судом за вказаною заявою видано судовий наказ № 577/1927/21 (провадження 2н/577/430/21). Залишок боргу станом на 01.01.2025 року без поточного нарахування за грудень 2024 року в сумі 11 985,97 грн. - це залишок несплаченого [PERSON] боргу, який виник за період після набуття нею права власності на квартиру, а саме: з жовтня 2019 року по березень 2021 року та на стягнення якого Конотопським міськрайонним судом 17.05.2021 року видано судовий наказ № 577/1927/21, який з січня 2022 року перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Слесарєвої О.В. Позивачем [PERSON] надано відповідь на відзив КП "Теплогарант" на позовну заяву, у якій зазначено про те, що заборгованість в розмірі 15 303,18 грн. за судовим наказом Конотопського міськрайонного суду № 577/1927/21 у виконавчому провадженні № [NUMBER] нею сплачена протягом квітня - листопада 2023 року, на підтвердження чого надані копії квитанцій. З копій квитанцій вбачається, що [PERSON] проводила перерахування коштів на погашення боргу на рахунок приватного виконавця Слесарєвої О.В., про те на рахунок КП "Теплогарант" від приватного виконавця Слесарєвої О.В. сплачені [PERSON] кошти не надходили. КП "Теплогарант" шляхом доступу до АСВП з`ясовано, що повноваження приватного виконавця Слесарєвої О.В. припинені, а виконавче провадження № [NUMBER] закінчено на підставі повного фактичного виконання вимог судового наказу, про що 24.11.2023 року вже іншим приватним виконавцем Жованик Ю.А. винесено відповідну постанову. Найближчим часом Рада приватних виконавців має прийняти рішення про призначення іншого тимчасового виконавця для роботи з залишками виконавчих проваджень Слесарєвої О.В., якому буде надано доступ до рахунку та функціональну можливість здійснити перерахування коштів стягувачам, у тому числі і КП "Теплогарант" коштів, сплачених [PERSON] . Однак, станом на даний час сплачені [PERSON] кошти на погашення боргу продовжують перебувати на рахунку приватного виконавця Слесарєвої О.В. та на рахунок КП "Теплогарант" не надходили, а тому, до фактичного надходження коштів інформація про заборгованість "умовно" продовжує обліковуватися у квитанціях, які формуються КП "Теплогарант" та надходять до споживача. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить на наступного висновку. Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Як передбачено ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого 24.05.2019 року приватним нотаріусом Конотопського міського нотаріального округу Сумської області Романенко О.М., [PERSON] придбала квартиру за адресою: [ADDRESS] (а.с.4-5). 22.10.2024 року [PERSON] звернулася до КП «Теплогарант» про виключення з обліку по особовому рахунку заборгованості попередніх власників за період до 24.05.2019 року (а.с. 79). До КП «Теплогарант» 29.10.2024 року за вх. № 372 надійшла заява від [PERSON] від 22.10.2024 року про виключення з обліку по особовому рахунку за адресою: [ADDRESS] заборгованості попередніх власників, до заяви долучена копія договору купівлі-продажу квартири від 24.05.2019 року. КП «Теплогарант» розглянуто вказану заяву [PERSON] та листом за вих. № 632 від 18.11.2024 року повідомлено про прийняте рішення виключити з обліку по особовому рахунку № [NUMBER] за квартирою [ADDRESS] заборгованості за теплопостачання попередніх власників, яка обліковувалась станом на дату продажу квартири - на 24 травня 2019 року в сумі 12 810,20 грн., з наступним застосуванням до попередніх власників претензійно-позовних заходів, та зазначено, що проведене коригування по особовому рахунку № [NUMBER] буде відображено у квитанції (повідомленні) за листопад 2024 року. (а.с.27). Також по підприємству видано наказ № 526 від 18 листопада 2024 року "Про коригування по особовому рахунку", згідно якого на підставі заяви [PERSON] від 22.10.2024 року виключено з обліку по особовому рахунку № [NUMBER] за квартирою [ADDRESS] заборгованість попередніх власників за теплопостачання, яка обліковувалась за період до 24.05. 2024 року в сумі 12 810,20 грн. (а.с.28). У листопаді 2024 року проведено коригування по особовому рахунку № [NUMBER] за квартирою [ADDRESS] та списано 12 810,20 грн. заборгованості попередніх власників. Станом на дату продажу квартири - на 24.05. 2019 року заборгованість за послуги з теплопостачання за попередніми власниками [ADDRESS] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , як вже і зазначалося вище, складала 12 810,20 грн., дана заборгованість виникла за період з жовтня 2017 року по травень 2019 року включно, що вбачається з довідки про стан розрахунків по особовому рахунку. (а.с.22-24). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державна реєстрація права власності на квартиру [ADDRESS] за новим власником [PERSON] відбулась також 24.05.2019 року (а.с. 26). З жовтня 2019 року по березень 2021 року вже за новим власником вказаної квартири [PERSON] , після набуття права власності, виникла заборгованість за послуги з теплопостачання, яка склала 15 303,18 грн. (а.с. 29) У квітні 2021 року КП "Теплогарант" звернулося до Конотопського міськрайонного суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення даної заборгованості. 17.05.2021 року Конотопським міськрайонним судом за вказаною заявою видано судовий наказ № 577/1927/21 (провадження 2н/577/430/21), яким стягнуто з [PERSON] на користь КП "Теплогарант" 15 303 грн. 18 коп. заборгованості за надані послуги з централізованого опалення за період з 01.10.2019 року по 01.04.2021 року (а.с.30). В подальшому, судовий наказ № 577/1927/21 (провадження 2н/577/430/21), виданий 17.05.2021 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області відповідачем було направлено приватному виконавцю виконавчого округу Сумської області Слесарєвій О.В. для примусового виконання (а.с. 32). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Слесарєвою О.В. від 05.02.2022 року було відкрито виконавче провадження з примусового виконання судового наказу № 577/1927/21 (провадження 2н/577/430/21), виданого 17.05.2021 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області (а.с. 48) та на підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Жованик Ю.А. від 24.112023 року вказане виконавче провадження закінчено в зв`язку з повним виконанням (а.с. 59). Згідно копій платіжних інструкцій вбачається, що [PERSON] заборгованість за вищевказаним судовим наказом сплачена в повному обсязі (а.с. 38-46). П. 3 ч. 2 ст.129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно вимог ст. 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. За приписами ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Верховний Суд неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 року у справі № 129/1033/13-ц. Таким чином, аналізуючи приведені докази, даючи їм оцінку в їх сукупності, з урахуванням вищевказаних обставин, вирішуючи справу в межах заявлених вимог, за наявності доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог та заперечень відповідача, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ("Проніна проти України", № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006). Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, оскільки у задоволенні позовних вимог позивачу судом відмовлено, то відсутні підстави для стягнення судового збору з відповідача.

Outcome: dismissed