Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-21 00:00:00

У лютому 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Комунального закладу «Дитяча школа мистецтв» Міжгірської селищної ради (далі - КЗ «Дитяча школа мистецтв») та Відділу освіти, сім`ї, молоді, спорту та культури виконавчого комітету Міжгірської селищної ради про визнання протиправною відмови в укладенні трудового договору і зобов`язання укласти такий та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу. Позов обґрунтовано тим, що КЗ «Дитяча школа мистецтв» був створений як юридична особа 05 січня 2021 року та зареєстрований за юридичною адресою по [ADDRESS] . Водночас за цією ж адресою зареєстрований і діє вже багато років навчальний заклад «Міжгірська дитяча музична школа», яка фактично займає всю будівлю будинку [ADDRESS] . КЗ «Дитяча школа мистецтв» створювався з метою у подальшому на базі «Міжгірської дитячої музичної школи» створити «Дитячу школу мистецтв» шляхом злиться (приєднання) цих двох закладів в одне ціле. А тому протягом 2021 року і до осені 2022 року КЗ «Дитяча школа мистецтв» за вказаною юридичною адресою рахувалася лише формально без штату викладачів та набору учнів. Засновником цих обидвох закладів виступає Міжгірська селищна рада. Згідно зі статутами ці заклади безпосередньо підпорядковані співвідповідачу - Відділу освіти, сім`ї, молоді, спорту та культури виконавчого комітету Міжгірської селищної ради і через централізовану бухгалтерію цього відділу проводиться і фінансування закладів, нарахування та виплата заробітної плати працівникам. Зазначав, що він працював у Міжгірській дитячій музичній школі (надалі\~-\~«Міжгірська ДМШ») на посаді викладача народних інструментів з 04 квітня 2022 року за цим основним місцем роботи та на умовах постійного трудового договору з оплатою праці згідно зі штатним розписом і тарифікації, що підтверджується наказом про переведення його на цю посаду від 04.04.2022 за № 25-к. Проте 14 червня 2022 року директором навчального закладу «Міжгірська ДМШ» був виданий наказ за № 26-к про призупинення із ним дії трудового договору, починаючи з 14.06.2022 і до закінчення воєнного стану. Цей наказ ним було оскаржено до суду і, як наслідок, рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 12.10.2022 у справі № 302/1013/22 його позов було задоволено та визнано протиправним і скасовано цей наказ, однак на час подання цього позову зазначене рішення суду ще не набрало законної сили внаслідок його оскарження в апеляційному порядку. Також указував і на те, що оскільки у вересні 2022 року він не працював по причини призупинення з ним трудового договору директором «Міжгірська ДМШ», то поштовим відправленням останнього від 29.09.2022 за № 16 йому було надіслано повідомлення про його наступне вивільнення з роботи на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України з одночасним повідомленням про те, що у закладі «Міжгірська ДМШ» вакантних посад немає, а відтак цей заклад не в змозі запропонувати йому працевлаштування. 01 грудня 2022 року директором «Міжгірська ДМШ» було видано наказ за № 73-к, яким його було звільнено з посади викладача народних інструментів цієї школи з 01.12.2022 відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України. Даний наказ про його звільнення ним також було оскаржено до суду і, як наслідок, Міжгірським районним судом Закарпатської області відкрито провадження у справі № 302/1608/22. Звертав увагу, що протягом жовтня-листопада 2022 року на вимогу директора «Міжгірська ДМШ» всі викладачі цієї школи написали заяви про їх звільнення з роботи за власним бажанням та згодом були прийняті на роботу на тих же умовах і посадах до новоствореного КЗ «Дитяча школа мистецтв». Водночас учні «Міжгірська ДМШ», у тому числі і ті учні, яких він навчав, були переведені до КЗ «Дитяча школа мистецтв». За таких обставин у штаті «Міжгірська ДМШ» нікого не залишилося, окрім виконуючого обов`язки директора цієї школи, а відтак навіть у разі його поновлення судом на роботі, він однозначно залишиться без роботи за відсутності учнів і штату викладачів у цій школі. Зауважував і те, що він, як і інші викладачі, що з ним працювали у «Міжгірська ДМШ», письмовою заявою від 7 жовтня 2022 року звернувся до директора КЗ «Дитяча школа мистецтв» [PERSON] із проханням прийняти його на роботу на посаду викладача народних інструментів (баян, гітара), до якої було додано копію його диплому про відповідну освіту з додатком до диплому. Однак листом директора\~КЗ «Дитяча школа мистецтв» від 17.11.2022 йому було відмовлено у прийнятті на роботу на підставі поданої ним заяви через відсутність вакантних посад, згідно з штатним розписом, як це повідомив директор у своєму листі.\~ На його переконання, ця відмова відповідача у прийнятті його на роботу є протиправною, суб`єктивною та необґрунтованою, оскільки з ним не було проведено співбесіди і предмет який він викладав по класу гітара, викладає інший вчитель, який не має відповідної кваліфікації викладача даного інструменту. Також ця відмова відповідача суперечить ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практиці ЄСПЛ, ст. 43 Конституції України, статтям 5-1, 21, 22, 42-1 КЗпП України тощо, а також практиці суду касаційної інстанції. Посилаючись на наведені вище обставини просив суд: 1) визнати протиправною відмову відповідача КЗ «Дитяча школа мистецтв» Міжгірської селищної ради у прийнятті його на роботу на посаду викладача народних інструментів (баян, гітара) цього закладу; 2) зобов`язати КЗ «Дитяча школа мистецтв» Міжгірської селищної ради укласти з ним трудовий договір на посаду викладача народних інструментів (баян, гітара) даного закладу; 3) стягнути зі співвідповідача Відділу освіти, сім`ї, молоді, спорту та культури виконавчого комітету Міжгірської селищної ради на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 17.11.2022 і по день ухвалення рішення суду з відрахуванням обов`язкових платежів до державного бюджету; 4) стягнути зі співвідповідача Відділу освіти, сім`ї, молоді, спорту та культури виконавчого комітету Міжгірської селищної ради на його користь понесені у справі судові витрати по сплаті ним судового збору в розмірі 1\~073,60 грн та 6 000 грн на оплату витрат на правничу допомогу адвоката. Ухвалою судді\~Міжгірського районного\~суду Закарпатської\~області Сидоренко\~Ю.\~В.\~від 22\~лютого 2023\~року відкрито\~провадження у\~цій справі\~за правилами\~спрощеного позовного\~провадження у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін та їх представників. У відзиві на позов представниця відповідача КЗ «Дитяча школа мистецтв» - адвокатеса Гецко В. В. посилалась на безпідставність та необґрунтованість позову [PERSON] . Відзив мотивовано тим, що у даному випадку вимоги трудового законодавства зі сторони КЗ «Дитяча школа мистецтв» не були порушеними, що узгоджується з практикою Верховного Суду від 27.03.2019 у справі № 349/81/18, середній заробіток на користь позивача не може бути стягнутий, оскільки він не працював у КЗ «Дитяча школа мистецтв», а відтак і понесені позивачем у справі судові витрати також не можуть бути задоволеними на його користь. З огляд на це просила суд відмовити у задоволенні позову [PERSON] Співвідповідач Відділ освіти, сім`ї, молоді, спорту та культури виконавчого комітету Міжгірської селищної ради своїм правом на подачу відзиву не скористався. Позивач [PERSON] також не скористався своїм правом на подачу відповіді на відзив відповідача КЗ «Дитяча школа мистецтв». Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 10 серпня 2023 року провадження у цій справі було зупинено до набрання законної сили рішенням у цивільній справі № 302/1608/22 (провадження № 2/302/70/23) за позовом [PERSON] до Міжгірської дитячої музичної школи, Відділу освіти, сім`ї, молоді, спорту та культури виконавчого комітету Міжгірської селищної ради, про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу. Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 16 листопада 2024 року провадження у цій справі було відновлено. Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 30 грудня 2024 року заяву представника позивача [PERSON] - адвоката Кривки П. П. про відвід головуючої судді Сидоренко Ю. В. у цій справі задоволено. Матеріали даної цивільної справи № 302/358/23 (провадження № 2/302/22/24) передано до канцелярії\~\~Міжгірського районного суду Закарпатської області для повторного розподілу між суддями у порядку, встановленому статтею 33 ЦПК України. 31 грудня 2024 року проведено повторний автоматизований розподіл цієї цивільної справи між суддями, відповідно до якого справу передано для розгляду судді Готрі В. Ю. Ухвалою судді Міжгірського районного суду Закарпатської області Готри В. Ю. від 02 січня 2025 року дану цивільну справу за позовною заявою [PERSON] прийнято до провадження. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат Кривка П. П. позовні вимоги підтримали повністю, просили їх задовольнити. Представниця відповідача КЗ «Дитяча школа мистецтв» - адвокатка Гецко В. В. у судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог [PERSON] заперечила, просила у задоволенні позову відмовити. Представниця Відділу освіти, сім`ї, молоді, спорту та культури виконавчого комітету Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області Олексієнко Н. у судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, заяви про відкладення розгляду справи не подавала, а натомість подала до суду клопотання від 18.11.2024, в якому просила суд розглянути цю справу без її участі (т.1, а.с.217). Відтак суд уважає, що неявка представниці співвідповідача у судове засідання, належним чином повідомленої про місце, дату і час розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Заслухавши пояснення і доводи позивача [PERSON] та представників сторін адвокатів Кривки П. П., Гецко В. В., дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд констатує таке. Як установлено судом, на підставі наказу директора «Міжгірська ДТШ» Юрія Біланинця від 04.04.2022 за № 25-к [PERSON] було переведено з посади заступника директора з навчальної роботи цієї школи на посаду викладача інструментів даного закладу з 04.04.2022, що також узгоджується з відповідним записом у трудовій книжці позивача (т.1 а.с.16, 30). 14 червня 2022 року наказом за № 26-к в. о. директора «Міжгірська ДМШ» було призупинено дію трудового договору з викладачем [PERSON] до закінчення воєнного стану (т.1 а.с.17). Цей наказ, згідно з рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 12.10.2022 у справі № 302/1013/22, що набрало законної сили після його перегляду в апеляційному порядку відповідно до постанови Закарпатського апеляційного суду від 22.06.2023, визнано протиправним та скасовано з одночасним стягненням з Відділу освіти, сім`ї, молоді, спорту та культури виконавчого комітету Міжгірської селищної ради на користь [PERSON] середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 14.06.2022 по 12.10.2022 включно, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000,00 грн та сплачений судовий збір у розмірі 992,40 гривень. 29 вересня 2022 року повідомленням за № 16 в. о. директора «Міжгірська ДМШ» [PERSON] повідомлено про те, що у зв?язку зі скороченням штату працівників даної музичної школи, на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України з ним буде розірвано трудовий договір не пізніше як за два місяці з виплатою вихідної допомоги та у закладі вакантних посад немає, а тому цей заклад не в змозі запропонувати йому працевлаштування (т.1 а.с.18). Відповідно до наказу КЗ «Дитяча школа мистецтв» від 26.09.2022 № 1 «Про організацію навчального процесу», зокрема пункту 2, то у зв`язку із забезпечення навчально-виховного процесу та виробничою необхідністю (відсутністю вакантних посад згідно зі штатним розписом), контингенту учнів «Дитячої школи мистецтв» на 2022-2023 навчальний рік та рішенням педагогічної ради /протокол № 1 від 26.09.2022/ уведено у функціональні обов`язки проведення уроків таким викладачам: по класу гітари [PERSON] 12 годин; по класу музична література [PERSON] 3 години; по класу фортепіано [PERSON] 18 годин (т.1 а.с.137, 138). Як видно зі штатного розпису КЗ «Дитяча школа мистецтв», затвердженого 01.10.2022 начальником Відділу освіти, сім`ї, молоді, спорту та культури виконавчого комітету Міжгірської селищної ради [PERSON] , то в цьому закладі штатна чисельність становить 20,61 одиниць (т.1\~а.с.132). 07 жовтня 2022 року позивач [PERSON] письмово звернувся до директора КЗ «Дитяча школа мистецтв» із заявою про прийняття його на роботу на посаду викладача народних інструментів (баян, гітара) з одночасним доданням копій диплому про освіту і додатку до нього, про що свідчить відповідна відмітка про отримання цієї заяви відповідача від 13.10.2022 (т.1 а.с.19-21). Листом директора КЗ «Дитяча школа мистецтв» за вих. № 3 від 17.11.2022 [PERSON] повідомлено про те, що дирекція даного закладу, згідно з поданою ним заявою від 13.10.2022, інформує про відсутність вакантних посад згідно зі штатним розписом (т.1 а.с.22). Наказом в. о. директора «Міжгірська ДМШ» від 01.12.2022 за № 73-к [PERSON] звільнено з посади викладача народних інструментів Міжгірської дитячої музичної школи з 01.12.2022 відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України (т.1 а.с.15). Рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 29 грудня 2023 року у справі № 302/1608/22, яке набрало законної сили після залишення його без змін постановою Закарпатського апеляційного суду від 23.07.2024, визнано: протиправним та скасовано наказ Міжгірської дитячої музичної школи № 73-к від 01.12.2022 «Про звільнення [PERSON] за п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв?язку зі скороченням чисельності та штату працівників; поновлено [PERSON] на посаді викладача народних інструментів Міжгірської дитячої музичної школи, з 02 грудня 2022 року; стягнуто з\~Відділу освіти, сім`ї, молоді, спорту та культури виконавчого комітету Міжгірської селищної ради\~на користь\~ [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 02 грудня 2022 року по 29 грудня 2023 року включно, в сумі\~24 5915,60 грн із відрахуванням з цієї суми податків, зборів та інших обов`язкових платежів; допущено до негайного виконання це рішення суду в частині поновлення [PERSON] на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць та вирішено питання про судові витрати (т. 1 а.с.180-184). Наказом Міжгірської\~дитячої музичної\~школи від\~05.01.2024\~за №\~01-к:\~скасовано наказ\~про звільнення\~ [PERSON] \~від 01.12.2022\~№ 73-к;\~ поновлено\~на роботі\~ [PERSON] \~на посаді\~викладача народних\~інструментів Міжгірської\~дитячої музичної\~школи з\~02\~грудня 2022\~року;\~бухгалтерії відділуосвіти, сім`ї, молоді, спорту та культури виконавчого комітету Міжгірської селищної ради виплатити [PERSON] середньомісячний заробіток за один місяць; внести запис про поновлення на роботі до трудової книжки [PERSON] (т.1 а.с.209). Як убачається з наказу від 15 серпня 2024 року № 05-к Міжгірської дитячої\~музичної школи,\~ [PERSON] \~звільнено з\~посади викладача\~народних інструментів\~Міжгірської дитячої\~музичної школи\~Міжгірської селищної\~ради від\~15.08.2024\~у зв`язку\~з ліквідацією\~Міжгірської дитячої\~школи за\~пунктом п.1\~ст.\~40\~КЗпП України;\~бухгалтерії відділуосвіти, сім`ї, молоді, спорту та культури виконавчого комітету Міжгірської селищної ради провести зі [PERSON] відповідні розрахунки та виплату грошової компенсації за невикористанні 34 календарні дні щорічної основної оплачуваної відпустки за період роботи з 02 грудня 2022 року до 15 серпня 2024 року, вихідної допомоги у розмірі середньомісячної заробітної плати (т.1 а.с.208). Як видно зі загальнодоступних та відкритих джерел Міжгірська дитяча музична школа Міжгірської селищної ради є припиненою внаслідок ліквідації, дата запису про припинення юридичної особи\~29.08.2024, номером запису 1 003 141 1100 09000389. За положеннями статей 24, 43 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками. Кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Статтею 22 КЗпП України, яка діяла в цій же редакції і на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що власник або уповноважений ним орган, фізична особа, яка використовує найману працю, має право вільного вибору серед кандидатів на зайняття робочого місця (посади). Забороняється необґрунтована відмова у прийнятті на роботу, тобто відмова без будь-яких мотивів або з підстав, що не стосуються кваліфікації чи професійних якостей працівника, або з інших підстав, не передбачених законом. На вимогу особи, якій відмовлено в прийнятті на роботу, власник або уповноважений ним орган, фізична особа, яка використовує найману працю, зобов`язані письмово повідомити про причину такої відмови, яка має відповідати\~частині першій\~цієї статті. Будь-яке пряме або непряме обмеження трудових прав при укладенні, зміні та припиненні трудового договору не допускається. Вимоги щодо віку, рівня освіти, стану здоров`я працівника можуть встановлюватися законодавством. Згідно зі ст. 5-1 КЗпП України держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, зокрема правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу. Держава гарантує особі право на захист від будь-яких проявів дискримінації у сфері зайнятості населення залежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, гендерної ідентичності, сексуальної орієнтації, етнічного, соціального та іноземного походження, віку, стану здоров`я, інвалідності, підозри чи наявності захворювання на ВІЛ/СНІД, сімейного та майнового стану, сімейних обов`язків, місця проживання, членства у професійній спілці чи іншому громадському об`єднанні, участі у страйку, звернення або наміру звернення до суду чи інших органів за захистом своїх прав або надання підтримки іншим працівникам у захисті їхніх прав, за мовними або іншими ознаками, не пов`язаними з характером роботи або умовами її виконання. Не вважається дискримінацією здійснення заходів щодо додаткового сприяння у працевлаштуванні окремих категорій громадян (частина перша та друга статті 11 Закону України «Про зайнятість населення»). Частиною 2 ст. 24 КЗпП України передбачено перелік документів,\~\~які громадянин зобов`язаний подати\~\~при укладенні трудового договору. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд ураховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2018 року у справі № 647/2279/17 (провадження № 61-24277св18) вказано, що «відповідно до частини другої статті 232 КЗпП суди безпосередньо розглядають позови про укладення трудових договорів, у тому числі інших осіб, з якими власник або уповноважений ним орган відповідно до чинного законодавства зобов`язаний укласти трудовий договір (наприклад, коли у випадках, передбачених законодавством, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний приймати в порядку працевлаштування інвалідів і неповнолітніх, направлених на роботу в рахунок броні; осіб, які були звільнені в зв`язку з направленням на роботу за кордон, призовом на строкову чи альтернативну військову службу і повернулись після закінчення цієї роботи чи служби), або які вважають, що їм відмовлено в укладенні трудового договору всупереч гарантіям, передбаченим статтею 22 КЗпП». У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 березня 2019 року в справі № 349/81/18 (провадження № 61-43402св18) зазначено, що «стаття 22 КЗпП передбачає наявність двох окремих складів правопорушень трудового законодавства при відмові у прийнятті на роботу: необґрунтована відмова у прийнятті на роботу і відмова у прийнятті на роботу за ознаками дискримінації особи у випадках, як прямо передбачених частиною другою статті 22 КЗпП України, так і в інших нормах трудового права. Обов`язку однієї сторони завжди кореспондує право іншої сторони: заборона необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу кореспондується з обов`язком роботодавця укласти такий договір. Суди встановили, що позивач не належить до кола осіб, з якими відповідач зобов`язаний був укласти трудовий договір (запрошення на роботу в порядку переведення, молоді спеціалісти, котрих в установленому законом порядку направлено на роботу в дану організацію тощо). Перелік обов`язку роботодавця укласти трудовий договір з працівником за правилами КЗпП є вичерпним і такого обов`язку відповідач не порушував. Із дискримінаційною ознакою відмова у прийнятті на роботу позивача не пов`язана. Відповідно до положень статті 21 КЗпП укладення трудового договору, як і будь-якої іншої двосторонньої угоди, потребує згоди не тільки працівника, а й власника або уповноваженого ним органу. Зазначеним забезпечується оптимальне узгодження інтересів роботодавця і особи, яка бажає укласти трудовий договір, інакше роботодавець буде позбавлений можливості у повному обсязі виконувати свої функціональні обов`язки щодо підбору та розміщення кадрів і нести відповідальність за той обсяг роботи, за який він відповідає за законом». Такі ж висновки викладені і в постанові Верховного Суду 14 квітня 2020 року у справі № 474/321/18 (провадження № 61-158св19). Судом установлено, що станом як на день звернення [PERSON] 07.10.2022 з заявою про прийняття його на роботу на посаду викладача народних інструментів (баян, гітара), яка була отримана 13.10.2022, так і на день надання йому 17 листопада 2022 року директором КЗ «Дитяча школа мистецтв» відмови у прийнятті на роботу, у даному закладі була відсутня згідно зі штатним розписом вакантна посада викладача народних інструментів. Також у матеріалах справи відсутні докази про те, що позивач належить до кола осіб, з якими відповідач зобов`язаний був укласти трудовий договір (запрошення на роботу в порядку переведення, молоді спеціалісти, інваліди тощо). При цьому перелік обов`язку роботодавця укласти трудовий договір\~з працівником за правилами КЗпП України є вичерпним і в даному випадку, на переконання суду, такого обов`язку відповідач не порушував. Із дискримінаційною ознакою\~\~чи з посиланнями на обставини, які не відносяться до ділових якостей працівника, відмова у прийнятті на роботу позивача не пов`язана, оскільки така відмова була пов`язана саме через відсутність вакантної посади. Посилання позивача на обставини відповідності його за рівнем кваліфікації, досвіду і стажу роботи та відсутність при цьому вчителя з кваліфікацією по викладанню відповідного інструменту на момент його звернення з заявою про прийняття на роботу, на час її розгляду відповідачем та на час надання останнім 17.11.2022 відповіді [PERSON] , не можуть становити підставу зобов`язання відповідача укласти із ним трудовий договір.\~\~ Під час судового розгляду також не встановлено, що відмова у прийнятті на роботу [PERSON] є наслідком надання незаконної переваги іншій особі в силу привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання або іншими ознаками чи пов`язана з дискримінаційними мотивами. Не заслуговують на увагу і доводи [PERSON] про те, що відмова відповідача у прийнятті його на роботу є незаконною внаслідок не проведення із ним співбесіди, оскільки, як уже зазначалося вище, протягом 13.10.2022-17.11.2022 вакантної посади у КЗ «Дитяча школа мистецтв» не було, а відтак і обов`язку проводити з позивачем співбесіди у відповідача не виникало. До того ж позивач на час виникнення спірних правовідносин був працевлаштований за основним місцем роботи в іншій юридичній особі, де його було звільнено 01 грудня 2022 року, про що свідчить відповідний запис у його трудовій книжці (т.1\~а.с.31) та відповідний наказ № 73-к про його звільнення з роботи з 01 грудня 2022 року (т.1\~а.с.15). З огляду на наведене суд доходить висновку, що відмова відповідача у прийняті на роботу позивача не може вважатися необґрунтованою. Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ч. 1 ст. 13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи Положеннями ч. 1 ст. 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (ст. 129 Конституції України). Відповідно до частини 3 ст. 12, частин 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, окрім випадків установлених Законом, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи із висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 (п. 45), «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». Отже, суд доходить висновку, що позивач не довів поза розумним сумнівом належними, допустимими, достовірними, а в їх сукупності та взаємозв`язку між собою достатніми доказами свою вимогу, що відповідачем КЗ «Дитяча школа мистецтв» протиправно /необґрунтовано/ йому було відмовлено у прийняті на роботу, а відтак у задоволенні вимоги [PERSON] про визнання протиправною відмову КЗ «Дитяча школа мистецтв» Міжгірської селищної ради у прийнятті його на роботу на посаду викладача народних інструментів (баян, гітара) цього закладу слід відмовити. За таких обставин не підлягає і до задоволення похідна вимога [PERSON] про зобов`язання відповідача КЗ «Дитяча школа мистецтв» Міжгірської селищної ради укласти із ним трудовий договір. Також, на переконання суду, не підлягає задоволенню і вимога [PERSON] про стягнення зі співвідповідача Відділу освіти, сім`ї, молоді, спорту та культури виконавчого комітету Міжгірської селищної ради на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 17.11.2022 по день ухвалення рішення суду, оскільки позивач не був прийнятий чи фактично допущений до роботи у КЗ «Дитяча школа мистецтв», не працював і не був звільнений без законної підстави або незаконно переведений на іншу роботу саме в цьому закладі та йому не нараховувалася і не виплачувалася заробітна плата в КЗ ««Дитяча школа мистецтв». При цьому суд констатує, що позивач [PERSON] , відповідно до зазначеного вище рішення суду від 29.12.2023, поновлювався на роботі в «Міжгірська дитяча музична школа» з 02 грудня 2022 року і на його користь з Відділу освіти, сім`ї, молоді, спорту та культури виконавчого комітету Міжгірської селищної ради\~було стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 02 грудня 2022 року по 29 грудня 2023 року включно, а наказом «Міжгірська дитяча музична школа» від 15.08.2024 № 05-к позивача [PERSON] звільнено з роботи з 15 серпня 2024 року з одночасним проведенням із ним відповідних розрахунків, виплати грошової компенсації за невикористанні 34 календарні дні щорічної основної оплачуваної відпустки в період роботи з 02 грудня 2022 року по 15 серпня 2024 року та вихідної допомоги у розмірі середньомісячної заробітної плати. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Отже, з урахуванням наведеного вище суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] , а відтак у задоволенні його позову слід відмовити повністю. Відповідно до ч. 1, пункту 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача. За таких обставин понесені у справі позивачем судові витрати слід віднести за рахунок [PERSON] .

Outcome: dismissed