Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-23 00:00:00

1.Рух по справі та позиції учасників. Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором у розмірі 105311 грн. та 3028 грн. судового збору. В обґрунтування позову покликається на те, що 30.12.2022 Позивач та [PERSON] уклали Генеральний кредитний договір № ГКД-985067.1 (далі - Кредитний договір). Відповідно до Кредитного договору сторони погодили, що Банк (Позивач) зобов`язується відкрити Позичальнику (Відповідачу) відновлювальну кредитну лінію, ц межах котрої надавати йому кредити (Транші) на споживчі потреби у розмірі та на умовах, визначених цим Договором, а Позичальник зобов`язується повернути фактично отримані кошти, сплатити проценти за користування ними та інші платежі в порядку, розмірі та в строки (терміни), що передбачені цим Договором та діючими Тарифами Банку. Максимальна сума заборгованості Позичальника за наданими Банком траншами становить 300000 грн., включаючи витрати на страхові платежі (у разі наявності). Рішення щодо надання кредитних коштів Банком приймається за кожним Траншем окремо та зобов`язання Банку щодо надання траншів у рамках цього договору є відкличними. Строк дії кредитної лінії становить 120 місяців з дати її відкриття, строк дії окремого Траншу, який надається Клієнту у рамках кредитної лінії, становить 60 місяців (п. 1.2. Кредитного договору). Відповідно до п. 1.4. Кредитного договору за користування Траншем Позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку у розмірі, що визначається як змінна частина ставки, збільшена на маржу Банку (15%), що на момент підписання Кредитного договору становить 19,5% річних, а також плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно у терміни, визначені згідно з актуальним графіком щомісячних платежів у розмірі 2,5% річних від початкової суми кожного траншу, що буде відображена в графіку платежів у конкретному цифровому виразі. 13.04.2023\~у рамках\~Кредитного договору\~було видано\~транш за\~номером №\~G01.10701.010089944\~у розмірі\~70000\~(сімдесят\~тисяч)\~гривень 00 копійок (надалі - Транш), підтвердженням чого є належним чином засвідчені копії меморіальних ордерів, що додаються. Одночасно з видачею Траншу Відповідачу було надіслано Графік щомісячних платежів за Траншем. Вказане узгоджується із п. 1.3. Кредитного договору, за яким у день надання Траншу Банк передає особисто Позичальнику або надсилає поштою рекомендованим листом, а Позичальник надає згоду на отримання у такий спосіб, Графіка щомісячних платежів за Траншем (далі - «Графік щомісячних платежів» та не пізніше наступного банківського дня здійснює переказ Траншу з позичкового рахунку на банківський поточний рахунок Позичальника, надалі по тексту - «БПР» за винятком коштів в сумі страхового платежу, які Банк за розпорядженням Позичальника переказує на рахунок страховика в порядку п. 1.5. Договору. Власне волевиявлення на отримання Траншу за Кредитним договором Відповідач висловив шляхом надсилання із власного Абонентського номера телефону CMC-повідомлення на номер [NUMBER] , що узгоджується із п. 1.8. Кредитного договору, за яким Позичальник заявляє про виконання Банком в повному обсязі вимог щодо інформування Позичальника, встановлених Законом України «Про споживче кредитування», підтверджує своє волевиявлення щодо отримання Кредиту та укладає Кредитний договір в один із наступних способів, зокрема: шляхом скерування з Абонентського номера телефону, вказаного в Розділі 3 цього Договору (0679880239), коду, отриманого за допомогою СМС- повідомлення згідно з п.п. 4 п. 1.7., на номер 3553. На підтвердження викладеного надається належним чином засвідчена копія Реєстру СМС-повідомлень за квітень 2023 року, оформленого на виконання Договору надання послуг № 01/15082016, укладеного 15.08.2016 між Позивачем та ТОВ «МОБАЙЛ ДІВЕЛОПМЕНТ», згідно з котрим обслуговується вище вказаний короткий номер 3553, визначений додатком № 2 до вказаного Договору. Під № 69 у вище вказаному Реєстрі CMC-повідомлень наявне CMC-повідомлення Банку із проханням підтвердити власне волевиявлення на отримання Траншу, адресоване на абонентський номер телефону Відповідача: [NUMBER] , та отриману від Відповідача відповідь із зазначеним у ній кодом, із раніше отриманого CMC-повідомлення Банку. Відповідно до п. 1.9. Кредитного договору здійснення Позичальником операцій у порядку п. 1.8. цього Договору вважаються його згодою на отримання Траншу в рамках та на умовах цього Договору та кошти автоматично перераховуються на картковий рахунок Позичальника. Банк у повному обсязі виконав власні зобов`язання за Кредитним договором, видавши Відповідачу 13.04.2023 у рамках Кредитного договору Транш за номером № G01.10701.010089944 у розмірі 70000 (сімдесят тисяч) гривень 00 копійок. Однак, Відповідач не виконує свої зобов`язання, передбачені договором кредиту, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 105311,67 грн. Вказана заборгованість відповідача підтверджується випискою по особовому рахунку та довідкою-розрахунком заборгованості. Враховуючи наведене, а також те, що станом на сьогодні відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, позивач був вимушений звернутись до суду із цим позовом. Ухвалою від 03.09.2024 суд відкрив провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті. \~ \~ \~ \~Галицький районний суд м. Львова заочним рішенням від 20.09.2024 позов задовольним повністю та стягнув з Відповідача на користь Позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 105311,67 грн. та 3028,00 грн. судового збору. \~ \~ \~ \~15.10.2024 представниця Відповідача адвокатка Зачепіло З. Я. звернулася до суду зі заявою про скасування заочного рішення суду від 20.09.2024. \~ \~ \~ \~Галицький районний суд м. Львова ухвалою від 06.12.2024 задовольнив заяву представниці Відповідача, скасував заочне рішення від 20.09.2024 та призначив справу до судового розгляду за правилами спрощеного провадження. \~ \~ \~ \~Відповідач скерував до суду відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позову. \~ \~ \~ \~В обґрунтування відзиву зазначає таке. Так, дійсно 30.12.2022 сторони уклали Генеральний кредитний договір № ГКД-985067.1 Однак, зі сумою заборгованості у розмірі 105311,67 гривень Відповідач не погоджуюється, вважає, її необґрунтованою, та такою, що не підлягає задоволенню в повному обсязі. Надані Позивачем виписка та розрахунок заборгованості за кредитом, підготовлені робітниками банку - є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідачів. Сама позовна заява не містить таких даних, а лише констатує наявність недоказаного розміру всієї суми непогашеного кредиту. Позивач не надав суду первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредиту та його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, та ін.), тому немає підстав вважати, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем, а також суми відсотків, зазначені у розрахунку та довідці є правильними. Також Відповідач у відзиві вказує на те, що Позивач не надав суду доказів оформлення та укладання між сторонами та відповідно отримання позичальником Умов та Правил надання банківських послуг, Пам`ятки клієнта і Тарифів, щоб в сукупності із Заявою, свідчило про укладений у належній формі договір між сторонами про надання банківських послуг. Відповідно до Графіку щомісячних платежів передбачено, що заборгованість за кредитом має бути погашена у повному обсязі до 13.04.2028. Таким чином, вся сума заборгованості у розмірі 105311,67 грн. не може бути простроченою і її більша частина є поточною, тобто такою, строк сплати якої ще не настав. При цьому, матеріали справи, зокрема наданий Позивачем розрахунок заборгованості, не дають змогу встановити, яка заборгованість є простроченою, а яка поточною, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. У матеріалах справи наявний розрахунок заборгованості, однак наданий позивачем розрахунок заборгованості за вказаними кредитними договорами складений самим позивачем, і не містить жодного підтвердження реальності господарської операції. По ньому не можна вирахувати коли заборгованість була переведена в прострочену, чи були сплати з боку відповідача, який був порядок нарахування відсотків, в якому розмірі вони були нараховані, коли вони були нараховані тощо. Надані Позивачем Умови обслуговування АТ «Ідея Банк», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді пені та комісії за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Окрім цього, Відповідач вказує, що заборгованість по відсотках, нараховувались відповідно до ст. 625 ЦПК України, а відтак не можуть бути стягнені з Відповідача, оскільки такий звільнений від відповідальності за прострочення виконання зобов`язань за даним договором, під час дії воєнного стану. Представниця Позивача Лубоцька Н. І. скерувала до суду відповідь на відзив, у якому проти доводів Відповідача заперечує, та зазначає, що документи, долучені до позовної заяви у повній мірі підтверджують видачу кредиту Відповідачу та наявність заборгованості у останнього, є первинними та належними доказами. Також, вказує, що Позивач у цій ситуації не нараховував жодних платежів (штрафів/пені, інше) за порушення/невиконання Відповідачем зобов`язань по Кредитному договору. На підтвердження розміру заборгованості Відповідача надала суду детальний розрахунок заборгованості за траншем №\~G01.10701.010089944 від 13.04.2023, виданого у рамках Кредитного договору. Представниця Відповідача адвокатка Вихівська Т. В. скерувала до суду заперечення на відповідь на відзив, у яких проти задоволення позову заперечила через необґрунтованість наявності заборгованості у Відповідача належними та допустимими доказами. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, яка була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, проте у позовній заяві зазначає, що просить розглядати справу у її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, проте його представниця Вихівська Т. В. скерувала до суду заяву, у якій просила проводити розгляд цієї справи у їх відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників справи, які не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду. Згідно зі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 2.Мотивувальна частина та висновки суду. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов до такого висновку. Відповідно до ч. 1 ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У частинах 1 та 3 статті 13\~ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд встановив, що 30.12.2022 Позивач та [PERSON] уклали Генеральний кредитний договір № ГКД-985067.1 (а. с. 5-8). Відповідно до Кредитного договору його сторони погодили, що Банк зобов`язується відкрити Позичальнику відновлювальну кредитну лінію, в межах котрої надавати йому кредити (Транші) на споживчі потреби у розмірі та на умовах, визначених цим Договором, а Позичальник зобов`язується повернути фактично отримані кошти, сплатити проценти за користування ними та інші платежі в порядку, розмірі та в строки (терміни), що передбачені цим Договором та діючими Тарифами Банку. Максимальна сума заборгованості Позичальника за наданими Банком траншами становить 300000 грн., включаючи витрати на страхові платежі (у разі наявності). Рішення щодо надання кредитних коштів Банком приймається за кожним Траншем окремо та зобов`язання Банку щодо надання траншів в рамках цього договору є відкличними. Строк дії кредитної лінії становить 120 місяців з дати її відкриття, строк дії окремого Траншу, який надається Клієнту в рамках кредитної лінії, становить 60 місяців (п. 1.2. Кредитного договору). Відповідно до п. 1.4. Кредитного договору за користування Траншем Позичальник сплачує Я річну змінювану процентну ставку в розмірі, що визначається як змінна частина ставки, збільшена на маржу Банку (15%), що на момент підписання Кредитного договору становить 19,5% річних, а також плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни визначені згідно з актуальним графіком щомісячних платежів в розмірі 2,5% річних від початкової суми кожного траншу, що буде відображена в графіку платежів у конкретному цифровому виразі. 13.04.2023 у рамках Кредитного договору було видано транш за номером № G01.10701.010089944 у розмірі 70000 (сімдесят тисяч) гривень 00 копійок (надалі - Транш), підтвердженням чого є належним чином засвідчені копії меморіальних ордерів, що додаються (а. с. 21). Одночасно з видачею Траншу Відповідачу було надіслано Графік щомісячних платежів за Траншем (а. с. 11-16). Вказане узгоджується із п. 1.3. Кредитного договору, за яким у день надання Траншу Банк передає особисто Позичальнику або надсилає поштою рекомендованим листом, а Позичальник надає згоду на отримання у такий спосіб, Графіка щомісячних платежів за Траншем (далі - «Графік щомісячних платежів» та не пізніше наступного банківського дня здійснює переказ Траншу з позичкового рахунку на банківський поточний рахунок Позичальника, надалі по тексту - «БПР» за винятком коштів в сумі страхового платежу, які Банк за розпорядженням Позичальника переказує на рахунок страховика в порядку п. 1.5. Договору. Власне волевиявлення на отримання Траншу за Кредитним договором Відповідач висловив шляхом надсилання із власного Абонентського номера телефону CMC-повідомлення на номер [NUMBER] , що узгоджується із п. 1.8. Кредитного договору, за яким Позичальник заявляє про виконання Банком у повному обсязі вимог щодо інформування Позичальника, встановлених Законом України «Про споживче кредитування», підтверджує своє волевиявлення щодо отримання Кредиту та укладає Кредитний договір в один із наступних способів, зокрема: шляхом скерування з Абонентського номера телефону, вказаного в Розділі 3 цього Договору (0679880239), коду, отриманого за допомогою СМС- повідомлення згідно з п.п. 4 п. 1.7., на номер 3553. На підтвердження викладеного надається належним чином засвідчена копія Реєстру СМС-повідомлень за квітень 2023 року, оформленого на виконання Договору надання послуг № 01/15082016, укладеного 15.08.2016 між Позивачем та ТОВ «МОБАЙЛ ДІВЕЛОПМЕНТ», згідно з котрим обслуговується вище вказаний короткий номер 3553, визначений додатком № 2 до вказаного Договору (а. с. 19-20). Під № 69 у вище вказаному Реєстрі CMC-повідомлень наявне CMC-повідомлення Банку із проханням підтвердити власне волевиявлення на отримання Траншу, адресоване на абонентський номер телефону Відповідача: [NUMBER] , та отриману від Відповідача відповідь із зазначеним у ній кодом, із раніше отриманого CMC-повідомлення Банку. Відповідно до п. 1.9. Кредитного договору здійснення Позичальником операцій у порядку п. 1.8. цього Договору вважаються його згодою на отримання Траншу в рамках та на умовах цього Договору та кошти автоматично перераховуються на картковий рахунок Позичальника. Банк у повному обсязі виконав власні зобов`язання за Кредитним договором, видавши Відповідачу 13.04.2023 у рамках Кредитного договору Транш за номером № G01.10701.010089944 у розмірі 70000 (сімдесят тисяч) гривень 00 копійок. Відповідно до ст.1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. У частині 1 статті 1049\~ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частина 1 ст.\~612\~ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом. Відповідач умов договору у встановлений договором термін не виконав. Як вбачається з матеріалів справи, станом на 06.06.2024 загальна сума заборгованості за кредитом становить 105311,67 грн., яка складається із: 69732,45 грн. - прострочений борг; 35579,22 грн. - прострочені проценти. Заборгованість відповідача підтверджується випискою по рахунку №\~ [NUMBER] (до провадження в Україні міжнародних номерів банківських рахунків - [NUMBER] ) (а. с. 22) та довідкою-розрахунком заборгованості станом на 06.06.2024 (а. с. 23). Відповідно до п. 1.2 Кредитного договору Строк дії Договору становить - 120 місяців, за кожним Траншем окремо становить 60 місяців, але не довше строку дії кредитної лінії. У п. 1.15 Кредитного договору встановлено, що у разі, якщо Позичальник порушив термін сплат щомісячного платежу по Траншу більш, ніж на 1 ( один) календарний місяць, Банк має право вимагати достроково повернення Траншу та всіх платежів за ним. Якщо кредитодавець відповідно до умов договору вимагає здійснення платежів за Траншем, строк сплати яких не настав, або повернення Кредиту за Траншем, такі платежі або повернення Кредиту здійснюються Клієнтом протягом 30 календарних днів, з дня одержання від Кредитодавця повідомлення про таку вимогу надіслану листом через установи зв?язку. Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов?язання або не виконав його у строки, встановлені договорами. У пункті 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов?язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. У зв`язку з невиконанням Відповідачем умов договору, Позивач направляв йому вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань від 02.04.2024 (а.\~с.\~24-25), однак останній належним чином не відреагував та зобов`язань за вищезгаданим договором кредиту не виконав. Вказане спростовує твердження Відповідача про те, що вся сума заборгованості у розмірі 105311,67 грн. не може бути простроченою і її більша частина є поточною, тобто такою, строк сплати якої ще не настав. Щодо тверджень Відповідача про те, що Позивач не надав належних доказів на підтвердження боргу Відповідачки, суд зазначає таке. Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно зі зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. У пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого\~Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Відповідно до правової позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №554/4300/16-ц від 25.05.2021 банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Таким чином, надана Позивачем виписка за рахунком Позичальника, у сукупності з іншими зібраними у справі доказами, у повному обсязі підтверджує обставини видачі кредиту та його розмір, а також заборгованість по кредиту, розмір якої відображено, зокрема, у деталізованому розрахунку заборгованості по кредитному договору та не спростовано будь-яким контррозрахунком Відповідача. Суд також оцінює критично посилання Відповідачки на п. 18 «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, оскільки з цього ж деталізованого розрахунку заборгованості вбачається, що пеня та штрафи, а також відсотки у порядку ст. 625 ЦК України, Відповідачу по Кредитному договору не нараховувались. Окрім цього, суд вважає за необхідне зазначити, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного (заздалегідь встановленого) характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов?язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання. Такі правові висновки було викладено Верховним Судом, зокрема, у постановах від 106 14.02.2018 у справі № 926/2343/16, від 15.06.2018 у справі №\~915/531/17, від 16.07.2019 у справі № 917/1053/18, від 26.05.2020 у справі №\~918/289/19, від 17.12.2020 у справі № 913/785/17, від 25.11.2021 у справі №\~905/55/21, від 30.11.2021 у справі №\~913/785/17, від 25.01.2022 у справі №\~904/3886/21, від 19.08.2022 у справі №\~908/2287/17. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, саме з урахуванням вищенаведених висновків судами має здійснюватися розгляд справ, у яких сторони стверджують про існування форс-мажорних обставин. Виходячи з наведених норм законодавства та висновків Верховного Суду доведення наявності форс-мажорних обставин покладається на особу, яка порушила зобов?язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору. Позичальник не надав доказів виникнення у нього форс-мажорних обставин. Згідно зі практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Суд при розгляді справи виходить з того, що Позивач, як сторона договору, яка виконала свої зобов`язання за договором, має право вимагати від другої сторони Відповідача, належного виконання його грошових зобов`язань, у тому числі повернення кредитних коштів, сплати відсотків та погашення виниклої заборгованості. Відтак, оскільки умови Кредитного договору, укладеного між сторонами, Відповідач не виконав, суд приходить до висновку, що позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Ухвалюючи рішення у цій справі, суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, зокрема у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати у справі підлягають стягненню з Відповідача у повному обсязі.

Outcome: approved