Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-29 00:00:00

У жовтні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначено, що 28.09.2016 між Акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] ,\~\~ шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти), було укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Мета кредиту для особистих потреб, ліміт кредитної лінії у розмірі 200000,00 грн, процентна ставка 39,99% річних, тип процентної ставки фіксований, обов`язків мінімальний платіж запропоновано встановити у розмірі 7% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн. АТ «Альфа-Банк», взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, виконав своєчасно і в повному обсязі, в свою чергу позичальник не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів внаслідок чого, станом на 20.09.2021 виникла заборгованість в розмірі 44026,59 грн. 20.09.2021 між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» було укладено Договір факторингу № 3, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло статусу кредитора за кредитним договором від 28.09.2016,\~ укладеним між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 44026,59 грн., судовий збір 3028,00 грн та витрати на правничу допомогу 9200,00 грн. Представник позивача, за довіреністю у справі Плачинда К.О.,\~ в судове засідання не з`явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи (а.с.43-44). Відповідач [PERSON] \~ у судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності та відзив на позов до суду, не подав. Суд, на підставі ст. 280 ЦПК України, з урахуванням думки позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволення, виходячи з наступного. 1.Судом встановлено, що 28.09.2016 між Акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] ,\~ шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти), уклали угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Мета кредиту для особистих потреб, ліміт кредитної лінії у розмірі 200000,00 грн, процентна ставка 39,99% річних, тип процентної ставки фіксований, обов`язків мінімальний платіж запропоновано встановити у розмірі 7% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50грн. (а.с. 6). АТ «Альфа-Банк» прийняв пропозицію відповідача на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, що є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа -Банк» (а.с. 6). Тобто, відповідач погодився на приєднання до публічної пропозиції, підтвердив акцептування публічної пропозиції на укладення зазначеного договору і приєднання до умов договору , погодився\~ з усіма умовами обраної програми кредитування в редакції, що діяла на час його підписання. АТ «Альфа-Банк», взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, виконав своєчасно і в повному обсязі, що підтверджується випискою по рахунку за кредитною карткою відповідача (а.с. 17-25). В свою чергу позичальник не виконав\~ умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів внаслідок чого, станом на 20.09.2021 виникла заборгованість в розмірі 44026,59 грн.,\~ що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 26). 20.09.2021 між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» було укладено Договір факторингу № 3, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло статусу кредитора за кредитним договором від 20.03.2017, укладеним між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем (а.с.9-13). Пунктом 2.2 Договору факторингу визначено, що право вимоги, що відступається згідно даного договору включає суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями, пенями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить клієнту (а.с. 9 зворотний бік). Згідно виписки з Додатку до Договору факторингу № 3 від 20.09.2021, ТОВ«ФК «Еліт Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором від 28.09.2016 в сумі 44026,59 грн.,\~ з яких: 38 572,50 грн сума за основною заборгованістю; 5454,09 грн залишок заборгованості за штрафними санкціями (а.с. 14). Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за вищевказаним кредитним договором вбачається, що відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконував, після відступлення права грошової вимоги платежів для погашення заборгованості, що існує, не здійснював. За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Кредитний договір, яким є і договір між сторонами, укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). З системного аналізу наведених положень цивільного законодавства випливає, що законом до договору кредитування встановлено обов`язковість письмової форми, про дотримання якої свідчить підпис сторін. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно із ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Із змісту ст.611ЦК України випливає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частинами 1-2 ст. 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ч. 1 ст. 642 ЦК України). Разом з цим, згідно приписів п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом. Подані позивачем документи підтверджують укладення кредитного договору між відповідачем та первісним кредитором, розрахунок підтверджує існування заборгованості, викладеної в позовних вимогах, а копія договору факторингу підтверджує перехід всіх прав грошової вимоги від первісного кредитора АТ «Альфа-Банк» до ТОВ «ФК «Еліт Фінанс». Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач відзив, з відповідними доказами із запереченнями проти позову та в спростування доводів позивача, до суду не подав, не надав суду доказів повної або часткової сплати заборгованості, не спростував наданий позивачем розрахунок. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача також підлягає стягненню, сплачений позивачем при поданні позову судовий збір в розмірі в розмірі 3028,00 грн, на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс». Щодо витрат на правничу допомогу, то суд зазначає наступне. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). У відповідності до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи. Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 137 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4)ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст.137 ЦПК України). Факт надання адвокатом правової допомоги підтверджено наступними документами: копією договору про надання правничої допомоги № 03-07/24, укладеного 03.07.2024 між ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» та адвокатом Литвиненко О.І. (а.с. 28,29); копією Акта приймання-передачі послуг № 1 від 15.07.2024 на загальну суму 9200,00 грн (а.с. 29 зворотний бік); копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Литвиненко О.І. Серії КС № 9438/10 (а.с. 30);\~ копією платіжної інструкції № 3584 від 29.07.2024 на суму 9200,00 грн (а.с.31). Однак, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved