Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-29 00:00:00

ЗМІСТ ТА ОБГРУНТУВАННЯ ПОЗОВНИХ ВИМОГ Позивач - ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (далі за текстом Позивач), звернувся до суду з позовом про стягнення з Відповідача - [PERSON] (далі за текстом Відповідач) на свою користь заборгованості за укладеним між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» як позикодавцем (далі за текстом Позикодавець) та Відповідачем як позичальником договором позики №77533421 від 13.09.2021 (далі за текстом Договір) Позикодавець виконав умови Договору у повному обсязі, надавши Відповідачу грошові кошти в порядку, передбаченому умовами Договору, однак Відповідач свої зобов`язання щодо повернення грошових коштів та сплати інших платежів за Договором не виконав. Право вимоги до Відповідача Позивач набув на підставі договору факторингу. За наведених обставин, Позивач просить стягнути з Відповідача на його користь заборгованість за Договором в розмірі 43659,45 грн, яка складається з 14400,00 грн сума заборгованість по тілу кредиту; 29257,09 грн - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення прав вимоги, 2,36 грн нараховані 3% річних. ПРАВОВА ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА Відповідач з позовними вимогами Позивача не погодився, у відзиві на позовну заяву зазначив про те, що Договір не укладено у письмовій формі, Відповідач з умовами Договору не знайома, Договір не підписувала, Позивачем здійснено нарахування процентів за користування кредитом у неналежний спосіб, 3% річних нараховані в період воєнного стану - за викладено, позовні вимоги не підлягають задоволенню. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО РЕГУЛЮЄ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ Цивільні права і обов`язки, договір Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (частина 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України)). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України). Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 Цивільного кодексу України). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина 1 статті 526 ЦК України). Кредитний договір За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1054 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина 1 статті 1055 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 «Позика» глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 «Кредит» глави 71 ЦК України і не випливає із суті кредитного договору (частина 2 статті 1054 ЦК України). Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 1049 ЦК України). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (частина 1 статті 1048 ЦК України). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (абзац 2 частини 1 статті 1046 ЦК України). Електронний договір Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (пункт 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», далі - Закон). Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства (частина 7 статті 11 Закону). Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України). Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (Постанови Верховного суду від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, від 07.10.2020 у справі №127/33824/19 та інші). Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону). ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ Судом встановлено, що 13.09.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та Відповідачем було укладеного Договір позики №77533421. Договір вважається укладеним у письмовій формі, оскільки укладений у електронній формі за допомогою інформаційно-комунікаційних систем та підписаний Відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. За умовами Договору, Позикодавець зобов`язався надати Відповідачу грошові кошти на визначений договором строк, а Відповідач забов`язався повернути Позикодавцю грошові кошти та сплатити проценти від суми позики, у визначеному Договором розмірі. Сума позики становить 14400,00 грн, дата надання позики - 13.09.2021, останній день повернення позики - 26.09.2021, строк Договору - 13 днів, знижена процентна ставка 1,69% на день, процентна ставка за понадстрокове користування позикою - 2,70%, (не застосовується в період карантину), пеня 2,70% на день (не застосовується в період карантину), орієнтовна реальна річна процентра ставка - 26425,82%, орієнтовна загальна вартість позики - 17566,49 грн. Позикодавець свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, перерахувавши 13.09.2021 на банківську картку Відповідача № [NUMBER] грошові кошти в сумі 14400,00 грн. Належність банківської картки із зазначеними реквізитами Відповідачу підтверджується інформацією ПАТ "Приватбанк" про емітування такої банківської карти на ім`я Відповідача. Факт перерахування Позикодавцем 13.09.2021 грошових коштів Відповідачу підтверджується інформацією ТОВ "Фінасова компанія "Фінекспрес" та випискою з банківського рахунку Відповідача. 22.02.2022 між ТОВ «1 ПЕРШЕ БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір №22/02/2022, згідно з яким ТОВ «1 ПЕРШЕ БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі і до Відповідача. 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір №10-01/2023, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі і до Відповідача. За таких обставин, у Позивача, як нового кредитора, який набув право вимоги в межах сум зазначених у Договорі, є право вимоги до Відповідача щодо стягнення заборгованості за таким договором. МОТИВИ СУДУ Щодо позовних вимог про стягнення заборгованості за нарахованими процентами у сумі 29257,09 грн, суд звертає увага на наступне. Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, від 31.10.2018 у справі №161/12771/15, від 04.02.2020 у справі №912/1120/16 - право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. За умовами договору сторони встановили строк кредитування 13 днів, однак Позивач просить стягнути з Відповідача проценти за користування кредитними коштами як за період строку кредитування, так і після закінчення такого строку. З представленого Позивачем розрахунку, вбачається, що останнім нараховувались проценти у розмірі 1,6915277778% за користування кредитом у сумі 14400 грн, зокрема, з 13.09.2021 по 25.09.2021, у розмірі 243,58 грн на день (243,58*100/14400 = 1,6915277778). В той же час, суд звертає увагу на те, що умовами Договору не передбачено нарахування процентів у наведеному розмірі - 1,6915277778%, а передбачено нарахування процентів у розмірі 1,69%, тобто 243,36 грн (14400/100*1,69 = 243,36), а не 243,58, як вказується у представленому Позивачем розрахунку заборгованості. Оскільки Договором визначений строк його дії, який становить 13 днів, саме протягом цього строку слід нараховувати Відповідачу передбачені Договором проценти за користування грошовими коштами, а тому заборгованість Відповідача за процентами за період 13 днів з 13.09.2021 по 25.09.2021, становить 3161,68 грн (14400*1,69%*13=3163,68). З урахуванням вищевикладеного, на виконання своїх зобов`язань за Договором, Відповідач повинен був сплатити Позикодавцю або Позивачу 17563,68 грн, з яких: сума позики - 14400,00 грн, проценти за користування позикою - 3163,68 грн. При цьому, як вбачається з представленого суду Позивачем розрахунку, Відповідачем, на виконання умов Договору в період з 25.09.2021 по 27.10.2021 було сплачено Позикодавцю грошові кошти на загальну суму 8604,98 грн, а саме: 25.09.2021 сплачено 2435,80 грн; 05.10.2021 сплачено 1533,17 грн; 12.10.2021 сплачено 3102,84 грн; 27.10.2021 сплачено 1533,17 грн. Таким чином, заборгованість, що підлягає стягненню з Відповідача, з урахуванням умов Договору, розміру наданої Відповідачу позики, вищевикладених вимог щодо періоду нарахування процентів, а також сплачених Відповідачем на адресу Позикодавця сум становить - 8958,70 грн (14400 + 3163,68 - 8604,98 = 8958,70). Щодо позовних вимог в частині стягнення з Відповідача на користь Позивача 3% річних за період з 22.02.2022 по 23.02.2022 у розмірі 2,36 грн, суд зазначає наступне. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина 2 статті 625 ЦК України). Оскільки заборгованість Відповідача за невиконання грошового зобов`язання станом на 22.02.2022 становила 8958,70 грн, позовні вимоги про стягнення з Відповідача на користь Позивача 3% річних, нарахованих за період з 22.02.2022 по 23.02.2022 підлягають частковому задоволенню у розмірі 1,47 грн, що становить 3% річних за 2 дня прострочення від суми 8958,70 грн. З урахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а з Відповідача на користь Позивача слід стягнути 8960,17 грн, з яких: 8958,70 грн. - заборгованість за Договором та 1,47 грн 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання. ОЦІНКА СУДОМ ПРАВОВОЇ ПОЗИЦІЇ ВІДПОВІДАЧА В обґрунтування своєї позиції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі Відповідач наводить наступні доводи: (1) договір не був укладений сторонами у письмовій формі, Відповідач не підписувала та не ознайомлювалась з умовами Договору, а умови ; в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження отримання Відповідачем суми позики; умовами Договору не визначено розмір відсотків, крім того, Договір містить несправедливі умови в частині визначення реальної процентної ставки у розмірі 26425 % річних (2) розрахунок заборгованості розрахований за незрозумілими формулами на за незрозумілий період; (3) нараховані Позивачем 3% річних не підлягають стягненню з урахуванням пункту 12 Прикінцевих положень ЦК України.(4) Відповідачу не направлялись повідомлення про укладення договорів факторингу на підставі яких Позивач набув права вимоги; Однак суд не може погодитись з такими доводами Відповідача, о огляду на наступне: (1) З матеріалів справи вбачається, що Договір був укладений в порядку, передбаченому Закону України "Про електронну комерцію" за допомогою інформаційно-комунікаційних систем у електронній формі шляхом його підписання сторонами з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, а тому Договір на підставі положень абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України такий Договір він вважається укладеним у письмовій формі. Отриманням Відповідачем суми кредиту підтверджується у встановлені Договором строки та розмірі підтверджується інформацією ПАТ "Приватбанк"та випискою з банківського рахунку Відповідача. При цьому, без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт Товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений; сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, а кредитні кошти не були б перераховані відповідачу, про що неодноразово зазначав Верховний Суд у цій категорії справ, зокрема, у Постанові Верховного Суду від 07.10.2020 у справі №127/33824/19 та інших. Підписанням Договору Відповідач підтвердив свою волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків за Договором та погодився з умовами Договору, в тому числі з умовами, викладеними у пункті 2.3. Договору, де, серед іншого, наведена орієнтовна реальна річна процентна ставка у розмірі 26425,82%. Крім того, додаток №1 до договору містить таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача, у урахуванням умов Договору щодо сплати процентів за користування позикою. Незгода позичальника з умовою договору за відсутності зауважень щодо змісту та умов договору під час його укладення та підписання, не є підставою для визнання умов договору такими, що не підлягають виконанню під час вирішення спору про стягнення заборгованості за цим договором, оскільки суперечать принципам цивільного законодавства, подібний висновок знаходить своє відображення у Постанові Верховного Суду від 12.04.2022 у справі №756/6038/20. (2) Представлений Позивачем розрахунок заборгованості містить відомості щодо сум нарахованої Позивачем заборгованості Відповідача за наданою останньому позикою та процентів за користування позикою з вказанням відповідних дат нарахування заборгованості та інформацію щодо часткової сплати Відповідачем заборгованості. (3) У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу (пункт 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України). Воєнний стан в України введено 24.02.2022 Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року. З представленого Позивачем розрахунку, 3% річних нараховувались Позивачем за прострочення виконання Відповідачем грошового зобов`язання за період з 22.02.2022 по 23.02.2022 - тобто до введення воєнного стану в України. (4) Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (частини 1 та 2 статті 516 ЦК України). Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (частина 2 статті 517 ЦК України). Таким чином, неповідомлення боржника про заміну кредитора не має наслідком недійсність договору факторингу. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Склад судових витрат Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи - зокрема, витрат на професійну правничу допомогу (частина 1 та пункт 1 частини 3 статті 133 Цивільного процесуального кодексу України). При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, серед іншого, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес (пункти 1 та 2 частини 3 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України). Судовий збір Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частини 1 та 2 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України). З огляду на часткове задоволення позовних вимог, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (21%), тобто з Відповідача на користь Позивача слід стягнути 635,88 грн витрат зі сплати судового збору. Професійна правнича допомога, порядок розподілу витрат Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України передбачено положеннями статті 15 Цивільного процесуального кодексу України. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України). У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5 та 6 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України). Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №7559215/15). Витрати Позивача на професійну правничу допомогу З представлених суду документів вбачається, що між Позивачем та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» укладено договір про надання правової допомоги №07-06/2024 від 07.06.2024, на виконання умов якого, Позивачу надані послуги з надання усної консультації з вивченням документів та складання позовної заяви, вартістю 13000,00 грн. В якості підстави для відмови у стягненні наведеного розміру витрат Позивача на правову допомогу, Відповідач вказував, що такі не є співмірними з орієнтовною реальною вартістю наданої за Договором позики у розмірі 17566,49 грн. Інших доводів Відповідачем не представлено. З цього приводу суд зазначає, орієнтовна реальна вартість наданої за договором позики не входить до переліку, наведеного у частиною 4 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України за яким визначається співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката. За таких обставин, підстав для підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу Позивача - відсутні. З огляду на часткове задоволення позовних вимог (21%), витрати Позивача на професійну правничу допомогу розподіляються пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто з Відповідача на користь Позивача слід стягнути 2730,00 грн. Витрати Відповідача на професійну правничу допомогу У відзиві на позовну заяву представник Відповідача - адвокат Вінніченко М.П. вказує, що між ним та Відповідачем було укладено договір про правову допомогу, на виконаня умов якого адвокатом було надано Відповідачу аослуги з вивчення та аналізу матеріалів справи та підготовки відзиву на позовну заяву та підготовки документів для подачі до суду, загальною вартістю 3000,00 грн, а також запланована оплата витраченого адвокатом часу на судові засідання - 3000,00 грн. Заперечуючи проти стягнення з Позивача на користь Відповідача вищезгаданих витрат останнього на правничу допомогу, Позивач звертав увагу на те, що представником Відповідача не долучено до матеріалів справи укладеного між адвокатом та Відповідачем договору про правову допомогу. Як було зазначено вище, згідно частини 2 статті 137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Таким чином, ненадання представником Відповідача укладеного між ним та Відповідачем договору про надання правничої допомоги - позбавляє суд можливості визначити розмір витрат Відповідача на правничу допомогу адвоката, у зв`язку з чим, підстави для стягення з Позивача сми таких витрат - відсутні. РІШЕННЯ СУДУ

Outcome: partial