Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-16 00:00:00

Представник позивача, [PERSON] [PERSON] , звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом, в якому просив стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь [PERSON] грошові кошти в розмірі 56 088,85 грн. В обґрунтування позову зазначено, що між [PERSON] та Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» був укладений кредитний договір про надання банківських послуг №б/н від 05.07.2019 р. У відповідності до Довідки АТ КБ «Приватбанк» б/д та б/н Позивачу за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 05.07.2019 р. був встановлений кредитний ліміт 200 000,00 грн. Відповідач звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, просив стягнути з заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 05.07.2019 р. в розмірі 217 981,80 грн. та судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3 269,73 грн. Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 25.08.2021 р. у цивільній справі № 619/1384/21 за первісним позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості та зустрічним позовом [PERSON] до позовом АТ КБ «Приватбанк» про застосування наслідків нікчемного правочину, проведення зарахування зустрічних однорідних вимог та стягнення грошових коштів первісний позов було задоволено в повному обсязі та в задоволенні зустрічного позову було відмовлено в повному обсязі. Постановою Полтавського апеляційного суду від 20.04.2023 р. у цивільній справі № 619/1384/21 за первісним позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості та зустрічним позовом [PERSON] до позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про застосування наслідків нікчемного правочину, проведення зарахування зустрічних однорідних вимог та стягнення грошових коштів апеляційна скарга була задоволена частково та було прийняте нове рішення, яким, зокрема: - рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 25.08.2021 р. у цивільній справі № 619/1384/20 було скасоване в частині задоволення вимог позову Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»; у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у цивільній справі № 619/1384/20 було відмовлено в повному обсязі. До позовної заяви представника відповідача від 25.01.2021 р., окрім інших документів, був доданий Розрахунок заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 05.07.2019 р., укладеним між позивачем та відповідачем, станом на 20.01.2021 р. У відповідності розрахунку заборгованості станом на 20.01.2021 р. позивачем погашено за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 05.07.2019 р.: - заборгованість за поточним тілом кредита в розмірі 190 270,39 грн.; - заборгованість за простроченим тілом кредита в розмірі 29 039,66 грн.; - заборгованість за нарахованими відсотками в розмірі 12 809,31 грн.; - заборгованість за простроченими відсотками в розмірі 23 969,49 грн. Таким чином, позивач сплатив відповідачу за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 05.07.2019 р. загальну суму в розмірі 256 088,85 грн. Постановою Полтавського апеляційного суду від 20.04.2023 р. у цивільній справі № 619/1384/20, з урахуванням правових висновків, викладених в Постанові Великої палати Верховного Суду від 03.07.2019 р. у цивільній справі № 342/180/17, було встановлено, що за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 05.07.2019 р. підлягає сплаті лише основна суму кредиту (тіло кредиту), а відсотки за користування кредитом та інші супутні платежі сплаті не підлягають. Постановою Верховного Суду від 22.11.2023 р. у цивільній справі 619/1384/21 за первісним позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості та зустрічним позовом [PERSON] до позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про застосування наслідків нікчемного правочину, проведення зарахування зустрічних однорідних вимог та стягнення грошових коштів касаційна скарга Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на постанову Полтавського апеляційного суду від 20.04.2023 р. у цивільній справі № 619/1384/21 була залишена без задоволення, а вказана постанова була залишена без змін. Представник позивача за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 05.07.2019 р. складає 56 088,85 грн. Представником відповідача АТ КБ «Приватбанк» - Білоус А.В. надано відзив, відповідно до якого просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що той факт, що постановою Полтавського апеляційного суду від 20 квітня 2023 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково, рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 25 серпня 2021 року скасовано в частині задоволення вимог первісного позову, ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким відмовлено в задоволенні первісного позову, на думку АТ КБ «Приватбанк», не дає підстав [PERSON] вимагати від Банку кошти як збитки за договором з підстав його нікчемності, так як постановою Полтавського апеляційного суду від 20 квітня 2023 року рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 25 серпня 2021 року в іншій частині залишено без змін, а саме: в задоволенні зустрічного позову [PERSON] до АТ КБ «ПриватБанк» про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди відмовлено. Тобто, як Дергачівським районним судом Харківської області, так і Полтавським апеляційним судом вже розглядалися вимоги [PERSON] про стягнення з АТ КБ «Приватбанк» коштів, і суди обох інстанцій не знайшли підстав для їх задоволення. Тобто, факт безпідставності вимог [PERSON] до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в частині стягнення коштів вже встановлено судом. Представником позивача надано відповідь на відзив, відповідно якого зазначено, що переплата за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 05.07.2019 р. складає 56 088,85 грн. (256 088,85 грн. 200 000,00 грн.). Враховуючи зазначене, позивач має право на отримання суми переплати за договором про надання банківських послуг № б/н від 05.07.2019 в розмірі 56 088,85 грн. від відповідача. Просив суд позов задовольнити в повному обсязі. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, з підстав, що зазначені у позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволенню позову. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Статтями\~1,\~2 ЦПК України\~передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст.\~15,\~16 ЦК України,\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Судом встановлено, що між [PERSON] та Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» укладений кредитний договір про надання банківських послуг № б/н від 05.07.2019. У Згідно довідки АТ КБ «Приватбанк» [PERSON] за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 05.07.2019 р. був встановлений кредитний ліміт 200 000,00 грн. АТ КБ «Приватбанк» звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області із позовом до позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Згідно позовної заяви АТ КБ «Приватбанк» від 25.01.2021 просив суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 05.07.2019 в розмірі 217 981,80 грн. та судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3 269,73 грн. Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 25.08.2021 у цивільній справі № 19/1384/21 за первісним позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості та зустрічним позовом [PERSON] до позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про застосування наслідків нікчемного правочину, проведення зарахування зустрічних однорідних вимог та стягнення грошових коштів первісний позов було задоволено в повному обсязі та в задоволенні зустрічного позову було відмовлено в повному обсязі. Стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором б/н від 05.07.2019 у розмірі 217 981,80 грн., яка складається з наступного: - 200 744,16 грн. заборгованість за кредитом; - 10 237,74 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; - 6 999,90 грн. заборгованість за простроченими відсотками. Постановою Полтавського апеляційного суду від 20.04.2023 апеляційну скаргу [PERSON] , поданою в її інтересах представником адвокатом Мариничевим Ю.П. задоволено частково; рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 25 серпня 2021 року скасовано в частині задоволення вимог позову Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»; ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено; в іншій частині рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 25 серпня 2021 року залишено без змін. До позовної заяви АТ «Приватбанк» від 25.01.2021, окрім інших документів, був доданий розрахунок заборгованості станом на 20.01.2021. Згідно розрахунку заборгованості станом на 20.01.2021 позивачем погашено за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 05.07.2019: - заборгованість за поточним тілом кредиту в розмірі 190 270,39 грн.; - заборгованість за простроченим тілом кредиту в розмірі 29 039,66 грн.; - заборгованість за нарахованими відсотками в розмірі 12 809,31 грн.; - заборгованість за простроченими відсотками в розмірі 23 969,49 грн. Тобто [PERSON] сплачено АТ «Приватбанк» за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 05.07.2019 загальну суму в розмірі 256 088,85 грн. У відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постановою Полтавського апеляційного суду від 20.04.2023 у цивільній справі № 619/1384/20, з урахуванням правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові від 03.07.2019 по справі №342/180/17-ц, встановлено наступне. Витяги із Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанк та Тарифів, які містять загальні умови кредитування щодо обслуговування кредитних карт не відповідають вимогам\~статті 207\~ЦК України\~щодо письмової форми правочину та\~статті 634 ЦК України\~щодо форми договору приєднання, а тому не можуть розцінюватись як частина кредитного договору, укладеного між сторонами 05.07.2019 шляхом підписання анкети-заяви. Приєднаний до справи паспорт споживчого кредиту, підписаний за згоди позичальника, не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, адже у паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін та його змісту. Такі висновки, сформовані у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23.05.2022 у справі № 393/126/20. Разом із цим, за відсутності узгоджених сторонами умов кредитування, банк має право вимоги повернення фактично отриманої та не повернутої позичальником суми кредитних коштів, розмір якої має бути доведений належними та допустимими доказами. Обґрунтовуючи підстави стягнення заборгованості за тілом кредиту, банком, окрім розрахунку, надано виписку по картковому рахунку, в якій міститься повна інформація про рух коштів, відображено всі операції за кредитним договором, суми надходжень та їх розподілення на погашення складових заборгованостей. Зі змісту виписки по рахунку вбачається, що позичальник активно користувалася кредитними коштами всього витративши коштів за отриманою карткою на загальну суму 1 939 887,47 грн., тоді як внесено на погашення заборгованості 1 948 356,10 грн., тобто відсутнє мінусове сальдо за тілом кредиту, що виключає підстави його стягнення судом згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, який не відповідає фактичним умовам зобов`язання. Крім того, за відсутності належних доказів фіксації волі позичальника щодо сплати процентів та її базової відсоткової ставки, яка банком неодноразово змінювалася без погодження із позичальником, апеляційний суд дійшов висновку про відмови у стягненні з позичальника відсотків згідно наданого банком розрахунку. З урахуванням того, що [PERSON] було отримано від АТ КБ «ПриватБанк» кредитний ліміт в сумі 200000,00 грн та нею було повернуто суму 256088,85 грн, у т.ч. з урахуванням відсотків, однак банк не мав правових підстав стягувати такі відсотки, остання просить стягнути з банка сплачені відсотки в сумі 56088,85 грн (256088,85 - 200000,00 = 56088,85), як такі, що набуті без правової підстави. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22.11.2023 касаційну скаргу акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» залишити без задоволення, а постанову Полтавського апеляційного суду від 20 квітня 2023 року без змін. У відповідності до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом. У відповідності до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Таким чином, переплата за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 05.07.2019 складає 56 088,85 грн. (256 088,85 грн. 200 000,00 грн.). Доводи представника відповідача щодо того, що в задоволенні зустрічного позову [PERSON] до АТ КБ «ПриватБанк» про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди відмовлено, отже як Дергачівським районним судом Харківської області так і Полтавським апеляційним судом вже розглядались вимоги [PERSON] про стягнення з АТ КБ «ПриватБанк» коштів і суди обох інстанцій не знайшли підстав для їх задоволення, оскільки у цій справі позов [PERSON] має інший предмет спору і поданий з інших підстав. За змістом ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що вказаний позов підлягає задоволенню. Згідно з нормами ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Стаття 76 ЦПК України\~передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 6\~ст. 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а відповідно до ч. 2\~ст. 78 цього ж Кодексу\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування. Суд звертає увагу, що, відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд наголошує, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених\~ЦПК України. Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін. У відповідності до частини 1\~статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Згідно\~статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно ч.ч. 1, 2\~статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих сторонами та іншими учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до\~статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до пункту 4 частини 2\~статті 43 ЦПК України\~учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. У ч.ч. 1, 2, 8\~статті 83 ЦПК України\~визначено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинний подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Приймаючи до уваги викладене,

Outcome: approved