Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою до відповідача, в якій просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором на загальну суму 13292,62 грн.,\~а також\~судові витрати,\~посилаючись на\~те,\~що між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ\~ТОВАРИСТВОМ АКЦІОНЕРНИЙ\~БАНК «УКРГАЗБАНК»\~(далі\~за текстом\~ ПАТ\~АБ «УКРГАЗБАНК»)\~і [PERSON] \~був укладений\~кредитний договір\~№ 2020/1_С/148-000533\~від 19\~березня 2020 рокушляхом\~підписання Заяви-Договору\~про приєднання до Правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за яким здійснюються з використання електронних платіжних засобів, та надання послуг за платіжними картками ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» (далі за текстом Правила), відповідно до умов якого ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» надало, а відповідач отримав кредит у вигляді встановленого за субрахунком відповідача ліміту дозволеного овердрафту для проведення операцій з використанням картки (далі за текстом - кредитний ліміт) у розмірі 10000,00 грн., на платіжну карту відповідача зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 42,0 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом на строк 12 місяців з пролонгацією. ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» повністю та в строки виконав свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором, однак відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 22 лютого 2021року у відповідача перед позивачем виникла заборгованість по кредиту, процентам та простроченим процентам, що склала загальну суму 13292,62 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача, оскільки останній ухилився від добровільного погашення заборгованості по вищевказаному договору, що є порушенням прав позивача. Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, у судове засідання не з`явився, але до суду від нього надійшла заява, в якій просив суд про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, у разі неявки відповідача у судове засідання не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач про дату, час та місце судового засідання двічі поспіль повідомлявся належним чином, однак у судове засідання повторно не з`явився. Так, судом, відповідно до частини 6 статті 128 ЦПК України, надсилалась судова повістка про виклик до суду за адресою місця проживання відповідача, зареєстрованою у встановленому законом порядку, однак, згідно з поштовим конвертом з судовою повісткою, що повернулась до суду з довідкою відділення «Укрпошти» з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою», свідчить про неможливість вручення відповідачу судової повістки, та відповідно до частини 8 статті 128 ЦПК України, в такому випадку вважається, що судовий виклик вручено відповідачу належним чином. Суд, також, враховує, що складовим елементом права на справедливе судочинство є судовий розгляд справи упродовж розумного строку (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенції) від 04 листопада 1950 року та рішення Європейського суду з прав людини у справах: «Світлана Науменко проти України» від 09 листопада 2004 року, пункт 86; «Странніков проти України» від 03 травня 2005 року, пункт 40; «Лещенко і Толюпа проти України» та «Смирнова проти України» від 08 листопада 2005 року, пункт 54, «Антоненков та інші проти України» від 22 листопада 2005 року, пункт 41). Разом з тим, суд враховує правову позицію, висвітлену у рішенні Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якої в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасникам справи перепонам для руху справи, є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції. Суд зазначає, що відповідно до вимог частини 1 статті 44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Також, у рішенні ЄСПЛ у справі «Тойшлер проти Германії» від 04 жовтня 2001 року наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів. Отже, відповідач зобов`язаний добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Крім того, суд зазначає, що відповідач зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року). Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі № 759/14068/19 (провадження № 61-8505св22). З матеріалів справи не вбачається, що відповідач надавав суду доказів неможливості прибути в судове засідання. Суд враховує строки розгляду справи, передбачені законом, дві неявки відповідача в судове засідання без поважних причин, а також не встановлення наявності поважних причин для неявки. Також, судом вжито всіх можливих заходів для повідомлення відповідача про розгляд справи, забезпечено всі процесуальні права у спосіб, передбачений ЦПК України. Виходячи з вищезазначеної практики ЄСПЛ, беручи до уваги дві неявки відповідача в судове засідання, суд вважає можливим провести розгляд справи за відсутності відповідача, який з 25 листопада 2021 року, тобто з моменту прийняття судом позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі до ухвалення даного заочного рішення, жодного разу до суду не прибув, станом розгляду справи не цікавився, тим самим своїм процесуальним обов`язком з`явитись в судове засідання за викликом, знехтував. Враховуючи вказані факти, згоду представника позивача, зазначеним ним у заяві, поданій до суду, на заочний розгляд справи, суд вважає за можливе, відповідно до частини 4 статті 223 ЦПК України, ухвалити рішення у справі при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, судом, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в сукупності, суд вважає позовну заяву позивача обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із зобов`язального права, пов`язані з ухиленням боржника від виконання своїх обов`язків з повернення кредитних коштів кредитору, тому при вирішенні спору між сторонами слід керуватися Цивільним Кодексом України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Між ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» (а. с. 22, 23-24, 64-68, 127-129), позивачем у справі, та [PERSON] (а. с. 18, 19), відповідачем у справі, відповідно до Заяви-Договору про приєднання до Правил 19\~березня 2020\~рокубув укладений кредитний договір № 2020/1_С/148-000533, відповідно до умов якого позивач передав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 10000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 42,0 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом (а. с. 5-12, 13). Відповідно до пункту 2.1. Правил в межах укладеного з Клієнтом Договору Банк, згідно з прийнятою від Клієнта оформленою належним чином і підписаною Заявою-договором, відкрив відповідачу Рахунок та Субрахунок, номери яких зазначаються у Заяві-Договорі. Згідно з пунктами 2.6., 6.5. Правил сторони домовились, що на підставі Заяви-Договору Банк надає відповідачу кредит шляхом встановлення за субрахунком Клієнта кредитний ліміт в гривні, відповідно до параметрів, що зазначені у Заяві-Договорі, для проведення операцій з використанням картки Клієнта, а відповідач зобов`язується повернути Банку кредитні кошти та проценти за користування кредитним лімітом у порядку та на умовах визначених цим Договором. Відповідно до пункту 6.10. Правил Банк та відповідач мають право протягом строку дії кредитного ліміту змінювати його розмір у порядку визначеному підпунктами 6.10.1-6.10.3. Правил. Згідно з пунктом 4.1.3. Правил відповідач беззастережно приєднався до Правил (акцептував), розмів їх зміст, погодився з усіма їх положеннями, а також погодився виконувати свої зобов`язання за укладеним договором, зокрема, відповідно до 5.2.10. Правил зобов`язався погашати заборгованість за кредитним лімітом, у тому числі у сумі мінімальних платежів, та за нарахованими процентами за користування ним в розмірах та у строки, що визначені укладеним договором. Укладений з Клієнтом Договір діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за ним (пункт 14.1. Правил). Користування відповідачем кредитними коштами підтверджується випискою за вищевказаним кредитним договором за період з 19 березня 2020 року по 22 лютого 2023 року (а. с. 15). В порушення умов зазначеного кредитного договору відповідач взяті на себе зобов`язання не виконував, внаслідок чого в нього виникла заборгованість перед позивачем, яка згідно з розрахунком, наданим позивачем, станом на 22 лютого 2021 року з урахуванням заборгованості по кредиту, відсоткам, відсоткам за прострочення заборгованості, склала загальну суму 13292,62 грн. (а. с. 8-9). 04\~лютого 2021\~року ПАТ\~АБ «УКРГАЗБАНК»\~направило на\~адресу відповідача\~ [PERSON] \~письмову вимогу\~про дострокове\~повернення кредиту\~№ 2020/1_С/148-000533\~від 19\~березня 2020\~року протягом\~30\~днів з\~моменту отримання\~вимоги,\~надавши можливість\~позичальнику [PERSON] \~добровільно врегулювати\~заборгованість за\~кредитним договором,\~однак дана\~вимога не\~виконана,\~заборгованість не\~погашена (а.\~с.\~16). Згідно з вимогами статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до частини 1 статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У відповідності з частиною 2 статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно з частиною 1 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Відповідно до частини 2 статті 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Отже, акцептуючи пропозицію банку відповідач своїм підписом у Заяві-Договорі про приєднання до Правил підтвердив, що між ним та позивачем досягнуто згоди щодо всіх істотних умов Договору, які передбачені чинним законодавством України для такого роду договорів, в тому числі договору про надання банківських послуг рахунку та кредитного договору. Судом встановлено, що між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини, в тому числі і ті, що витікають з кредитного договору. Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», позивачем у справі, був наданий кредит в розмірі та на умовах, передбачених вищезазначеним кредитним договором, однак, [PERSON] , відповідач у справі, всупереч вимог чинного законодавства та Заяви і Умов та правил належним чином свої зобов`язання з повернення кредиту та відсотків за користування кредитом не виконав та не здійснював повернення кредиту та сплати відсотків у повному обсязі у встановлені строки. Ці обставини не підлягають доказуванню, оскільки про них зазначено в позовній заяві та вони не спростовані відповідачем. Згідно з розрахунком, наданим позивачем, правильність якого перевірена судом, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем станом на 22 лютого 2021 року становить 13292,62 грн., у тому числі заборгованість: по кредиту 9990,03 грн., по відсоткам 356,36 грн.; по відсоткам за прострочення заборгованості 2946,23 грн. (а. с. 14). Доказів, в розумінні статей 77, 78 ЦПК України, щодо неправильності складеного банком розрахунку заборгованості за кредитним договором відповідачем до суду не надано, інший розрахунок заборгованості на іншу дату за укладеним між сторонами по справі договором суду також не надано, відтак, розрахунок приймається судом як доказ у вирішенні спору. Згідно статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, надавши їм оцінку, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» про стягнення з [PERSON] , відповідача у справі, заборгованості на загальну суму 13292,62 грн., яка є заборгованістю по кредиту, відсоткам та відсоткам за прострочення заборгованості, оскільки зібрані у справі докази та їх належна оцінка доводять, що позов обґрунтований, а викладені позивачем в позовній заяві обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та вони не спростовані відповідачем. Згідно зі статтею 141 ЦПК України вимоги позивача щодо відшкодування судових витрат підлягають задоволенню, оскільки його позов задоволено та понесені витрати підтверджені платіжним дорученням № 6454-55 від 07 вересня 2021 року (а. с. 1). На підставі статей 20, 207, 525, 526, 527, 530, 634, 638, 639, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved