Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування своїх вимог послалася на те, що [INFO] померла [PERSON] , яка народилася [INFO] , яка за життя склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гребенюк І.М., зареєстрований в реєстрі за №2361, згідно якого усе майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, та взагалі усе те, що на день її смерті буде належати , заповіла [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] . Позивач зазначає, що на час закінчення строку для прийняття спадщини вона не мала можливості своєчасно подати заяву про прийняття спадщини у зв`язку з тим, що спадкодавець проживала на території Республіки Молдова до дня смерті, та, з урахуванням стану здоров`я позивачки, вона отримала свідоцтво про смерть на території Республіки Молдова 19.06.2024 року. Тому просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю в три місяці. Позивач в судове засідання не з`явився надавши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, якою позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Представник відповідача Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області у судове засідання не з`явився, засобами поштового зв`язку надіслав заяву про розгляд справи без його участі. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 19 червня 2024 року службою цивільного стану Бессарабки Республіки Молдови, акт про реєстрацію смерті №48. Заповітом від 18 жовтня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гребенюк І.М., зареєстрованого в реєстрі за №2361, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження, за яким усе майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, та взагалі усе те, що на день її смерті належало та на те, що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON] . Листом приватного нотаріуса Одеського районного нотаріального округу Одеської області Вілігурського М.М. від 12.08.2024 року позивачу [PERSON] надано консультацію з оформлення спадкових прав після померлої [INFO] [PERSON] у зв`язку із пропуском строку на подання такої заяви та роз`яснено можливість звернутися до суду задля поновлення строку. У відповідності до відповіді приватного нотаріуса Одеського районного нотаріального округу Одеської області Вілігурського М.М. наданої на ухвалу суду про витребування доказів - спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] - не заводилась. Згідно статті 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст.1223ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст.1258ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно зі ст.1261ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч.3 ст.1268 ЦПК України спадкоємець, який постійно проживав разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст.1269ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно зі ст.1220ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення померлою, часом відкриття спадщини є день смерті особи, у даному випадку - це 23 липня 2023 року. Відповідно до ст.1270ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст.1272ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Правила частити третьої статті 1272ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7«Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Не є поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалим відрядженням, в тому числі, закордонним; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 року, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З урахуванням викладеного, виходячи з аналізу встановлених судом обставин справи та норм права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що [PERSON] наведено причини, які пов`язані з об`єктивними, істотними труднощами для неї щодо подачі заяви про прийняття спадщини, а тому наявні підстави для встановлення йому додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] . На підставі ст.ст. 1270,1272ЦК України та

Outcome: approved