Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-15 00:00:00

В березні 2023 року виконуючий обов`язки керівника Краматорської окружної прокуратури Мєшков Д.В. в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області звернувся до суду з позовом до [PERSON] про конфіскацію земельної ділянки, в якому просив конфіскувати на користь держави земельну ділянку сільськогосподарського призначення громадянина російської федерації [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ), з кадастровим номером 1412900000:05:000:2485 площею 0,0332 га із цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Краматорської об`єднаної територіальної громади Краматорського району Донецької області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1926436714129), відомості про яку зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень 26 вересня 2019 року за № 33464553, шляхом припинення права власності та визнання права власності за державою в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області (вул. Уютна, 23, м. Полтава, Полтавська область, 36039, код ЄДРПОУ 39767332) та стягнути з [PERSON] , на користь Донецької обласної прокуратури витрати зі сплати судового збору в сумі 4542,00 грн. Позовна заява обґрунтована тим, що [PERSON] є громадянином російської федерації, який успадкував після смерті свого батька [PERSON] , померлого [INFO] , право на земельну частку (пай) в майні КСП «Веселий», розташовану у м. Краматорськ Донецької області, на території Краматорської міської ради, розміром 5,41 в умовних кадастрових гектарах. В подальшому, на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, рішенням Краматорської міської ради від 09 серпня 2019 року № 57/VII-424 громадянину [PERSON] виділено в натурі (на місцевості) 3 земельні ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 4,544 га, у тому числі земельну ділянку з кадастровим номером 1412900000:05:000:2485 площею 0,0332 га, розташовану на території Краматорської міської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Право власності [PERSON] на зазначену земельну ділянку 26 вересня 2019 року зареєстровано в Державному реєстрі речових право на нерухоме майно. Таким чином, громадянин російської федерації [PERSON] 26 вересня 2019 року набув право власності земельну ділянку сільськогосподарського на призначення, розташовану на території Краматорської міської ради Краматорського району Донецької області, та протягом року не виконав покладений на нього у зв`язку з цим обов`язок - не відчужив земельну ділянку. У зв`язку з чим, позивач звернувся до суду для конфіскації вищезазначеної земельної ділянки сільськогосподарського призначення у громадянина російської федерації [PERSON] на користь держави України. Представник позивача Краматорської окружної прокуратури за довіреністю Синельник І.В. просила розгляд справи здійснювати без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Представник Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області надала заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується оголошення про виклик особи та повернутим рекомендованим повідомленням №4902500158369, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подавав, а тому зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України. Повно та всебічно вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що [PERSON] , [INFO] є громадянином російської федерації, що підтверджується посвідкою на постійне проживання на території України від 24 липня 2007 року серії [NUMBER] . (а.с. 15) Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] успадкував після смерті свого батька [PERSON] , померлого [INFO] , право на земельну частку (пай) в майні КСП «Веселий» у м. Краматорськ Донецької області, на території Краматорської міської ради, розміром 5,41 в умовних кадастрових гектарах, що належав спадкодавцю на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай), серія ДН № 0164578, що виданий 09 листопада 2011 року Головою Краматорської міської ради, зареєстрованому у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 03 грудня 1997 року за № 468. (а.с. 19) В подальшому рішенням Краматорської міської ради від 09 серпня 2019 № 57/VII-424 громадянину [PERSON] виділено в натурі (на місцевості) земельні ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 4,5440 га, як власнику земельної частки (паю) на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованому в реєстрі за № 1-312 від 07 лютого 2014 року із земель колишнього КСП «Велесий», розташованих на території Краматорської міської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва: рілля площа земельної ділянки 3,6581 га (кадастровий номер 1412900000:05:000:2484), пасовища - площа земельної ділянки 0,8527 га (кадастровий номер 1412900000:05:000:2483), сіножаті - площа земельної ділянки 0,0332 га (кадастровий номер 1412900000:05:000:2485) та зобов`язано громадянина [PERSON] оформити право власності на земельні ділянки відповідно до вимог законодавства та використовувати їх відповідно до вимог ст. 91 земельного кодексу України. (а.с. 20-21) Право власності [PERSON] на земельну ділянку (кадастровий номер 1412900000:05:000:2485) площею 0,0332 га, 26 вересня 2019 року було зареєстровано в Державному реєстрі речових право на нерухоме майно, що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав від 24 квітня 2023 року. (а.с. 13-14) Оскільки протягом року з моменту прийняття у спадщину земельну ділянку [PERSON] не відчужив , позивач звернувся до суду для конфіскації вищезазначеної земельної ділянки сільськогосподарського призначення у громадянина російської федерації [PERSON] на користь держави України. Положеннями статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.97, передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю У ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України зазначається, що власнику належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. ч. 1, 7 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена лише у випадку і порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.ст. 373, 374 Цивільного кодексу України, ст.80 Земельного кодексу України, право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Особливості правових підстав набуття та припинення права власності на об`єкти нерухомого майна іноземцями (особами без громадянства) встановлені нормами розділу ? Закону України «Про міжнародне приватне право», положеннями Цивільного та Земельного кодексів України. Суб`єктами права приватної власності на землю згідно з положеннями статті 80, 81 Земельного кодексу України визначено громадян України та юридичних осіб, а також суб`єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства. Зокрема, іноземні громадяни та особи без громадянства відповідно до ч. 2 ст. 81 Земельного кодексу України можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. Згідно із ч. 3 ст.81 Земельного кодексу України іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті, в тому числі, у разі прийняття спадщини. Відповідно до частини четвертої статті 81 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. Згідно з частиною першою статті 145 Земельного кодексу України якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може набуватися нею у власність, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. В порушення наведених норм Земельного кодексу України громадянин російської федерації [PERSON] прийнявши у спадщину (набувши у власність) земельну ділянку, яка стосується предмета спору, не здійснив відчуження цієї земельної ділянки протягом року з моменту переходу до нього (спадкування ним) права власності. Частиною другою статті 145 Земельного кодексу України передбачено, що у разі якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Таким чином, земельна ділянка площею 0,0332 га із цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із кадастровим номером 1412900000:05:000:2485, яка знаходиться на території Краматорської об`єднаної територіальної громади Краматорського району Донецької області підлягає конфіскації. Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 81 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. У разі невиконання цієї вимоги настають наслідки, передбачені ч. ч. 2, 4 ст. 145 Земельного кодексу України, а саме така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику. Пунктом 10 ч. 1 ст. 346 Цивільного кодексу України визначено конфіскацію як одну з підстав припинення права власності. Частиною 5 ст. 41 Конституції України визначено, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Статтею 354 Цивільного кодексу України визначено, що до особи може бути застосовано позбавлення права власності на майно за рішенням суду, як санкція за вчинення правопорушення (конфіскація) у випадках, встановлених законом. Конфісковане майно переходить у власність держави безоплатно, крім випадків, визначених законом. У правовому висновку Верховного Суду України, викладеному в постанові від 18 вересня 2013 року (справа № 5-92 цс 13) зазначено, що основною метою статті 1 Першого протоколу до Конвенції є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції», від 22 лютого 2005 року «Новоселецький проти України», від 1 червня 2006 року «Федоренко проти України»). Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі статті 1, зокрема, необхідно, щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності. Таким чином, особу може бути позбавлено її власності лише в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності має бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника. Отже, враховуючи, що [PERSON] , будучи іноземцем (громадянином російської федерації), упродовж року після набуття права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення (з 26 вересня 2019 року) не відчужив її, є підстави для її конфіскації у власність держави. Частиною четвертою статті 135 Земельного кодексу України встановлено, що позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику. Відповідно до ст. 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Такі випадки встановлено ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру». Вказаною нормою передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Із зазначеної норми вбачається, що підстави для представництва прокурором інтересів держави в суді складаються з чотирьох елементів: 1) наявність інтересів держави у спірних правовідносинах; 2) порушення/загроза порушення зазначених інтересів; 3) наявність/відсутність компетентного суб`єкта повноважень, який має захищати зазначені інтереси держави; владних 4) нездійснення або неналежним чином здійснення захисту інтересів держави компетентним суб`єктом владних повноважень (у разі його наявності). Підстави для представництва прокурором інтересів держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області підтверджено наступним. Інтереси держави\~у сфері\~земельних відносин\~полягають у\~забезпеченні правомірного\~обігу земельних\~ділянок,\~набуття права\~власності на\~земельні ділянки лише на законних підставах, дотримання процедури використання земельних ділянок, у тому числі сільськогосподарського призначення Компетентним суб`єктом владних повноважень у даних відносинах є Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області. Згідно з висновками, наведеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, у чому полягає порушення інтересів держави, та обгрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає компетентний орган. Зокрема, підпунктом 42 пункту 4 Положення передбачено, ще Держгеокадастр, відповідно до покладених на нього завдань, подає позов про конфіскацію земельної ділянки у випадках, визначених законом. Нездійснення захисту компетентним органом полягає у тому, що ГУ Держгеокадастру у Донецькій області не вжило будь-яких заходів із конфіскації земельної ділянки у громадянина російської федерації [PERSON] . Згідно з висновками про застосування норм права, висловленими Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26.05.2018 у справі № 912/2385/18, бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу. Краматорська окружна прокуратура проінформувала ГУ Держгеокадастру у Донецькій області листом від 21 грудня 2023 року за № 53/2-4540вих- 23 щодо виявлених порушень вимог земельного законодавства під час володіння [PERSON] земельною ділянкою сільськогосподарського призначення.(а.с. 26-28) Разом з цим, ГУ Держгеокадастру у Донецькій області листом від 15 січня 2024 року №10-5-0.62-141/2-24 повідомлено прокуратуру, що вбачає порушення вимог земельного законодавства в тому, що іноземний громадянин [PERSON] володіє земельною ділянкою сільськогосподарського призначення з кадастровим номером 1412900000:05:000:2485, втім не зверталося до суду в зв`язку з обмеженим фінансуванням на сплату судового збору. (а.с. 29-30) Зазначене свідчить про те, що ГУ Держгеокадастру у Донецькій області не вживають заходи із захисту порушених інтересів держави у сфері земельних правовідносин, тому за таких обставин інтереси держави залишаються незахищеними і потребують захисту. Для здійснення прокурором представництва інтересів держави не має значення з яких причин (об`єктивних чи суб`єктивних) компетентний орган не здійснив їх захист. Важливо лише те, що захист інтересів держави не здійснено і вони його потребують. З огляду на вищезазначене, у Краматорської окружної прокуратури наявні підстави для подання до суду позову в інтересах держави в особі ГУ Держгеокадастру у Донецькій області. Стаття 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Враховуючи вищенаведене, суд проходить до висновку, що відповідач, будучи іноземцем, упродовж року після набуття права власності на земельну ділянку площею 0,0332 га з кадастровим номером 1412900000:05:000:2485 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Краматорської об`єднаної територіальної громади Краматорського району Донецької області - не відчужив її, а тому є підстави для її конфіскації у власність держави. Таким чином, позовні вимоги виконуючого обов`язки керівника Краматорської окружної прокуратури Мєшкова Д.В. в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області до [PERSON] про конфіскацію земельної ділянки підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд керується положенням ст. 141 ЦПК України та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 3028,00 грн. та судового збору за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 1514,00 грн., а всього 4542,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved