Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-29 00:00:00

у вересні 2024 року до Солом`янського районного суду міста Києва через «Електронний суд», звернувся [PERSON] , в особі представника - адвоката Вегери А.А. з позовною заявою до Акціонерного товариства «Укртелеком» треті особи: Солом`янський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Перша Київська державна нотаріальна контора, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Германенко Наталія Ігорівна, [PERSON] , про звільнення майна з-під арешту. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Витягом з актового запису про смерть № S6390/2023 від 22.11.2023, виданий Відділом РАЦС м. Дюсельдорф. [PERSON] (надалі - Позивач) є сином померлого [PERSON] , який з метою отримання спадщини 21.12.2023 звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Германенко Н.І. із Заявою про вступ у спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] 21 грудня 2023 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Германенко Н.І. заведено Спадкову справу №6/2023, зареєстрована в Спадковому реєстрі за №71769407. Згідно матеріалів Спадкової справи спадкоємцями, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] , є його діти: син [PERSON] , [INFO] і донька [PERSON] , [INFO] . До складу спадкового майна увійшло наступне майно: рухоме майно: автомобіль марки VOLKSWAGEN PASSAT, 1996 року випуску, зареєстрований за [PERSON] , дата реєстрації: 13.03.2019; нерухоме майно: квартира [ADDRESS] , яка на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру, виданого Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації 17.09.1998 та зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації 02.10.1998 у реєстрову книгу за №129/33791, належала [PERSON] , матері спадкодавця, 1915 року народження, яка померла [INFO] , по день смерті проживала за адресою: [ADDRESS] , спадкоємцем якої був її син [PERSON] , який фактично прийняв спадщину, оскільки на момент смерті матері був зареєстрований та проживав у вказаній квартирі але не оформив своїх спадкових прав. 30 травня 2024 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Германенко Н.І. видано позивачу Довідку №31/02-14 від 30.05.2024 про те, що він прийняв спадщину після смерті [PERSON] 30 серпня 2024 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Германенко Н.І. надані позивачу роз`яснення №40/02-14 від 30 серпня 2024 року про наявність перешкод для видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно - квартиру [ADDRESS] , зокрема. Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна (Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна сформована нотаріусом 30.05.2024, інформаційна довідка №380901078) та інформацією, що надана на запит нотаріуса Першою київською державною нотаріальною конторою 02 липня 2024 року №3849/01-16, на спадкове майно, а саме: квартиру [ADDRESS] , зареєстровані такі обтяження: тип обтяження: арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 1435592, зареєстровано 03 листопада 2004 за № 1435592 реєстратором: Перша київська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: ухвала б/н від 17.09.2001 Жовтневого районного суду м. Києва; тип обтяження: арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 1452920, зареєстровано 09.11.2004 за № 1452920 реєстратором: Перша київська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: постанова б/н від 25.03.2003 Відділ державної виконавчої служби Залізничного РУЮ, ВДВС Солом`янського районного управління юстиції м. Києва. З отриманої на запит приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Германенко Н.І. №36/02-14 від 30.05.2024 відповіді Першої Київської державної нотаріальної контори від 02.07.2024 №3849/01-16 вбачається, що арешт на зазначену квартиру зареєстровано два рази на підставі ухвали Жовтневого районного суду міста Києва від 17.09.2001 у справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «УКРТЕЛЕКОМ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги електрозв`язку, а саме: 1) реєстраційний номер обтяження: 1435592, зареєстровано 03.11.2004 за №1435592 на виконання вимог ухвали Жовтневого районного суду м. Києва б/н від 17.09.2001. 2) реєстраційний номер обтяження: 1452920, зареєстровано 09.11.2004 за №1452920 на виконання постанови Відділу державної виконавчої служби Залізничного РУЮ, ВДВС Солом`янського районного управління юстиції м. Києва б/н від 25.03.2003. При цьому, з Постанови Відділу державної виконавчої служби Залізничного РУЮ, ВДВС Солом`янського районного управління юстиції м. Києва б/н від 25.03.2003 серія АА №890029 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження винесеної 25.03.2003 Відділом державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції, вбачається що її винесено на виконання хвали Жовтневого районного суду м. Києва б/н від 17.09.2001. З викладеного вбачається, що єдиною підставою зареєстрованих обтяжень - арештів накладених на квартиру, успадковану позивачем, була ухвала Жовтневого районного суду м. Києва б/н від 17.09.2001. Таким чином, вказані вище арешти на квартиру є перешкодою у отримані позивачем свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його батька [PERSON] . При цьому, нотаріусом підтверджено факт прийняття позивачем спадщини після смерті батька. В листі Солом`янського районного суду міста Києва №01-09/628/2023 від 29.12.2023, зазначено, що в результаті здійснення пошуку в алфавітних покажчиках встановлено, що в провадженні Жовтневого районного суду м. Києва перебувала справа за єдиним унікальним номером 2-98-10 за позовом ВАТ «УКРТЕЛЕКОМ» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Станом на день надання відповіді (29.12.2023) вказана справа знищена відповідно до Акту №2-2001 про відібрання для знищення документів і справ, що не підлягають зберіганню. Згідно листа Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві від 24.01.2024 №21885, за результатами перевірки даних в Автоматизованій системі виконавчих проваджень, встановлено що відкриті виконавчі провадження, за якими боржником є [PERSON] станом на 24.01.2024 у Відділі не перебувають. Надати більш детальну інформацію не вбачається за можливе оскільки вищезазначене виконавче провадження знищене відповідно до ч. 1, 2 розділу XI Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби передані до архіву органу державної виконавчої служби, справи та виконавчі провадження, строк зберігання яких закінчився, підлягають знищенню. Строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік. Крім того у вказаному листі зазначено, що Законом України «Про виконавче провадження» та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 не передбачено механізм та порядок зняття арешту по виконавчим провадженням, які відсутні в АСВП та є знищеними. В листі АТ «УКРТЕЛЕКОМ» №57-ВИХ-80D920-80D940-2024 від 29.07.2024 зазначено, що за [PERSON] не обліковується заборгованість за послуги електронних комунікацій за адресою: [ADDRESS] . 19 вересня 2024 року на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали цивільної справи передані судді Тесленко І. О. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2024 року позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. 21 жовтня 2024 року до Солом`янського районного суду м. Києва через «Електронний суд» від представника позивача Вегери А.А. надійшла заява про усунення недоліків. Недоліки було усунено. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2024 року справу прийнято до провадження та постановлено вищевказану справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання. В судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, через канцелярію суду подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримують. Відповідач в судове засідання представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися у визначеному цивільним процесуальним законодавством порядку. Причини неявки суду не повідомлені. Треті особи Солом`янський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Перша Київська державна нотаріальна контора та Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Германенко Наталія Ігорівна у судове засідання представника не направили, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися у визначеному цивільним процесуальним законодавством порядку. Причини неявки суду не повідомлені. Від третьої особи [PERSON] 19 листопада 2024 року та 22 листопада 2024 року до суду надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами цивільно-процесуального законодавства. [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , батько [PERSON] , що підтверджується Витягом з актового запису про смерть № S6390/2023 від 22 листопада 2023 року, виданим Відділом РАЦС м. Дюсельдорф (а.с. 15 - 17). Як вбачається з Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 75230133 від 21.12.2023, Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Германенко Н.І. відкрито спадкову справу № 6/2023 (номер у спадковому реєстрі 71769407) (а.с. 25). Відповідно до Свідоцтва про право власності на квартиру яка розташована в [ADDRESS] , вона належить [PERSON] (а.с. 21). З свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , вбачається, що батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] (а.с. 18). Батьки [PERSON] померли, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 03 червня 1982 року та серії [NUMBER] від 02 лютого 2008 року (а.с. 19, 20). Листом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Германенко Н.І. від 30.08.2024 року вих. № 40/02-14 повідомлено, що за відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна (Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна сформованого нотаріусом 30 травня 2024 року, інформаційна довідка № 380901078) та інформацією, що надана на запит нотаріуса Першою київською державною нотаріальною конторою 02 липня 2024 року вих. № 3849/01-16, на спадкове майно, а саме: квартиру [ADDRESS] , зареєстровані обтяжання. Зазначені обтяження є перешкодою для видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (а.с. 24). Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 353575462 від 08.11.2023, тип обтяження: арешт (архівний запис); реєстраційний номер обтяження: 1435592; зареєстровано 03.11.2004 за № 1435592 реєстратором: Перша київська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: ухвала, Б/н, 17.09.2001, Нарсуд, р-н Жовтневий; об`єкт обтяження: квартира, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса: [ADDRESS] ; власник: [PERSON] та тип обтяження: арешт (архівний запис); реєстраційний номер обтяження: 1452920; зареєстровано: 09.11.2004 за № 1452920 реєстратором: Перша київська державна нотаріальна контора; підстава обтяження: постанова, Б/н, 25.03.2003, Відділ державної виконавчої служби Залізничного РУЮ, ВДВС Солом`янського; об`єкт обтяження: квартира, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса: [ADDRESS] ; власник: [PERSON] (а.с. 14). В листі Солом`янського районного суду міста Києва № 01-09/628/2023 від 29.12.2023, зазначено, що в результаті здійснення пошуку в алфавітних покажчиках встановлено, що в провадженні Жовтневого районного суду м. Києва перебувала справа за єдиним унікальним номером 2-98-10 за позовом ВАТ «УКРТЕЛЕКОМ» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Станом на день надання відповіді (29.12.2023) вказана справа знищена відповідно до Акту № 2-2001 про відібрання для знищення документів і справ, що не підлягають зберіганню (а.с. 30). З отриманої відповіді приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Германенко Н.І.(на вих. №36/02-14 від 30 травня 2024 року) від Першої Київської державної нотаріальної контори від 02.07.2024 №3849/01-16 вбачається, що арешт на зазначену квартиру зареєстровано два рази на підставі ухвали Жовтневого районного суду міста Києва від 17.09.2001 у справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «УКРТЕЛЕКОМ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги електрозв`язку, а саме: 1) реєстраційний номер обтяження: 1435592, зареєстровано 03.11.2004 за №1435592 на виконання вимог ухвали Жовтневого районного суду м. Києва б/н від 17.09.2001; 2) реєстраційний номер обтяження: 1452920, зареєстровано 09.11.2004 за №1452920 на виконання постанови Відділу державної виконавчої служби Залізничного РУЮ, ВДВС Солом`янського районного управління юстиції м. Києва б/н від 25.03.2003 (а.с. 26). З постанови Відділу державної виконавчої служби Залізничного РУЮ, ВДВС Солом`янського районного управління юстиції м. Києва б/н від 25.03.2003 серія АА № 890029 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження винесеної 25.03.2003 вбачається, що її винесено на виконання ухвали Жовтневого районного суду м. Києва б/н від 17.09.2001 (а.с. 27). Відповідно до листа Солом`янського Відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 24 січня 2024 року № 21885 зі змісту якого вбачається наступне: «За результатами розгляду Вашої заяви, Солом`янський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі Відділ) в межах своєї компетенції повідомляє наступне: Перевіркою даних Автоматизованої системи виконавчого провадження, встановлено, що відкриті виконавчі провадження, за якими боржником є [PERSON] станом на 24.01.2024 у Відділі не перебувають. Виходячи зі змісту Вашої заяви запис про арешт до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зареєстрований у 2003. Надати більш детальну інформацію не маємо можливості, оскільки вищезазначене виконавче провадження знищено відповідно до ч. 1, 2 розділу ХІ Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби Передані до архіву органу державної виконавчої служби, справи та виконавчі провадження, строк зберігання яких закінчився, підлягають знищенню. Строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік.» (а.с. 32). З АТ «УКРТЕЛЕКОМ» № 57-ВИХ-80D920-80D940-2024 від 29 липня 2024 року вбачається, що за [PERSON] не обліковується заборгованість за послуги електронних комунікацій за адресою: [ADDRESS] (а.с. 28). За змістом ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У відповідності до ч. ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку. Підпунктами 4.15. та 4.18. п. 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністра юстиції України за №296/5 від 22.02.2012, передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту. Ураховуючи, що приватним нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з підстав наявності заборони відчуження на спадкове майно, позивач набув право звернення до суду з позовом, як спадкоємець померлого власника арештованого майна. З аналізу норм Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII, щодо підстав накладення арешту на майно боржника та зняття такого арешту вбачається, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який виконавець має право застосувати для забезпечення реального виконання виконавчого документа, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню. Підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини встановлені ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Таким чином, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідно до висновку Верховного Суду України від 15 березня 2013 року у справі №6-26цс13, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Згідно з ст. 59 зазначеного Закону особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Отже, позов про зняття арешту з майна боржника може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем на нерухоме майно, на яке накладено арешт. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожний громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. За змістом ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права власності. Зокрема, встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з положеннями ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому суд враховує, що скасувати арешт в іншому порядку неможливо, оскільки виконавче провадження, під час якого накладено арешт, знищено за закінченням строків зберігання. Отже державний виконавець позбавлений можливості вирішити питання про звільнення майна з-під арешту у позасудовому порядку. Отже, наявність накладеного обтяження порушує права позивача на вступ у спадщину, що дає підстави для задоволення позову, оскільки іншим шляхом відновити порушені права позивача неможливо. Арешт на спадкове майно було накладено органом виконавчої служби та судом у 2004 році, на даний час виконавчі провадження завершені, однак, арешт, накладений на майно боржника, знято не було. На теперішній час наявність цього обтяження (арешту) квартири перешкоджає позивачу в оформленні спадщини, що відкрилась після смерті його батька. Враховуючи наявність накладеного арешту на майно, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку, оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, захистити своє порушене право власності не може, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність захисту його права шляхом зняття такого арешту, оскільки позовні вимоги відповідають закону та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду. З урахуванням викладеного, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачем при зверненні до суду з цим позовом сплачений судовий збір у розмірі 1 211 грн. 20 коп. Оскільки, за наслідками розгляду справи суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, то на підставі ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у вказаному вище розмірі. На підставі викладеного та

Outcome: approved