Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-23 00:00:00

01.04.2024 року [PERSON] звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області із зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини. Від першого шлюбу з [PERSON] в нього народилась донька [PERSON] , [INFO] . Шлюб розірвано в 2018 році, на утримання доньки на підставі судового наказу від 27.03.2020 року з позивача стягнуто аліменти в розмірі частини від усіх видів його доходів щомісяця, до повноліття дитини. 04.05.2019 року позивач вдруге уклав шлюб з [PERSON] . Від даного шлюбу в них народилась донька [PERSON] , [INFO] . В 2023 році шлюб між подружжям розірвано. На підставі судового наказу від 04.12.2023 року, виданого Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області, з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі частини від його доходів, щомісяця і до повноліття дитини. Позивач зазначає, що на теперішній час з нього стягується 50% від його доходів на утримання двох дітей. Позивач є військовослужбовцем, на його утриманні також перебувають його пристарілі батьки, вважає несправедливим той факт, що йому залишається лише половина від доходів. У випадку збільшення заробітної плати він не заперечує збільшити розмір аліментів, але на даний час доцільним вважає зменшити стягнення аліментів з на кожну дитину на 1/3 частину з усіх його доходів на двох дітей в рівних частках, про що й просить суд. Ухвалою про відкриття провадження від 29.04.2024 року позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено судове засідання, відповідачам був наданий строк 15 днів з дня отримання ними такої ухвали, на подачу відзиву на позовну заяву (а.с.24-25). Сторони в судове засідання не з`явились. До позову додано заяву позивача про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає (а.с.20). Відповідачка [PERSON] була належним чином повідомлена про розгляд справи в суді, шляхом направлення на адресу її реєстрації судової повістки з рекомендованим повідомленням, про що свідчить поштовий конверт (а.с.41), який повернувся на адресу суду, як не вручений, за відсутністю адресата за вказаною адресою. Крім того, відповідачка повідомлялась про час та місце розгляду справи публікацією оголошення на сайті Судової влади України. Відзиву на позовну заяву на адресу суду не направила, причину неявки суду не повідомила. Відповідачка [PERSON] була належним чином повідомлена про розгляд справи в суді, шляхом направлення на останню відому адресу її реєстрації судової повістки з рекомендованим повідомленням, про що свідчить поштовий конверт (а.с.43), який повернувся на адресу суду, як не вручений, за відсутністю адресата за вказаною адресою. Крім того, відповідачка повідомлялась про час та місце розгляду справи публікацією оголошення на сайті Судової влади України. Відзиву на позовну заяву на адресу суду не направила, причину неявки суду не повідомила. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2\~ст.247 ЦПК України. У відповідності до положень ст. 280 ЦПК України, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, оскільки відсутні заперечення позивача щодо заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень\~ст.12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Як встановлено в судовому засіданні позивач двічі перебував в шлюбі. Перший шлюб був укладений з [PERSON] , розірваний в 2018 році. Від даного шлюбу у подружжя народилась донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 07.02.2015 року (а.с.7). Другий шлюб був укладений з [PERSON] , розірваний в 2023 році. Від даного шлюбу у подружжя народилась донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 10.09.2020 року (а.с.11). Судовим наказом №182/1249/20, виданим 27.03.2020 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області, з позивача на користь відповідачки [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину певного віку, щомісяця і до повноліття дитини (а.с.6). На підставі даного судового наказу в провадженні Нікопольського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби перебуває виконавче провадження №61716788, про що свідчить постанова про відкриття виконавчого провадження від 03.04.2020 року (а.с.5 зворот). Судовим наказом №182/6458/23, виданим 04.12.2023 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області, з позивача на користь відповідачки [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину певного віку, щомісяця і до повноліття дитини (а.с.6). На підставі даного судового наказу в провадженні Нікопольського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби перебуває виконавче провадження №73575483, про що свідчить постанова про відкриття виконавчого провадження від 12.12.2023 року (а.с.9). В обґрунтування позову про зменшення аліментів позивач посилається на те, що з нього стягуються 1/2 частина від його доходів на утримання двох дітей, що погіршує його матеріальний стан, оскільки в нього на утриманні ще перебувають його батьки похилого віку. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143 цс 13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що сплачує аліменти на утримання двох дітей у розмірі 50% від його доходу, але на його утриманні також перебувають двоє його батьків похилого віку. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежної від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Отже особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України. Згідно приписів ч.5 ст. 183 СК України визначено, що той із\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина,\~має право\~звернутися до\~суду із\~заявою про\~видачу судового\~наказу про\~стягнення аліментів\~у розмірі\~на одну\~дитину -\~однієї чверті,\~на двох\~дітей -\~однієї третини,\~на трьох\~і більше\~дітей -\~половини заробітку\~(доходу)\~платника аліментів,\~але не\~більше десяти\~прожиткових мінімумів\~на дитину\~відповідного віку\~на кожну\~дитину. Суд враховує, що утримання дитини покладається на двох батьків, а тому приймаючи рішення про зміну розміру аліментів у сторону їх зменшення суд зазначає, що права дитини не будуть порушені. З огляду на викладене та виходячи із закріплених ч.9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності, розумності та при взаємному обов`язку батьків утримувати дитину (ч.1 ст.141 СК України), матеріального та сімейного стану платника, суд дійшов висновку про можливість зменшення розміру аліментів, що стягуються з позивача на утримання його дітей [PERSON] та [PERSON] до 1/6 частки його заробітку кожній, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно п. 23\~постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Тому стягнення аліментів в зменшеному розмірі слід розпочати з дня набрання рішенням законної сили. \~

Outcome: approved