Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-28 00:00:00

у вересні 2024 року ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (надалі позивач, ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з цим позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначило, що 11 травня 2021 року між Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» (далі - Первісний кредитор-1) та [PERSON] укладений Договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 002/10181450-SP. 28 лютого 2024 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄАПБ» укладений Договір факторингу № НІ/11/15-Ф (далі - Договір факторингу-1), у відповідності до умов якого АТ «ТАСКОМБАНК» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні Первісному кредиторові Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги. Відповідно до Реєстру прав вимоги до Договору факторингу № НІ/11/15-Ф від 28 лютого 2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 45\~954,72 грн, з яких: 21\~333,90 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 24\~620,82 грн - сума заборгованості за відсотками. Також 17 січня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» (далі - Первісний кредитор-2) та [PERSON] укладений Кредитний договір № 102016488. 16 липня 2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладений Договір факторингу № 16072024 (далі - Договір факторингу-2), у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні Первісному кредиторові Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 16 липня 2024 року до Договору факторингу № 16072024 від 16 липня 2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 8\~560,00 грн, з яких: 4\~000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3\~800,00 грн - сума заборгованості за відсотками; 760,00 грн - сума заборгованості за комісією. З моменту отримання права вимоги до відповідача позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Всупереч умовам Договорів позики, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за Кредитним договором № 002/10181450-SP у розмірі 45\~954,72 грн та за Кредитним договором № 102016488 у розмірі 8\~560,00 Відповідач заборгованість за договорами не сплатив, не вчинив жодної дії, направленої на погашення заборгованості, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду. Постановленою суддею ухвалою від 10 жовтня 2024 року позовна заява прийнята до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження та відкрите провадження у справі, призначене судове засідання. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позові просив про розгляд справи у відсутність представника, задовольнити позовні вимоги, не заперечував проти ухвалення рішення в заочному порядку. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно, причини неявки суду не повідомив. Будь-яких заяв та клопотань, відзиву на позов від відповідача не надходило. У зв`язку з повторною неявкою у судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за відсутності заперечень позивача, вважає за можливе, проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом установлено, що 09 травня 2021 року [PERSON] до АТ «ТАСКОМБАНК» подана Заява № 346359 про приєднання до частини 1 Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank», підписанням якого відповідач акцептував Публічну пропозицію АТ «ТАСКОМБАНК», яка розміщена на веб-сайті Банку: www.tascombank.com.ua та беззастережно приєднався до умов Договору. 11 травня 2021 року заява [PERSON] від 09 травня 2021 року погоджена Первісним кредитором-1. Так, з копії довідки АТ «ТАСКОМБАНК» установлено, що [PERSON] є власником поточного рахунку у гривні [NUMBER] , який відкритий до Заяви-Анкети № 346359 з номером Кредитного Договору 002/10181450-SP від 11 травня 2021 року, № картки [NUMBER] , відкритого в АТ «ТАСКОМБАНК» /а.с.8/. 28 лютого 2024 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладений Договір факторингу № НІ/11/15-Ф, відповідно до якого Первісний кредитор передає (відступає) позивачеві за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні АТ «ТАСКОМБАНК» Права Вимоги до Боржників, указаними в Реєстрі прав вимоги /а.с.10-11/. 28 лютого 2024 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» підписаний акт прийому-передачі Реєстру прав вимоги за Договором факторингу № НІ/11/15-Ф від 28 лютого 2024 року /а.с.12/. Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги від 28 лютого 2024 року до Договору факторингу № НІ/11/15-Ф від 28 лютого 2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 002/10181450-SP в сумі 45\~954,72 грн, з яких: 21\~333,90 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 24\~620,82 грн - сума заборгованості за відсотками /а.с.13/. З наданого суду розрахунку заборгованості [PERSON] за Кредитним договором № 002/10181450-SP від 11 травня 2021 року вбачається, що станом на 31 липня 2024 року заборгованість відповідача складає 45\~954,72 грн, з яких: 21\~333,90 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 24\~620,82 грн - сума заборгованості за відсотками /а.с.9/. Крім того, 17 січня 2022 року між ТОВ «МІЛОАНта [PERSON] укладений Договір про споживчий кредит № 102016488, шляхом його підписання відповідачем електронним цифровим підписом, на таких умовах: сума кредиту 4\~000,00 грн; строком на 30 днів з 17 січня 2022 року; термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 16 лютого 2022 року. Пунктом 1.5.1 Договору передбачена сплата відповідачем комісії за надання кредиту 760,00 грн, яка нараховується за ставкою 19,00 відсотків від суми кредиту одноразово. Відповідно до п.1.5.2.-1.7. Договору проценти за користування кредитом: 2\~400,00 грн, які нараховуються за ставкою 2.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процента ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.2.2., 2.3. цього Договору /а.с.18-22/. Також між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] погоджено Графік платежів за договором про споживчий кредит 102016488 від 17 січня 2022 року та Паспорт споживчого кредиту № 102016488 /а.с.22 зворот, 23, зворот/. 16 липня 2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладений Договір факторингу № 16072024, відповідно до якого Первісний кредитор передає (відступає) позивачеві за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» Права Вимоги до Боржників, указаними в Реєстрі боржників /а.с.24-25 зворот/. 16 липня 2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» підписаний акт прийому-передачі інформації згідно Реєстру боржників в електронному вигляді за Договором факторингу № 16072024 від 16 липня 2024 року /а.с.26/. Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 16 липня 2024 року до Договору факторингу № 16072024 від 16 липня 2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 102016488 в сумі 8\~560,00 грн, з яких: 4\~000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3\~800,00 грн - сума заборгованості за відсотками; 760,00 грн - сума заборгованості за комісією /а.с.27/. З наданого суду розрахунку заборгованості [PERSON] за Кредитним договором № 102016488 від 17 січня 2022 року вбачається, що станом на 31 липня 2024 року заборгованість відповідача складає 8\~560,00 грн, з яких: 4\~000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3\~800,00 грн - сума заборгованості за відсотками; 760,00 грн - сума заборгованості за комісією /а.с.28/. Вирішуючи спір, суд ураховує такі положення законодавства, що регулюють спірні правовідносини. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні можу бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) . Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 629 Цивільного кодексу України встановлює, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або за законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Матеріали справи свідчать, що Кредитні договори укладені сторонами в електронному вигляді за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», а зазначені в них умови не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів». За ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як установлено у ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з вимогами ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610, ч. 1 ст. 611, ч. 1 ст. 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. На час розгляду справи судом сторонами не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості відповідачем за Кредитними договорами, про причини несвоєчасного погашення заборгованості. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Верховним Судом у постанові від 28 жовтня 2020 року у справі № 910/10963/19 наголошено, що доказом переходу прав за зобов`язанням до нового кредитора є відповідний правочин щодо відступлення прав вимоги у зобов`язанні […], а не документи, що засвідчують права, які передаються. За таких обставин, у ТОВ «ФК«ЄАПБ», як нового кредитора, який набув право вимоги в межах сум зазначених у договорах, наявне право вимоги до відповідача щодо стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором. Також, відповідно до Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15 - Відповідно до статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Дослідивши матеріали справи, враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить висновку, що позивачем за допомогою належних та допустимих доказів доведений факт невиконання відповідачем прийнятих на себе, відповідно до положень умов указаних Кредитних договорів, зобов`язань перед позивачем, як правонаступника первісних кредиторів, внаслідок чого наявні підстави для стягнення з відповідача суми заборгованості за тілом кредитів та несплаченим відсоткам. Проте, з огляду на надані суду матеріали, суд висновує, що не є правомірною вимога позивача про стягнення з відповідача комісії виходячи з такого. Так, положенням п.1.5.1 Договору про споживчий кредит № 102016488 від 17 січня 2022 року передбачена сплата клієнтом (відповідачем) комісії за надання кредиту 760,00 грн. Однак, у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 (провадження № 14-53цс21) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку. З урахуванням принципів справедливості та добросовісності на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послуги, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався. Недотримання вказаних принципів призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. У цій справі комісійна винагорода за надання кредиту відповідає загальним зобов`язанням кредитної установи та звичайній її діяльності, є обставиною укладення кредитного договору, оскільки без надання кредиту договір не вважався б укладеним з огляду на ст. 1046 ЦК України, з позовної заяви та наданих до неї документів не вбачається інших сум, включених до складу комісії, ніж за надання кредиту. Відтак положення про комісію є нікчемним. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial