Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

23.04.2024 року позивач\~\~звернулася до\~\~Комунарського районного\~\~суду м.\~\~ Запоріжжя з\~\~ позовом про\~\~ розірвання шлюбу\~\~ та стягнення з\~\~ відповідача\~\~ аліментів на\~\~утримання неповнолітньої дитини та на своє утримання, посилаючись на те, що 08 квітня 2022 року між ними був укладений шлюб, який зареєстрований Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 551.\~Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дитину: дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із позивачем. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя. Шлюбні відносини між сторонами припинилися, вони проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Відповідач участі у вихованні та утриманні дитини не приймає, у зв`язку із чим позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, а також стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини щомісячно у розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до повноліття дитини, а також у зв`язку з тим, що вона перебуває у декретній відпустці, інших джерел доходу, крім соціальних виплат по догляду за дитиною не має, відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу не надає, прохає стягнути з відповідача на її користь на своє утримання 1/6 частку з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення донькою трирічного віку. У судове засідання позивач не з`явилася, про час і місце слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить іх задовольнити. Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, до судового засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав, в зв`язку з чим на підставі ч.2 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у відсутність відповідача на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Відповідно до вимог ч.2 ст. 247, ч.1 ст. 280 ЦПК України вважає за необхідне розглянути справу в порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Встановивши фактичні обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 08 квітня 2022 року Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 551, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дитину: дочку [PERSON] , [INFO] . Батьками дитини зазначені [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим 03 травня 2022 року Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 254. На теперішній час, спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя. Шлюбні відносини між сторонами припинилися, вони проживають окремо та спільного господарства не ведуть, дитина проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини, суд дійшов висновку, що даний шлюб існує формально та не виконує свого прямого призначення. Підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати, оскільки збереження сім`ї буде суперечити їх інтересам. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини суд приходить до наступного висновку. Відповідно\~до\~ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як визначено ст. 181 СК України та Пленумом ВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~при відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989 року, яку було ратифіковано постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року та яка набула чинності для України 27.09.1991 року., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих та адміністративних заходів. Відповідно до ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Крім того, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства"\~визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В Декларації прав людини проголошено, що дитині законом та іншими заходами повинен бути забезпечений соціальний захист та надані можливості та умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та в соціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом, що дитина повинна рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків та у будь-якому разі в атмосфері матеріальної забезпеченості,що суспільство та органи публічної влади повинні здійснювати особливе піклування про дитину, яка не має достатніх коштів для існування,що дитина за будь-яких обставин повинна бути серед тих, хто першим отримує захист та допомогу. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] є особою працездатного віку, інших аліментних зобов`язань не має. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182\~\~СК\~\~України\~\~передбачено,\~\~що\~\~при\~\~визначенні розміру аліментів суд враховує:стан\~\~здоров`я\~\~та\~\~матеріальне\~\~становище дитини;\~стан\~\~здоров`я\~\~та\~\~матеріальне становище платника аліментів;\~наявність у\~\~платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;\~наявність\~\~рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;\~доведені\~\~стягувачем\~\~аліментів витрати платника аліментів, у\~\~тому\~\~числі на придбання\~\~нерухомого\~\~або рухомого майна, сума яких\~\~перевищує десятикратний\~\~розмір прожиткового мінімуму для\~\~працездатної особи, якщо\~\~платником аліментів не доведено\~\~джерело походження коштів;\~інші обставини, що\~\~мають\~\~істотне значення.\~Розмір\~\~аліментів\~\~має бути необхідним та\~\~достатнім для забезпечення\~\~гармонійного розвитку дитини.\~Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі\~ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вищезазначені обставини, а також обов`язок обох батьків утримувати дітей та те, що в матеріалах справи відсутні відомості про наявність у відповідача інших аліментних зобов`язань, суд вважає, що позов підлягає задоволенню і з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти у заявленому позивачем розмірі. Суд вважає, що даний розмір аліментів зможе забезпечити дитині не тільки необхідні кошти для існування, але і зберегти той рівень життя, які дитина мала би при сумісному проживанні з обома батьками. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання її утримання, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1\~ст. 80 СК України\~аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2\~ст. 84 СК України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Приймаючи до уваги інтереси дитини, стан здоров`я та матеріальне становище позивача, тобто можливість відповідача сплачувати аліменти та відсутність інформації про утримання відповідачем інших осіб, суд вважає, що розмір аліментів на утримання позивача повинен складати 1/6 частину від усіх видів його доходу, щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до [INFO] . Таким чином, позовна заява відповідає вимогам закону, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Згідно ст.\~191,\~201 СК України\~аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, в даному випадку з 23.04.2024 р. Оскільки позивач за даною категорією справ звільнена від сплати судового збору при подачі позову, то відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України\~ці витрати підлягають стягненню з відповідача. Крім того, у відповідності до\~ст.430 ЦПК України\~суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. за пред`явлення позовних вимог про стягнення аліментів позивачем, яка звільнена від сплати судового збору.

Outcome: approved