Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором № 967732 про надання споживчого кредиту від 25.03.2023 станом на 26.01.2024 у розмірі 72835,00 грн, яка складається з: 10500,00 грн - заборгованість за кредитом, 62335,00 грн - заборгованість за процентами, відповідно до п. 1.5 кредитного договору за ставкою 1,99 за кожен день користування (726,35% річних) за період з 25.03.2023 по 26.01.2024, а також судові витрати у розмірі 3028,00 грн та 10000 грн витрат на правову допомогу. Свої вимоги мотивує тим, що, відповідно до договору № 967732 про надання споживчого кредиту від 25.03.2023, який укладений між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] , останньому надано кредит у розмірі 10500,00 гривень, шляхом переказу на платіжну картку N [NUMBER] , емітовану АТ «КБ «ПриватБанк», строком користування до 19.03.2024. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на вебсайті в мережі за посиланням: https://sloncredit.ua та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Згідно з п. 1.5 кредитного договору, позичальник сплачує за користування кредитом фіксовану процентну ставку в розмірі 1,99 % в день (726,35% річних). Відповідно до п. 4.4 кредитного договору, позичальник зобов`язаний у встановлений строк повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі передбачені договором. 26 січня 2024 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» укладено договір факторингу № 2601-24-1 від 26.01.2024, відповідно до умов якого право вимоги за договором № 967732 про надання споживчого кредиту від 25.03.2023 перейшло до позивача. Відповідач не повернув своєчасно суму кредиту, нараховані відсотки для погашення заборгованості за кредитом, чим порушив умови кредитного договору, а також ст. 509, 526, 1046 ЦК України. Станом на дату укладення договору факторингу № 2601-24-1 від 26.01.2024, відповідно до Реєстру боржників від 26.01.2024, прострочення відповідача складає 277 днів. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань заборгованість за кредитним договором, станом на 26.01.2024 (дату укладення договору факторингу) становить 72835,00 гривень, яка складається з: - 10500,00 грн. заборгованість за кредитом; - 62335,00 грн. заборгованість за процентами, відповідно до п. 1.5 кредитного договору за ставкою 1,99 за кожен день користування (726,35% річних) за період з 25.03.2023 року по 26.01.2024 року. Стягнення нарахованих процентів за кредитним договором здійснюється за період з дати укладення кредитного договору до дати відступлення права вимоги за кредитним договором. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві та в окремих клопотаннях просив справу розглядати без його участі (а.с. 1-6, 57, 74). Відповідач повторно у судове засідання не з`явився, відзиву на позов чи інших письмових заяв, клопотань не подавав, хоча про розгляд справи був повідомлений у встановленому законом порядку, як шляхом направлення ухвали про відкриття провадження та судової повістки (а.с. 54, 71) за його зареєстрованим місцем проживання (а.с. 51), які повернулися з відмітками «за закінченням зберігання» (а.с. 62-63, 72-73), так і шляхом опублікування виклику до суду на офіційному сайті Судової влади України (а.с. 70). Спір між сторонами не вирішений. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: згідно з ухвалою від 19.11.2024, суд відкрив провадження у справі та постановив розглядати її в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначив судове засідання, а також задоволив клопотання позивача про витребування доказів. 17 грудня 2024 року представник позивача у системі «Електронний суд» сформував клопотання про розгляд справи за його відсутності. 18 грудня 2024 року на адресу суду поступили витребувані судом докази, які завантажені до електронного кабінету у системі "Електронний суд". Розгляд справи відкладено для ознайомлення з ними сторін. 14 січня 2025 року представник позивача у системі «Електронний суд» сформував клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи. Правом на подання відзиву у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження, він не скористався. В судове засідання повторно не з`явився. З урахуванням викладеного, відсутності заперечень представника позивача щодо розгляду справи у заочному порядку, суд ухвалює заочне рішення, що не суперечить положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на те, що розгляд справи відбувся за відсутності учасників справи, датою ухвалення рішення у справі є дата складання повного судового рішення, що відповідає вимогам ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України та не є порушенням прав сторін щодо участі у розгляді справи, про що зазначив Верховний Суд у постанові від 05.09.2022 у справі № 1519/2-5034/11. Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин: 25 березня 2023 року [PERSON] звернувся до ТОВ «Слон Кредит» з метою отримання кредиту, у зв`язку з чим ознайомився із основними умовами кредитування, про що свідчить Паспорт споживчого кредиту, який відповідач підписав за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором Р417 (а.с. 12-13). Після ознайомлення із основними умовами кредитування, [PERSON] 25.03.2023 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором Р417 підписав із ТОВ «Слон Кредит» договір № 967732 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний», за умовами якого: Товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором (п. 1.1). Сума кредиту складає 10500,00 грн (п. 1.3). Строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Термін повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком № 1 до договору (п. 1.4). Стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 договору (п. 1.5.1). Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 29653,85 % річних (п. 1.7.1). Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] (п 2.1) (а.с. 7-11). На підставі вказаного кредитного договору відповідач отримав кредитні кошти на суму 10500,00 грн. Факт перерахування кредитних коштів підтверджується повідомленням ТОВ «Пейтек Україна» № 20240130-1325 від 30.01.2024, в якому зазначено, що від ТОВ «Слон Коредит» 25.03.2023 о 20:18 було успішно перераховано кошти на платіжну картку [NUMBER] (а.с. 15). Виписка по рахунку [PERSON] , яка надана АТ КБ «ПриватБанк», також свідчить про те, що на картку [NUMBER] 25.03.2023 були зараховані кошти на суму 10500,00 грн, яким в подальшому (до 30.03.2023) відповідач активно користувався (а.с. 65). У повідомленні про надання інформації на запит суду від 05.12.2024 АТ КБ «ПриватБанк» зазначив, що картка [NUMBER] (вказані всі реквізити) емітована на ім`я [PERSON] . Номер телефону, на який відправляється інформація про підтвердження операцій (фінансовий номер телефону) за вищевказаною платіжною карткою в період з 25.03.2023 по 30.03.2023, [NUMBER] (а.с. 64). Суд звертає увагу, що, в тому числі, такий номер свого телефону вказував [PERSON] у договорі №967732. 26 січня 2024 року ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Укрглобал-Фінанс» уклали договір факторингу № 2601-24-1, за умовами якого ТОВ «Слон Кредит» відступило позивачу право вимоги, у тому числі до [PERSON] за кредитним договором № 967732 від 25.03.2023 на суму заборгованості 72835,00 грн, що підтверджується вказаним договором факторингу, актом приймання-передачі Реєстру боржників за договором факторингу № 2601-24-1 від 26.01.2024, Витягом з реєстру боржників та платіжною інструкцією кредитового переказу коштів від 26.01.2024 (а.с. 22-27). Відповідно до п. 5.1 договір факторингу № 2601-24-1, права вимоги вважаються такими, що перейшли від Клієнта до Фактора в день підписання відповідного Реєстру Боржників, за умови виконання Фактором зобов`язань, передбачених п.4.1 цього договору. Згідно з розрахунком заборгованості, станом на 26.01.2024 року (на дату укладення договору факторингу) заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 967732 від 25.03.2023 становить 72835,00 гривень, яка складається з: - 10500,00 грн. заборгованість за кредитом; - 62335,00 грн заборгованість за процентами. Мала місце сплата 16.10.2023 на суму 350 грн (а.с. 14). Позивач також до матеріалів позову долучив Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Слон Кредит» (а.с. 35-41). Проте суд звертає увагу, що вказаний доказ не містить підпису відповідача, а тому нема підстав вважати, що саме на зазначені у них умови кредитування пристав останній, а відтак при вирішенні спірних питань суд бере до уваги тільки ті умови надання та отримання кредиту, з якими [PERSON] ознайомився та беззаперечно погодився, підписавши їх. Між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитних зобов`язань, непогашення в повному обсязі відповідачем заборгованості за ними, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. Оцінка суду: суд, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, надані на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з такого. За змістом ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно зі ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 12\~Закону України\~"Про\~електронну комерцію"\~передбачено,\~якщо відповідно\~до акта\~цивільного законодавства\~або за\~домовленістю сторін\~електронний правочин\~має бути\~підписаний сторонами,\~моментом його\~підписання є\~використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України\~"Про електронні документи та електронний документообіг"\~та\~"Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги",\~за умови\~використання засобу\~електронного підпису\~усіма сторонами\~електронного правочину; електронного\~підпису одноразовим\~ідентифікатором,\~визначеним цим\~Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Під час розгляду справи встановлено, що з дотриманням вищеописаних норм між [PERSON] та ТОВ «Слон Кредит» 25.03.2023 було укладено договір № 967732 про надання споживчого кредиту «Комфортний», який підписано електронним підписом відповідача за допомогою одноразового ідентифікатора, за умовами якого ТОВ "Слон Кредит" надало відповідачу кредит у розмірі 10500,00 грн строком на 360 днів, за яким нараховується стандартна процентна ставка 1,99 % в день на визначених договором умовах. Доказів протилежного під час розгляду справи не надано. Факт перерахування кредитних коштів на рахунок [PERSON] підтверджений належними доказами. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. ТОВ «Слон Кредит» нараховувало проценти позичальнику у строк та в розмірі, встановленими умовами договору № 967732 про надання споживчого кредиту по продукту "Комфортний" від 25.03.2023. 26 січня 2024 року право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 967732 від ТОВ "Слон Кредит" перейшло до ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс», сума заборгованості 72835,00 грн, складові якої описано вище, та підтверджується наданими позивачем розрахунком заборгованості. На спростування вказаного розрахунку не долучено жодного доказу. При цьому суд установив, що проценти, які заявлені до стягнення, нараховані за період з 25.03.2023 року по 26.01.2024 року (що в межах строку кредитування) за ставкою 1,99 за кожен день користування, що за кожні 30 днів становило 6268,50 грн (10500 грн*1,99%*30 днів), що відповідає умовам укладеного кредитного договору. Право вимоги до [PERSON] від ТОВ «Слон-Кредит» до ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» перейшло на підставі вказаного вище договору факторингу. Його дійсність не оспорювалась та підтверджується реєстром боржників, актом прийому-передачі та платіжною інструкцією, що відповідає вимогам ст. 1077, 1078 ЦК України, відповідно до яких за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Тобто, позивач належним чином підтвердив своє право вимоги до відповідача за спірним кредитним договором. Доказів належного виконання зобов`язань по поверненню кредитних коштів за вищевказаним договором відповідач суду не надав, не долучив до матеріалів справи будь-яких доказів на спростування користування наданими йому коштами чи розрахунку заборгованості. При цьому суд установив, що факт отримання відповідачем кредитних коштів мав місце та останній погодився на сплату відсотків за користування кредитними коштами. Перехід права вимоги від первісного кредитора до позивача також знайшов своє підтвердження. Враховуючи, що відповідач [PERSON] істотно порушив умови договору № 967732 про надання споживчого кредиту «Комфортний» від 25.03.2023, не погасив заборгованість, проценти не сплатив, хоча на такі погодився, право вимоги за вказаним договором перейшло до ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс», що підтверджується вищеописаним, суд вважає, що з нього на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором в розмірі 72835,00 грн, з яких: 10500,00 грн - заборгованість за кредитом; 62335,00 грн - заборгованість за відсотками, відповідно до п. 1.5 кредитного договору за ставкою 1,99 за кожен день користування (726,35% річних) за період з 25.03.2023 по 26.01.2024, задоволивши позовні вимоги повністю. Розподіл судових витрат між сторонами: питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України, при цьому враховує, що до судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, останній відносить оплату судового збору у розмірі 3028,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією (а.с. 42). Беручи до уваги, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, то з урахуванням п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 3028,00 грн сплаченого судового збору. Щодо понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає таке. Згідно із ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказав, що очікує понести 10000 гривень витрат на професійну правничу допомогу в рамках договору № 02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02.08.2024, які і заявив до стягнення з відповідача. На підтвердження понесення витрат на оплату професійної правничої допомоги позивач надав такі докази: - договір № 02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02.08.2024, укладений між ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» та фізичною особою-підприємцем [PERSON] , відповідно до якого виконавець зобов`язався надати замовнику юридичні послуги (п. 1.1). У розділі 3 Порядку розрахунків визначено вартість кожної з послуг адвоката, у тому числі за складання позовної заяви про стягнення заборгованості з боржника замовника передбачена плата у розмірі 10000 грн, за складання та надсилання адвокатського запиту - 1000 грн, за складання заяв, клопотань 1000 грн та ін. (п. 3.1) (а.с. 28-29); - свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 2412 від 23.10.2018 Руденка С.В. (а.с. 30); - довіреність, яка видана ТОВ "ФК"Ріальто" на ім`я адвоката Руденка К.В. для представлення інтересів в судах України з усіма правами, які надано позивачу... (а.с. 31); - акт приймання-передачі наданих послуг № 5 до договору № 02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02.08.2024, в якому визначено перелік послуг, які надав фізична особа-підприємець [PERSON] ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» згідно реєстру № 1 від 30.08.2024 на суму 100000,00 грн (а.с. 32); - витяг з Реєстру № 1 до акта приймання-передачі наданих послуг № 5, згідно з яким вартість підготовки позовної заяви про стягнення заборгованості з [PERSON] за договором № 967732 про надання кредиту від 19.03.2024 та клопотання про витребування доказів визначено в розмірі 10000 грн (а.с. 33); - платіжну інструкцію кредитового переказу коштів № 1353 від 06.09.2024, згідно з якою ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» сплатило [PERSON] 100000 гривень згідно з договором про надання юридичних послуг від 02.08.2024 (а.с. 34). Таким чином, позивач на обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу у справі подав належні та допустимі докази, що описані вище. Повноваження адвоката підтверджені відповідними доказами. При цьому, відповідачем не було ні подано, ні заявлено клопотання про зменшення розміру судових витрат, про їх неспівмірність з позовними вимогами, не були наведені ним також і обставини, за яких, на його думку, заява не підлягала би до задоволення. При цьому суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу з власної ініціативи. Отже, розмір витрат, понесених позивачем на правничу допомогу, тобто на оплату послуг адвоката, є доведеним, обґрунтованим, відповідає обсягу наданих послуг адвокатом. Тому, враховуючи те, що позовні вимоги задоволено повністю, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн. На підставі вищевикладеного, ст. 626, 628, 639, 1046, 1048, 1077, 1078 ЦК України, ст. 3, 12 Закону України "Про електронну комерцію", та

Outcome: approved