Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-27 00:00:00

17.10.2024 року заявник [PERSON] через свого представника звернулася до суду з вищевказаною заявою на обґрунтування якої зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Її мама [PERSON] померла ще раніше [INFO] . Зазначає, що вона, як єдиний спадкоємець першої черги за законом звернулась до нотаріуса для оформлення спадщини після смерті батька [PERSON] , відповідно 23.02.2016 року була заведена спадкова справа .Вказує, що прийняла та оформила права майже на всю спадщину після смерті батька [PERSON] , крім права на земельні ділянки, площею 0,60 га, які батько використовував під город з початку 1990 років. Зазначає, що постановою приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Матвійчук С.П. від 13.09.2024 № 261/02-31 їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, площею 0,60 га, що належали її батьку [PERSON] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельні ділянки та відсутністю документів, що посвідчують речове право на ім`я [PERSON] . Мотивами цього рішення послугувало відсутність даних про реєстрацію речових прав спадкодавця на вказані земельні ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Наданий нею архівний витяг з рішення Уляниківської сільської ради Рожищенського району від 23.12.1993 № 6/2, в якому зазначено: «… приватизувати землю.., [PERSON] 0,60 га» нотаріус не визнав правовстановлюючим документом, оскільки у рішенні вказано лише ініціали. Встановлення факту\~належності [PERSON] \~рішення сесії\~Уляниківської сільської\~ради Рожищенського\~району від\~23.12.1993\~року №\~6/2\~необхідно для\~отримання нею\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~законом після\~смерті батька,\~тобто має\~юридичне значення\~для реалізації\~її прав.На даний час видавник рішення № 6/2 від 23.12.1993 року, Уляниківська сільська рада Рожищенського району Волинської області, виправити допущені помилки не може, через припинення цієї сільської ради, як юридичної особи та приєднання сіл до Копачівської сільської ради.\~На підставі\~викладеного,\~просить суд\~ встановити належність [PERSON] , жителю [ADDRESS] , який помер [INFO] , рішення сесії Уляниківської сільської ради Рожищенського району Волинської області від 23.12.1993 року № 6/2, яким приватизовано землю … [PERSON] 0,60 га. До початку судового засідання від представника заявника надійшла до суду заява, в якій він просить розгляд справи проводити без його участі, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи до початку судового засідання подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. \~ \~ \~ \~Як встановлено судом, [INFO] помер [PERSON] (а.с. 20). Після смерті останнього відкрилася спадщина на належне йому майно. \~ \~ \~ \~Реалізовуючи свої спадкові права, заявниця [PERSON] , як дочка померлого [PERSON] , звернулася до приватного нотаріуса Луцького РНО Матвійчук С.П. з метою спадкування майна останнього. \~ \~ \~ \~13.09.2024 року приватним нотаріусом відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, площею 0,60 га, що належали її батькові [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельні ділянки та відсутністю документів, що посвідчують речове право на ім`я [PERSON] .\~ Зазначено,\~зокрема,\~що \~право на\~земельні ділянки\~підтверджується лише\~виданим архівом\~Волинської області\~20.02.2024\~року за\~№319/02.24\~архівним витягом\~з рішення\~сесії Уляниківської сільської ради Рожищенського району від 23.12.1993 № 6/2, в якому зазначено: «… приватизувати землю.., [PERSON] та 0,60 га» (а.с. 17). Вищевказані обставини стали підставою для звернення [PERSON] до суду з даною заявою. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Пленум Верховного Суду України у п. 12 постанови «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року роз`яснив, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Аналіз даних норм дає підстави для висновку, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: 1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, що засвідчує факт, що має юридичне значення; 4) чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Положеннями ст.ст. 80, 81 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На переконання суду, належність [PERSON] рішення сесії Уляниківської сільської ради Рожищенського району Волинської області від 23.12.1993 року № 6/2, яким приватизовано землю … [PERSON] 0,60 га., підтверджується: довідкою Уляниківської сільської ради від 16.02.2016 № 29, виданою [PERSON] про те, що за померлим [PERSON] , який помер [INFO] , значиться наступне майно: ….. земельна ділянка для ведення особистого підсобного господарства, площею 0,6000 га, що розташована по [ADDRESS] (передана у власність рішенням сільської ради від 23.12.1993); довідкою Копачівської сільської ради від 17.09.2024 № 74, виданою [PERSON] про те, що за померлим [PERSON] , який помер [INFO] , значиться наступне майно: земельна ділянка для ведення особистого підсобного господарства, площею 0,6000 га, що розташована по [ADDRESS] (передана у власність рішенням сільської ради від 23.12.1993 за №6/2). Встановлення належності правовстановлюючого документа має для заявника [PERSON] юридичне значення та породжує юридичні наслідки, від яких залежить реалізація її права власності на належне їй майно. Таким чином, суд вважає, що заява [PERSON] , заінтересована особа: Копачівська сільська рада Луцького району Волинської області про встановлення факту, що має юридичне значення є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved