Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-28 00:00:00

У січні 2024 року до суду надійшла позовна заява ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», в якій позивач просив суд стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] суму в розмірі 280\~006,49 грн. 3% річних та інфляційні витрати, а також вирішити питання розподілу судових витрат. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилався на те, що рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська ухваленим 18.03.2014 за результатами розгляду справи №200/18245/13, на користь ПАТ КБ «Надра» з [PERSON] та [PERSON] , солідарно, стягнуто заборгованість за кредитним договором №8/2007/840-К/1534-Н у розмірі 505\~407,37 грн. З огляду на те, що [PERSON] та [PERSON] не виконали рішення суду щодо стягнення заборгованості та враховуючи те, що ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» набуло право вимоги за кредитним договором №8/2007/840-К/1534-Н, позивач вважав за необхідне звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська [PERSON] від 08.01.2024, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду. У зв`язку із звільненням судді [PERSON] у відставку, справу було передано судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Куцеволу В.В., яким за ухвалою від 17.07.2024 її прийнято до свого провадження та вирішено здійснювати розгляд за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання. Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 12.09.2024, закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті у судовому засіданні. У судове засідання представник позивача не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. У судове засідання, відповідачі, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи не з`явилися, про причину неявки суд не повідомили. У зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Так, судом встановлено, що відповідно до копії заочного рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 18.03.2014 ухваленого за результатами розгляду справи №200/18245/13, з [PERSON] та [PERSON] , солідарно, на користь ПАТ КБ «НАДРА», стягнуто заборгованість за кредитним договором №8/2007/840-К/1534-Н від 06.11.2007 у розмірі 505\~407,37 грн. Згідно копії договору про відступлення прав вимоги №GL3N217214 від 29.04.2020 сторонами якого є ПАТ КБ «НАДРА» та ТОВ «ФК «ФІНРАЙТ», останнє набуло право вимоги за кредитним договором №8/2007/840-К/1534-Н де боржником є [PERSON] та, відповідно до умов договору, за зобов`язаннями виниклими на забезпечення належного виконання умов кредитного договору. Відповідно до копії договору про відступлення прав вимоги №GL3N217214 від 12.05.2020 сторонами якого є ТОВ «ФК «ФІНРАЙТ» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», останнє набуло право вимоги за кредитним договором №8/2007/840-К/1534-Н де боржником є [PERSON] та, відповідно до умов договору, за зобов`язаннями виниклими на забезпечення належного виконання умов кредитного договору. На підтвердження суми заявленої до стягнення, позивачем надано розрахунок, згідно якого інфляційні витрати за період з 01.05.2017 до 23.02.2022 становлять 214\~315,97 грн., а 3% річних 65\~690,52 грн. За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Положеннями статті 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Зокрема, статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 4 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18). Таким чином, з ухваленням рішення про стягнення боргу у 2011 році, зобов`язання відповідача сплатити заборгованість за кредитним договором не припинилося та триває до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання. Відтак кредитор має право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Частиною 1 статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із положенням статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи з того, що позивачем, на підтвердження доводів щодо існування, не виконаного, грошового зобов`язання, не надано жодного належного доказу, заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню. Тобто, за наявності судового рішення про стягнення коштів, для застосування конструкції норми ст.625 ЦК України, обов`язковим є надання доказів відсутності на виконанні виконавчого провадження з виконання вказаного судового рішення, оскільки його реалізація впливає на розмір суми, яка є передумовою для нарахування санкцій.

Outcome: dismissed