Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Служби у справах дітей Вапнярської селищної ради про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини, мотивуючи позовну заяву тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 03 липня 2023 року було розірвано. В шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Син проживає з матір`ю, однак вже тривалий час намагається спілкуватись з відповідачкою з приводу виховання та утримання їхнього спільного сина, але відповідачка чинить перешкоди у спілкування з дитиною, не визнає прав його як батька, чим порушує його права та інтереси. Позивач звернувся до виконавчого комітету Вапнярсьокї селищної ради для вирішення спору щодо участі батька у вихованні сина. Рішенням виконавчого комітету Вапнярської селищної ради Тульчинського району Вінницької області № 134 було визначено спосіб участі [PERSON] у вихованні сина. Однак, відповідачка продовжувала чинити перешкоди у спілкуванні та вихованні сина, тому він змушений звернутися до суду. \~ \~ \~ \~Ухвалою Томашпільського районного суду Вінницької області від 08 серпня 2024 року у справі відкрито провадження за загальними правилами позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Томашпільського районного суду від 25 листопада 2024 року закрито підготовче провадження по справі. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав та пояснив, що його колишня дружина перешкоджає у спілкуванні з сином [PERSON] . Він дитину любить та за нею скучає. Є рішення виконавчого комітету, яким визначено графік виховання дитини, однак відповідачка дитину не відпускає. Коли телефонує дитині, то дитина не бере слухавки або телефон заблокований. Також вказав, що в нього ненормований робочий день і не завжди є можливість дотримуватись графіка встановленого опікою, може перебувати у відрядженні. Коли в дитини був день народження він прийшов до школи, однак колишня дружина його забрала. Представник позивача [PERSON] адвокат Дунаєв І.Б. позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Пояснив, що батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Спілкування позивача з дитиною не буде перешкоджати його нормальному розвитку. Безпосередня участь батька у вихованні сина, регулярне спілкування між ними не лише забезпечить виконання батьківських прав позивача, а насамперед буде повністю відповідати інтересам дитини. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] пояснила, що вона не перешкоджає у спілкуванні та вихованні дитини позивачу. Дитина сама не хоче з ним спілкуватись. Син ображається, що коли її колишній чоловік забирає дитину, то залишає з бабусею. Просила максимально обмежити спілкування позивача з дитиною. Представник відповідачки [PERSON] адвокат Семко В.М. суду пояснив, що в позовній заяві стоїть вимога про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини, однак право позивача порушено не було. Позивачем не надано доказів, що відповідачка перешкоджає у спілкуванні з дитиною. Рішення селищної ради про вирішення спору щодо участі у вихованні дитини не було порушено відповідачкою, а порушено самим позивачем. Графік відповідачка виконувала і буде виконувати. Інтереси дитини позивачем зовсім не враховуються. Представник третьої особи служби у справах дітей Вапнярської селищної ради Балдинюк І.М. в судовому засіданні пояснила, що позивач звертався в селищну раду про вирішення спору щодо участі у вихованні дитини [PERSON] . Рішенням було встановлено графік спілкування дитини з батьком. Орган опіки спілкувався з [PERSON] , проводив бесіду з малолітнім. Останнє спікування з дитиною відрізняється від попереднього. Вважає, що дитина має спілкуватись з батьком та матір`ю. Опитаний в ході судового засідання малолітній [PERSON] пояснив, що він проживає з матір`ю. Приїжджає до нього батько, він з ним спілкується, у них нормальні відносини. \~ \~ \~ \~Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ч. 1\~ст.\~4\~ЦПК\~України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За правилами ч. 1\~ст. 19 ЦПК України\~суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 03 липня 2023 року було розірвано (а.с.8-9). В шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.7). Рішенням Вапнярської селищної ради Тульчинського району Вінницької боласті № 134 від 29 вересня 2023 року про вирішення спору щодо участі у вихованні дитини [PERSON] , [INFO] батька [PERSON] , який проживає окремо вирішено рекомендувати батьку, [PERSON] : 1.1.Брати участь у вихованні дитини [PERSON] , 2015 року народження, відповідно до графіку спілкування, а саме : один раз на тиждень, в п`ятницю з 15:00 год по неділю 20 :00 з можливістю відвідування місця проживання бабусі без присутності матері, за попередньою домовленістю з матір`ю та враховуючи бажання дитини; побачення та спілкування з дитиною у день його народження та під час свят, канікул, враховуючи бажання дитини, за попередньою домовленістю з матір`ю. 1.2. Не порушувати графік побачень, виконувати свої батьківські обов`язки, приділяти дитині увагу і турботу, виховувати її. 2. Рекомендувати матері графік, [PERSON] , поважати батьківські права [PERSON] , не чинити перешкод у спілкуванні батька з дитиною. Також позивач надав копію повідомлення відділення поліції № 2 Тульчинського районного відділу поліції про те, що 10 травня 2024 року через лінію «102» позивач звернувся із повідомленням про те, що 10 травня 2024 року в [ADDRESS] , в нього виникла суперечка із колишньою дружиною щодо спільної дитини (а.с.13). В наданому поясненні від 10 травня 2024 року зазначено, що 10 травня 2024 року біля 15:30 год [PERSON] приїхав до своєї колишньої дружини, щоб провідати сина та взяти його з собою, але дружина відмовилась надавати сина для спілкування. Він викликав працівників поліції (а.с.14). З довідки КМВ 01-10/772 від 10 червня 2024 року видно, що [PERSON] працює з 18 червня 2012 року в Вапнярській колійній машинній станції і займає посаду машиніст залізнично-будівельних машин 6 розряду про те, що він працює «вахтовим» методом праці (а.с.16). Відповідно повідомлення Тульчинського відділу державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області від 09 липня 2024 року, по виконавчому провадженні про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини, заборгованість по аліментах станом на 01 липня 2024 року відсутня (а.с.17). Представником служби у справах дітей Балдинюк І.М. надано лист відділу служби у справах дітей Вапнярської селищної ради від 06 січня 2025 року; копію рішення виконавчого комітету Вапнрясьокї ради № 134 від 29 вересня 2023 року ; протокол бесіди з дитиною від 03 січня 2025 року, з якого видно, що була проведена бесіда з малолітнім [PERSON] , який вказував, що мама не забороняла спілкуватись з татом. Були випадки коли він сам не хотів йти до батька, бо у нього були інші плани (а.с.61-63). . Позивач вказує, що [PERSON] чинить перешкоди йому у його правах щодо спільної дитини сторін, зокрема, відповідачка не надає позивачу право спілкуватись з сином. Одночасно з цим, як вбачається з пояснень сторін, між сторонами склались недоброзичливі стосунки, сторони не дійшли згоди щодо вирішення питання про участь батька у вихованні дитини. Як встановлено судом [PERSON] інколи заперечує щодо побачення батька з сином. Наявність спору між сторонами та різне бачення у сторін питання участі позивача у спілкуванні та вихованні дитини також вбачається із пояснень відповідачки, яка просила максимально обмежити спілкування позивача з дитиною. Отже, між сторонами існує спір щодо участі позивача [PERSON] у спілкуванні з сином [PERSON] , вирішити його самостійно сторони не можуть, що є підставою для захисту й реалізації прав позивача, передбачених ч.2 ст. 159 СК України, у судовому порядку. Згідно ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Частинами другою та третьою ст.157 СК України встановлюється, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно з ч.1 та 2 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Відповідно до частин першої та другої статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У преамбулі до Конвенції ООН про права дитини зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі статтею 9 Конвенції Держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію. Європейський суд з прав людини в своїй практиці (рішення від 18.12.2008 року в справі "Савіни проти України" повторює, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 ( 995_004 ) (див., зокрема, рішення у справі "Мак Майкл проти Сполученого Королівства" (McMichael v. the United Kingdom) від 24 лютого 1995 року, п. 86, серія A, N 307-B). Таке втручання є порушенням зазначеного положення, якщо воно здійснюється не "згідно із законом", не відповідає законним цілям, переліченим у пункті 2 статті 8, і не може вважатися "необхідним у демократичному суспільстві" (див. згадане вище рішення у справі Мак Майкла, п. 87). Суд також повторює, що, хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин (див., наприклад, справу "Ньяоре проти Франції" (Gnahore v. France), N 40031/98, п. 59, ECHR 2000-IX). Отже, відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава-відповідач повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини (див., наприклад, справу "Скоццарі та Дж`юнта проти Італії" (Scozzari & Giunta v. Italy), [GC], NN 39221/98 і 41963/98, п. 148, ЄСПЛ 2000-VIII). В судовому засіданні, достовірно встановлено, що батьки люблять та піклуються про сина. Визначаючи спосіб участі батька у вихованні сина, спілкуванні з ним, слід враховувати принцип рівності прав батьків у вихованні дітей та принцип забезпечення найважливіших інтересів дитини. У ході судового розгляду безумовно встановлено, що позивач виявляє бажання спілкуватись та зустрічатись із сином. Сам лише факт звернення позивача до суду свідчить про те, що він бажає спілкуватись з дитиною та брати участь у його вихованні. Суд зауважує, що право батька на спілкування з дитиною є його незаперечним правом, а спілкування дитини з батьком відповідає його інтересам. Між тим з батьків, хто проживає окремо і дитиною має існувати постійний, систематичний контакт. Таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дитини, його розвитку, оскільки спілкування дитини з батьками служить задоволенню життєво важливих потреб дитини. Крім того, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Дитина має рости під опікою і відповідальністю обох батьків, а тому участь позивача у вихованні дитини, спілкуванні між ними не лише забезпечить виконання батьківських прав позивача, а буде відповідати й інтересам дитини. Об`єктом правосуддя у справах про піклування про дитину є одвічні, гостро емоційні і постійно мінливі стосунки між батьками і їхньою дитиною, отже, остаточність судового рішення у цій категорії справ є завжди тимчасовою і часто нетривалою. Правосуддя не в змозі встановлювати сталі чутливі людські стосунки та приписувати почуття прихильності. У той же час суд у межах своїх повноважень спрямовує учасників сімейного конфлікту до його вирішення. Суд зауважує, що дитина є найбільш вразливою стороною під час будь-яких сімейних конфліктів, оскільки на її долю випадає найбільше страждань та втрат. В процесі судового розгляду сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, вирішуються не просто спірні питання між батьками та іншими особами, а визначається доля дитини, а тому результат судового розгляду повинен бути спрямований на захист найкращих інтересів дитини. \~ \~ \~ \~З метою уникнення подальших маніпуляцій з боку сторін, суд вважає, що визначений судом графік дисциплінуватиме батьків. З урахуванням вікових змін дитини, її розвитку та потреб, батьки не позбавлені в майбутньому права змінити встановлений судом спосіб участі у вихованні дитини, що буде відповідати його інтересам. Щодо позовної вимоги про відвідування [PERSON] місця проживання бабусі та дідуся, суд вважає, що у ній слід відмовити, оскільки дані особи не є позивачами у справі, тому питання про їх права та інтереси суд вирішувати не може. Розподіл судових витрат суд здійснює відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial