Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-20 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ІЗІ КРЕДИТ» (далі - ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ») звернулося до Оболонського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15.01.2024 ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ» та [PERSON] на підставі електронної заяви відповідача про видачу кредиту від 14.01.2024 укладено кредитний договір №367435, згідно з умовами якого позивач прийняв на себе зобов`язання надати відповідачу в кредит грошові кошти (фінансовий кредит) в сумі 5 500,00 грн., а відповідач прийняв на себе зобов`язання повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом позивачу відповідно до умов, зазначених у кредитному договорі. Укладення кредитного договору в електронній формі було здійснено з використання інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію». Кредит було надано у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на картковий рахунок відповідача у національній валюті України на строк 8 періодів по 14 днів кожен, сукупна вартість кредиту згідно з умовами кредитного договору становила 9 576,00 грн. Згідно з Графіком платежів, останній платіж відповідач мав сплатити 06.05.2024. З боку відповідача здійснено платежів на загальну суму 2 394,00 грн., які були зараховані позивачем в рахунок двох платежів.У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань по кредитному договору, представник позивача просить стягнути з відповідача 7 182,00 грн. заборгованості, з яких: 5195,40 грн. - заборгованість з повернення суми кредиту, 1986,60 грн. - сума процентів за користуванням кредитом, а також судові витрати по справі. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 29.10.2024 позовну заяву за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІЗІ КРЕДИТ» до [PERSON] , про стягнення заборгованості було прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. При цьому, у позовній заяві представник позивача просив здійснювати розгляд справи без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки. При цьому, 23.12.2024 до суду через систему «Електронний суд» від відповідача надійшла заява про визнання позову. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до наступного висновку, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.01.2024 між ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ» та [PERSON] укладено кредитний договір №367435. Відповідно до п. 1.1, 1.6, 1.8-1.9 кредитного договору, кредитодавець надає позичальнику в кредит грошові кошти в сумі 5500,00 грн. на погоджений сторонами строк, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Строк кредиту становить 8 періодів, кожен з яких визначається як 14 календарних днів. Проценти за кредитом сплачуються позичальником у складі кожного чергового платежу. Чергові платежі за цим Договором є ануїтетними. Загальна вартість кредиту для позичальника на дату укладення договору становить 9 576,00 грн. та складається із загального розміру кредиту 5500,00 грн. та загальних витрат за кредитом 4076,00 грн. Згідно з п. 2.1, 2.4 кредитного договору, реальна річна процентна ставка за кредитом є фіксованою та становить 3149.97 %. З урахуванням ануїтетного характеру платежів по кредиту, номінальна процентна ставка є фіксованою та становить 500.18% річних у першому періоді (з першого по 4 платіж) та 5,59% річних у другому періоді (за всіма іншими платежами до кінця строку кредиту). Пунктом 3.2.1 кредитного договору, встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю суму кредиту та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені цим договором та Графіком платежів. Відповідно до п. 6.16-6.17 кредитного договору визначено, що цей договір укладено з використанням веб-сайту кредитодавця (www.icredit.ua). Технологія укладення Договору: цей договір укладено через Особистий кабінет на веб-сайті кредитодавця шляхом подання позичальником Заяви на видачу кредиту та необхідних документів і вибору позичальником бажаних умов кредитування, в результаті чого кредитодавцем здійснено, зокрема, розгляд заяви позичальника, оцінку кредитоспроможності позичальника, заходи на виконання вимог законодавства у сфері фінансового моніторингу, формування та надання позичальнику оферти. Позичальник після ознайомлення з істотними умовами оферти та іншою інформацією, отриманою від кредитодавця, надав згоду (акцепт) на укладання цього договору шляхом направлення Кредитодавцю повідомлення, підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Моментом підписання (часом укладання) цього договору є використання його сторонами відповідно електронного підпису та кваліфікованого електронного підпису. Згідно із п. 6.12.2 кредитного договору, цей договір підписаний електронним підписом позичальника та електронним підписом кредитодавця і кваліфікованим електронним підписом уповноваженого працівника кредитодавця із кваліфікованою електронною позначкою часу. Сторони усвідомлюють, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором та кваліфікаційний електронний підпис мають таку саму юридичну силу як і власноручний підпис відповідної сторони. З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір №367435 підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора bcq3cvk. Згідно з листом за вих. №7/6181 від 08.10.2024 ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім», який адресований ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ», останнє повідомлено про успішність операції, згідно договору від 15.01.2024, а саме, успішний переказ коштів у сумі 5500,00 грн. 15.01.2024 на номер картки [NUMBER] . Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надав позичальнику кошти в розмірах на умовах визначених в кредитному договорі на обумовлений строк. Згідно з деталізацією нарахувань та обліку платежів за Кредитним договором, відповідач частково виконав свої договірні зобов`язання, що призвело до неналежного їх виконання. Таким чином, внаслідок неналежного виконання зобов`язання відповідачем, утворилась заборгованість перед позивачем на загальну суму 7182,00 грн, з яких: 5195,40 грн.- заборгованість з повернення суми кредиту, 1986,60 грн. - проценти за користування кредитом. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 цього Кодексу встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Статтею 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч.2 ст.1048 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч.1 сьт.599 ЦК України). Відповідно до змісту ст. ст.610, 611, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки відповідач визнав позов у повному обсязі, про що ним було подано до суду письмову заяву, і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для прийняття визнання позову відповідачем та задоволення позовних вимог у повному обсязі. Судові витрати підлягають розподілу на підставі ст. 141 ЦПК України, з урахуванням положень ст.142 ЦПК України.

Outcome: approved