Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Першотравневської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка до дня смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку, серії ДП № 090687, виданого Нікопольською районною державною адміністрацією 21.04.2003 року, площею 3,2621 га. За життя померла розпорядилась майном та склала заповіт, в якому земельну ділянку, що належала їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ДП № 090687, площею 3,2621 га, заповіла їй, своїй онуці [PERSON] . При цьому, до 2023 року документи на дану земельну ділянку були втрачені, у зв`язку з чим, нею був пропущений встановлений ст.1270 ЦК України строк для прийняття спадщини. А тому, на підставі викладеного, вона змушена звернутись до суду та просить визначити їй додатковий строк, тривалістю в три місяці, для подання до державного нотаріуса Полянського Ю.М. заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] [INFO] . Позивачка в судове засідання не з`явилась, від неї на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягала та просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (а.с.38). Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не прибув та 05 листопада 2024 року на адресу суду надіслав заяву, в якій просить суд розгляд справи проводити за їх відсутності та прийняти рішення у відповідності до вимог чинного законодавства (а.с.37). Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій. У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк в шість місяців, який починається з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини по поважній причині, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подачі ним заяви про прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. При цьому, правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Як встановлено судом, [INFO] померла бабуся позивачки [PERSON] , яка до дня смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] (а.с.2). Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку, яка належала померлі на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ДП № 090687, виданого Нікопольською районною державною адміністрацією 21.04.2003 року, площею 3,2621 га. Як вбачається з матеріалів справи, в тому числі, зі спадкової справи, яка була витребувана судом, за життя померла розпорядилась майном та склала заповіт, в якому земельну ділянку, що належала їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ДП № 090687, площею 3,2621 га, заповіла своїй онуці [PERSON] - позивачці по справі (а.с.11). Позивачка в обґрунтування своїх позовних вимог щодо звернення до суду послалася на те, що строк для прийняття спадщини нею було пропущено з поважної причини, зокрема, в зв`язку з відсутністю оригіналів документів. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 23 серпня 2017 року у справі № 1320цс17, при розгляді справ про надання додаткового строку для прийняття спадщини судам необхідно дослідити чи вчиняв нотаріус після встановлення ним наявності заповіту спадкодавця дії для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, чи здійснювався виклик спадкоємця за заповітом, в тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що свідчило б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця. Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 , при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В силу ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Положеннями ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що дані обставини пов`язані з об`єктивними та істотними труднощами для спадкоємця, а саме: відсутність оригіналів документів на спадкове майно є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, а тому визнає їх поважними та вважає доцільним надати позивачці додатковий строк тривалістю в три місяці для подання до державного нотаріуса Полянського Ю.М. заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] [INFO] .

Outcome: approved