Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-29 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом про стягнення боргу за договором позики з [PERSON] , посилаючись на те, що 13 квітня 2021 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики, згідно якого позивач надав у власність відповідачу грошові кошти в сумі 120 000 (сто двадцять тисяч) гривень, а відповідач зобов`язалась повернути позику до 10 вересня 2021 року включно (оригінал договору позики додається). На підтвердження факту отримання позики відповідач [PERSON] 13 квітня 2021 року видала позивачу розписку (оригінал додається). Однак в порушення умов договору відповідач [PERSON] позику позивачу не повернула. Позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість, що складає 120\~000\~(сто\~двадцять тисяч)\~гривень та судові витрати. Провадження у справі відкрито 16.09.2024 року з призначенням до підготовчого судового засідання на 10.10.2024 року та до судового розгляду на 18.12.2024 року, з повідомленням сторін про день, час та місце проведення судового засідання. В судове засідання позивач не з`явився, але в позові просив розглядати справу без його участі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена судом належним чином. Відзив на позов не надавала, а тому виходячи з вимог статті 280 ЦПК України суд визнає причину неявки позивача поважною та знаходить можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував позивач. Судом встановлено, що 13 квітня 2021 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики, згідно якого позивач надав у власність відповідачу грошові кошти в сумі 120 000 (сто двадцять тисяч) гривень, а відповідач зобов`язалась повернути позику до 10 вересня 2021 року включно (а.с. 4-5). На підтвердження факту отримання позики відповідач [PERSON] 13 квітня 2021 року видала позивачу розписку (а.с.6). Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Частиною першою статті 1049 Цивільного кодексу України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Крім того, позивач ставить питання про стягнення з відповідача понесених судових витрат в сумі 1211 (одна двісті одинадцять) гривень 20 копійок сплаченого судового збору. Згідно ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Понесені позивачем судові витрати підтверджені належними доказами, а тому підлягають стягненню з відповідача. Враховуючи обставини справи, на підставі ст.ст. 526, 530, 546, 554, 1054, 1055 ЦК України, та

Outcome: approved