Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-27 00:00:00

У червні 2023 року до суду надійшла позовна заява Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обгрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач взявши на себе зобов`язання належним чином їх не виконала, внаслідок чого в останньої утворилась заборгованість, а тому позивач звернувся до суду за захистом своїх прав. Таким чином, Банк просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором від 02 жовтня 2018 року у розмірі 117000,66 грн., яка складається з суми заборгованості за тілом кредиту - 95330.87 грн. та заборгованості за нарахованими відсотками - 21669.79 грн. 21.08.2023 ухвалою суду було відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 05.10.2023 представником [PERSON] було подано відзив на позовну заяву Банку. Так, у своєму відзиві [PERSON] підтверджує факт підписання Анкети - заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг від 02.10.2018 року та отримання нею кредитних карток. Однак, відповідач зазначає, що 29.05.2022 року невстановлені особи, в невстановлений на той момент спосіб, здійснили списання кредитних коштів з рахунку [PERSON] [NUMBER] (картка № [NUMBER] ) трьома платежами у загальному розмірі 84 854,98 грн.: 29.05.2022 року о 13:31 було списано 30 304,99 грн, 29.05.2022 року о 13:32 - було списано 30 304,99 грн, 29.05.2022 року о 13:32 - було списано 24 245,00 грн. Про списання з рахунку відповідача кредитних коштів поза межами її волевиявлення, [PERSON] звернулась до банку та правоохоронних органів із повідомленням про вчинення невстановленими особами шахрайських дій з її рахунком. Відповідач у своєму відзиві, зокрема, послалася на відповідь банку від 05.10.2022 року за №20.1.0.0.0/7-220927/204666, з якої вбачається наступне: - Фінансовий номер відповідача при проведенні шахрайських операцій третіми особами не змінювався, однак був відв`язаний від додатку «Приват24». Верифікація та підтвердження здійснювалися не з типового пристрою (PHONE REDMI NOTE 7 XIAOMI), що належить [PERSON] , а з невідомого пристрою (PHONE NEXUS 6P GOOGLE). - При пошуку IP адрес, з яких здійснювалися дані шахрайські транзакції ([INFO]) видно, що відповідно до даних порталу [INFO], дана IP-адреса належить компанії Datacamp Limited, і знаходиться в Мадриді (Іспанія). - Кредитний ліміт не було змінено - шахраями було змінено Інтернет-ліміт, як раз перед списанням коштів у розмірі 84 854,98 грн. - Банк підтвердив, що шахрайська операція була здійснена на сторонньому ресурсі, що унеможливлює можливість підтвердити кінцевого отримувача. У зв`язку з тим, що відповідач фактично не отримувала кредитні кошти в розмірі 84854,98 грн., а тому представник просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Окрім цього, представник [PERSON] зазначив, що остання не погоджувалась на заявлені умови кредитування, лише підписувала анкету - заяву, вважає, що розрахунки є неналежними та неправильними, з урахуванням того, що Банку було відомо про обставини зняття грошових коштів. 05.10.2023 представником [PERSON] було подано зустрічну позовну заяву до Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» про визнання транзакцій недійсними та зобов`язання вчинити дії. 29.11.2023 протокольною ухвалою суду було прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву. В обґрунтування вимог зустрічного позову, [PERSON] посилається фактично на ті самі обставини, які викладені у відзиві на позов, що стосуються незаконного списання зловмисниками кредитних коштів з її рахунку. [PERSON] зазначає, що три оспорювані нею транзакції за 29.05.2022 року у загальному розмірі 84 854,98 грн. здійснені через додаток Приват24 з нетипового для неї пристрою. Типовий пристрій для входу в Приват24: REDMI NOTE 7/XIАOMI. Час входу в «Приват24» 29.05.2022, IP, Пристрій входу: 12:59, [INFO], PHONE REDMI NOTE 7/XIАOMI; 13:30, [INFO], PHONE NEXUS 6P/GOOGLE; 13:24, [INFO], PHONE NEXUS 6P/GOOGLE; 13:29, [INFO], PHONE REDMI NOTE 7/XIАOMI. Позивач за зустрічним позовом наголошує, що не вчиняла жодних винних дій, спрямованих на передачу інформації третім особам, яка б забезпечила можливість входу в додаток «Приват24» (в тому числі, не переходила по стороннім посиланням з телефону з фінансовим номером), а тому вважає, що саме АТ КБ «ПриватБанк» несе відповідальність за незаконні транзакції, що були вчинені 29.05.2022 року сторонніми особами, оскільки саме погана захищеність додатка «Приват24» призвела до вчинення зловмисниками даних транзакцій. З урахуванням зазначеного, позивач за зустрічним позовом просить суд визнати недійсними транзакції в розмірі 30304,99 грн.; в розмірі 30304,99 грн.; в розмірі 24245,00 грн., здійснені 29.05.2022 року згідно Угоди № SAMDNWFC00045966640 від 02.10.2018 з рахунку [PERSON] [NUMBER] в АТ КБ "ПриватБанк", зобов`язати АТ КБ "ПриватБанк" відновити залишок коштів [PERSON] на рахунку [NUMBER] до того стану, у якому він перебував перед виконанням транзакцій 29.05.2022 року з урахуванням внесених [PERSON] коштів в рахунок погашення боргу, зобов`язати АТ КБ "ПриватБанк" зупинити нарахування та скасувати нараховані [PERSON] відсотки, штрафи, пені та інші платежі, що були нараховані внаслідок транзакцій 29.05.2022 року. 29.11.2023 ухвалою суду було витребувано докази у Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк». 24.01.2024 року від представника АТ КБ "ПриватБанк" надійшли пояснення з приводу доводів зустрічного позову [PERSON] , в яких викладені заперечення проти задоволення зустрічного позову. 09.08.2024 року від представника банку, на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів, надано відповідні документи, запис розмови відповідача/позивач за номером клієнтської підтримки та додаткові пояснення щодо наданих матеріалів перевірки. У своїх поясненнях банк зазначає, що за результатом проведеної перевірки заявленого відповідачем/позивачем факту можливого шахрайства з її рахунком та списання кредитних коштів через застосунок "Приват24" встановлено, що клієнт перейшла за посиланням для отримання коштів від продажу на сайті «OLX», де вводила дані для входу в П24. Змін логіну/паролю до Приват24, перевипуску SIM-картки, переадресації виклику, нових регулярних платежів, договорів ОЧ/МР не зафіксовано. Було встановлено, що 29/05/2022 року за рахунком відповідача/позивача був здійснений переказ коштів. При здійсненні переказу були коректно введені номер картки, термін її дії та CVV2 код. Після чого транзакція була підтверджена 3Dsecure. Підтвердження списань було проведено через додаток Приват24. Фінансовий номер телефону 29/05/2022 не змінювався. Результатами перевірки встановлено, що проведення 29.05.2022 р. видаткових операцій по карті позивача «Універсальна» клієнта, а також оформлення заявок на отримання кредитних коштів, відбулося з власної вини або особисто відповідачем/позивачем. 18.03.2024 ухвалою суду клопотання представника Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» про повернення зустрічної позовної заяви у цивільній справі 757/31630/23-ц за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості та за зустрічною позовною заявою [PERSON] до Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» про визнання транзакцій недійсними та зобов`язання вичнити дії, залишено без задоволення. Також, від представника банку на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів надано відповідні документи, запис розмови відповідача/позивача за номером клієнтської підтримки та додаткові пояснення щодо наданих матеріалів перевірки. Зокрема, банк повторно зазначив, що за результатами перевірки, проведеної банком, встановлено, що [PERSON] самостійно перейшла за посиланням для отримання коштів від продажу на сайті «OLX», де підв`язала свою картку № [NUMBER] на сторонньому сайті, шляхом введення всіх даних, необхідних для входу в Приват24. Змін логіну/паролю до Приват24, перевипуску SIM-картки, переадресації виклику, нових регулярних платежів, договорів ОЧ/МР не зафіксовано. Інформація щодо введення даних від Приват24 підтверджується повідомленням [PERSON] на телефон клієнтської підтримки 3700, № запису 721631024. Виборкою SIMMON - 29.05.2022 року, на IP - адресі [NUMBER] ( country Code UA - region Kyiv City - Provider lifeсell ) було здійснено вхід у акаунт [NUMBER] П24 [PERSON] , ІПН [NUMBER] з її типового пристрою: [NUMBER] BE1CBB828F2767D8 29.05.22 13:5:31 [NUMBER] PHONE REDMI NOTE 7|XIAOMI [INFO] [NUMBER] BE1CBB828F2767D8 29.05.22 13:5:53 [NUMBER] PHONE REDMI NOTE 7|XIAOMI [INFO] Одночасно зафіксовано вхід в акаунт [NUMBER] П24 із стороннього пристрою на на IP - адресі [INFO] ( country Code ES - region Madrid - Provider Datacamp Limited) [NUMBER] C0A3A273917DFCA2 29.05.22 13:5:30 [NUMBER] PHONE NEXUS 6P|GOOGLE [INFO] [NUMBER] C0A3A273917DFCA2 29.05.22 13:5:53 [NUMBER] PHONE NEXUS 6P|GOOGLE [INFO] Тобто, перейшовши за посиланням, надісланим сторонньою особою на фінансовий номер телефону [PERSON] , остання підв`язала свою кредитну картку на сторонньому сайті, ввівши номер картки та її дані. Всі входи у П24 за період з 28.05.2022 року по 30.05.2022 року відображені в Журналі входів в Приват24, який надано на виконання ухвали суду. Таким чином, після проходження клієнтом за шахрайським посиланням та авторизації в Приват24 сторонні особи отримали доступ до акаунту [PERSON] в додатку Приват24. Враховуючи те, що всі авторизації нетипового пристрою здійснені з особистого фінансового номеру позивача, остання надала доступ третім особам до свого рахунку. Доказів про втрату телефонного номеру до суду не надано. Банк наголосив, що всі списання коштів невстановленими особами стали можливими в результаті необачних дій відповідача/позивача, яка авторизувала доступ стороннім особам до свого платіжного застосунку Приват24 не вжила жодних заходів по збереженню своїх облікових даних, які використовуються для входу в Приват 24, за своїм фінансовим номером. Відтак, невстановлені особи маючи доступ до Приват24 отримали всю необхідну інформацію для вчинення платежів. Окрім того, банк послався на той факт, що оспорювані транзакції вчинені до повідомлення про них з боку клієнта до банку. Також, представник зазначив, що з запису телефонної розмови [PERSON] з оператором банку за номером клієнтської підтримки 3700, відповідач/позивач підтверджує той факт, що перейшла за посиланням, надісланим їй на її мобільний номер телефону, який є фінансовим, ввела дані картки та пароль з SMS-повідомлення для підв`язки картки. Паролі з SMS-повідомлення для здійснення переказів не вводила, проте списання коштів відбулись. 23.09.2024 року від представника [PERSON] надійшли письмові пояснення з приводу наданих банком доказів, витребуваних судом та пояснень щодо них. В наданих поясненнях представник первісного відповідача вказав, що [PERSON] взагалі не вчиняла жодних дій, ні щодо зміни фінансового номеру, ні щодо підтвердження на вхід в Приват24, ні щодо підтвердження кожної з транзакцій. Банк жодним чином не надав інформацію щодо того, яким чином без підтвердження списання коштів з боку [PERSON] відбулися взагалі дані оспорювані транзакції. Як вбачається з аудіо-запису звернення [PERSON] на клієнтську підтримку ПриватБанку 3700, працівник Банку на 01:25 хвилині запису говорить: «Зараз скасуємо операцію, так як бачу є ще одна спроба списання з карти, операція буде скасована, картки ваші заблоковані». Однак, операції не були скасовані, залишок коштів на рахунку не був відновлений до того стану, в якому він був перед виконанням оспорюваних транзакцій. Таким чином, Банком мало того, що порушено норми Положення, так ще й штучно створено заборгованість [PERSON] перед ним. [PERSON] звертає увагу, що не даремно витребувала докази та інформацію з Банку. Надані Банком докази підтверджують, що саме через бездіяльність Банка та недостатній рівень безпеки в Приват24 з рахунків [PERSON] було списано кошти за оскарженими транзакціями. В судовому засіданні представник позивача за первісною позовною заявою та представник відповідача за зустрічною позовною заявою - Хитрова Л.В. підтримала первісну позовну заяву та просила її задовольнити. Щодо зустрічної позовної заяви заперечувала, оскільки вона є необгрунтованою. В судовому засіданні представник відповідача за первісною позовною заявою та представника позивача за зустрічною позовною заявою заперечував щодо задоволення первісної позовної заяви. Зустрічну позовну заяву просив задовольнити, з викладених в ній підстав. Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до наступних висновків. Частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Так, з доводів первісної позовної заяви вбачається, що 02 жовтня 2018 року відповідачем за первісною позовою заявою було підписано Анкету - заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг б/н, з метою отримання у позивача банківських послуг, на підставі якої був отриманий кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідач 02 жовтня 2018 року підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Витяг з «Умов та правил надання банківських послуг» та Витяг з «Тарифів» додаються до позовної заяви. Відповідач ознайомлена з Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання Анкети-заяви, що підтверджується підписом відповідача у Анкеті-заяві, де є відповідні запевнення відповідача щодо ознайомлення та надання документів у письмовому вигляді, а також наказом банку про їх затвердження (Витяг із Умов та правил надання банківських послуг, з якими ознайомлено відповідача, копія наказу банку щодо затвердження редакції Умов та правил надання банківських послуг на момент підписання заяви). Фактично, підписавши Анкету - заяву між сторонами, у відповідності до ст. 634 ЦК України, був укладений Договір про надання банківських послуг б/н від 02 жовтня 2018 року, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку (ст. 1066 ЦК України) та кредитного договору (ст. 1054 ЦК України). Відповідно до укладеного договору б/н від 02.10.2018 р. та виявленого бажання відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено 02 жовтня 2018 року початковий кредитний ліміт у розмірі 1 500,00 грн., що зазначений у Довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позову. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитні картки типу "Універсальна" за № [NUMBER] зі строком дії з 10/18 до 09/21, № [NUMBER] зі строком дії з 05/19 до 11/22, № [NUMBER] зі строком дії з 05/22 до 03/24, що підтверджується Довідкою про видані картки, яка додається до позову. У подальшому, розмір кредитного ліміту, починаючи з 14.01.2022 року збільшився до 100000,00 грн. На підтвердження встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок відповідача банк надає виписку по договору, що є первинним документом. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні Договору надала свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. 30 травня 2022 року [PERSON] та банк погодили подальші основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, за результатом чого між позивачем та відповідачем було підписано і паспорт споживчого кредиту. Щодо нарахування відсотків за користування кредитом, банк керувався п. 2.1.1.12.7.1.1. Договору, відповідно до якого в разі непогашення Клієнтом боргових зобов`язань за Кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування Кредитом Клієнт сплачує Банку проценти в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 Договору. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі - надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та у межах встановленого кредитного ліміту. У зв`язку з допущеними порушеннями зобов`язань з боку відповідача за договором в частині погашення заборгованості по кредиту, відповідач станом на 13.02.2023 року має заборгованість - 117000.66 грн., яка складається з наступного: 95330.87 грн. - заборгованість за кредитом; 21669.79 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом. З урахуванням зазначеного, позивач просить суд стягнути наявну заборгованість з відповідача за первісною позовною заявою на його користь. Разом з цим, сторона [PERSON] , як відповідача за первісною позовною заявою, не погоджується, оскільки вказує, що 29.05.2023 року без її згоди було здійснено перекази в розмірі 30304,99 грн., та 29.05.2022 в розмірі 24245,00 грн. з рахунку [PERSON] [NUMBER] , що стало підставою для подачі позовної заяви. Так, при судовому розгляді було встановлено, що за результатами проведеної банком перевірки встановлено наступне: [PERSON] самостійно перейшла за посиланням для отримання коштів від продажу на сайті «OLX», де підв`язала свою картку № [NUMBER] на сторонньому сайті шляхом введення всіх даних, необхідних для входу в Приват24. Змін логіну/паролю до Приват24, перевипуску SIM-картки, переадресації виклику, нових регулярних платежів, договорів ОЧ/МР не зафіксовано. Інформація щодо введення даних від Приват24 підтверджується повідомленням [PERSON] на телефон клієнтської підтримки 3700. Виборкою SIMMON - 29.05.2022 року, на IP - адресі [NUMBER] ( country Code UA - region Kyiv City - Provider lifeсell ) було здійснено вхід у акаунт [NUMBER] П24 [PERSON] , ІПН [NUMBER] з її типового пристрою:[NUMBER] BE1CBB828F2767D8 29.05.22 13:5:31 [NUMBER] PHONE REDMI NOTE 7|XIAOMI 46.96.176.50[NUMBER] BE1CBB828F2767D8 29.05.22 13:5:53 [NUMBER] PHONE REDMI NOTE 7|XIAOMI 46.96.176.50Одночасно зафіксовано вхід в акаунт [NUMBER] П24 із стороннього пристрою нана IP - адресі [INFO] ( country Code ES - region Madrid - Provider Datacamp Limited)[NUMBER] C0A3A273917DFCA2 29.05.22 13:5:30 [NUMBER] PHONE NEXUS 6P|GOOGLE 195.181.167.199[NUMBER] C0A3A273917DFCA2 29.05.22 13:5:53 [NUMBER] PHONE NEXUS 6P|GOOGLE [INFO] Тобто, перейшовши за посиланням, надісланим сторонньою особою на фінансовий номер телефону [PERSON] , остання підв`язала свою кредитну картку на сторонньому сайті, ввівши номер картки та її дані. Всі входи у Приват24, за період з 28.05.2022 року по 30.05.2022 року, відображені в Журналі входів в Приват24, який надаємо на виконання ухвали суду. Таким чином, після проходження клієнтом за шахрайським посиланням та авторизації в Приват24, сторонні особи отримали доступ до акаунту [PERSON] в додатку Приват24. Враховуючи те, що всі авторизації нетипового пристрою здійснені з особистого фінансового номеру Позивача (докази про таке додаються), остання надала доступ третім особам до свого рахунку. Доказів про втрату телефонного номеру до суду не надано. Банк наголосив, що всі списання коштів невстановленими особами стали можливими в результаті необачних дій відповідача/позивача, яка авторизувала доступ стороннім особам до свого платіжного застосунку Приват24 не вжила жодних заходів по збереженню своїх облікових даних, які використовуються для входу в Приват 24 за своїм фінансовим номером. Відтак, невстановлені особи, маючи доступ до Приват24, отримали всю необхідну інформацію для вчинення платежів. Позивач вважає, що вказані операції стали можливими шляхом шахрайства третіх осіб, оскільки вона не передавала стороннім особам реквізити карток, логіни, паролі та іншу інформацію, яка б сприяла проведенню оспорюваних транзакцій. А тому, вважає, що є всі підстави для визнання транзакцій недійсним та відновлення залишку на рахунку, який існував до 29.05.2023 року. Правовідносини, які склалися між сторонами, діють у сфері функціонування платіжних послуг в Україні, проведення переказу коштів у межах України, відповідальності суб`єктів переказу, а також загального порядку здійснення нагляду за платіжними системами, які регулюються, зокрема ЦК України, Законами України «Про платіжні послуги», «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Положенням про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженого Постановою Правління НБУ № 164 від 29.07.2022 року (надалі - Положення № 164), які набрали чинності 01.08.2022 року та діяли на момент вчинення спірних транзакцій. Зокрема, відповідно до ч. 1 статті 1071 ЦК України, банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Відповідно до п. 54 Закону України «Про платіжні послуги», платіжна інструкція - розпорядження ініціатора надавачу платіжних послуг щодо виконання платіжної операції. Ініціатор в свою чергу це особа, яка на законних підставах ініціює платіжну операцію шляхом формування та/або подання відповідної платіжної інструкції, у тому числі із застосуванням платіжного інструменту. До ініціаторів належать платник, отримувач, стягувач, обтяжувач (п.21 Закону України «Про платіжні послуги»). Ініціювання платіжної операції здійснюється шляхом, зокрема:"... 6) надання користувачем платіжної інструкції відповідному учаснику платіжної системи, у тому числі шляхом використання певного платіжного інструменту, в порядку, визначеному правилами цієї платіжної системи" (стаття 41 Закону України «Про платіжні послуги»). Згідно з п. 56 ст.1 Закону України «Про платіжні послуги», платіжна картка - це електронний платіжний засіб у вигляді пластикової чи іншого виду картки. Платіжна операція - будь-яке внесення, переказ або зняття коштів незалежно від правовідносин між платником і отримувачем, які є підставою для цього (п. 57 ст. 1 Закону України «Про платіжні послуги»). Дана норма корелюється і з підпунктом 14 пункту 4 розділу І Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, відповідно до якого платіжна операція - дія, ініційована користувачем електронного платіжного засобу, з унесення або зняття готівки з рахунку, здійснення розрахунків у безготівковій формі з використанням цього електронного платіжного засобу та/або його реквізитів за банківськими рахунками. Відповідно до пунктів 1-3 розділу IV Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів Банк має право здійснювати емісію електронних платіжних засобів у вигляді мобільного платіжного інструменту та обслуговування операцій з їх використанням, передбачених правилами платіжної системи, відповідно до умов договору та вимог цього Положення. Мобільний платіжний інструмент може бути реалізований в апаратно- програмному середовищі мобільного телефону або іншому бездротовому пристрої користувача (далі - мобільний пристрій), що обслуговує оператор телекомунікацій. Мобільні платежі здійснюються користувачами за банківськими рахунками. Платіжний застосунок - програмне забезпечення, що дає змогу користувачу ініціювати платіжну операцію (у тому числі за допомогою платіжних інструментів) та/ або здійснювати інші операції, передбачені договором з надавачем платіжних послуг (аб. 23 ч. 3 Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затв. Постановою Правління Національного банку України 29.07.2022 №164 (далі по тексту - Положення №164). Відповідно до п. 136 Положення №164, користувач зобов`язаний, зокрема, але не виключно зберігати та використовувати платіжні інструменти відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання платіжних інструментів особами, які не мають на це законного права або повноважень. В той же час, згідно із абзацом 7 п. 19 статті 38 Закону України «Про платіжні послуги» регламентовано, що втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів та/або індивідуальної облікової інформації. Відповідно до п. 146 VII Розділу Положення № 164 затверджено, що власник рахунку не несе відповідальності за платіжні операції, здійснені без автентифікації платіжного інструменту і його держателя, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність власника рахунку/держателя призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Окрім іншого, судом встановлено, що позивач була зареєстрована в ПК «Приват24» з логіном, що відповідає фінансовому мобільному номеру телефону позивача [NUMBER] , на який надійшло посилання від невідомої особи для переходу на сайт «OLX» з метою отримання коштів від продажу товару, що підтверджено [PERSON] . Тобто, всі фінансові операції здійснені через мобільний застосунок Приват24 з коректним введенням логіну та паролів, які надходили на змінений фінансовий мобільний номер телефону Позивача, що підтверджує належне проведення автентифікації (авторизації) клієнта Банку. Відповідно до ч. 4 абз. 63 Положення про здійснення банками фінансового моніторингу, затвердженого Постановою Правління Національного банку України 19.05.2020 року № 65 визначено, що «фінансовий номер телефону - контактний номер телефону клієнта, що використовується банком, зокрема, з метою проведення його автентифікації». Відповідно до абзацу 1 ч.3 розділу Загальні положення Положення № 164, автентифікація - процедура, що дає змогу надавачу платіжних послуг установити та підтвердити особу користувача та/або належність користувачу певного платіжного інструменту, наявність у нього підстав для використання конкретного платіжного інструменту, у тому числі шляхом перевірки індивідуальної облікової інформації користувача. Відповідно до статті 68 Закону України "Про платіжні послуги", визначено, що електронна взаємодія надавача платіжних послуг із користувачем здійснюється лише після автентифікації користувача, який є фізичною особою, або уповноваженого представника користувача, який є юридичною особою. Електронна взаємодія фізичних та юридичних осіб, а також їх автентифікація здійснюється відповідно до абзацу першого частини другої статті 17 Закону України «Про електронні довірчі послуги». Згідно із Законом України «Про електронні довірчі послуги», засобом електронної ідентифікації є носій інформації, який містить ідентифікаційні дані особи і використовується для автентифікації особи під час надання та/або отримання електронних послуг. Як вбачається із матеріалів справи та виписок по рахунках Позивача оспорювані фінансові операції з грошовими коштами Позивача на рахунках Банку здійснено з допомогою системи «Приват24» з коректним введенням логіну та паролів. Система «Приват 24», у тому числі мобільна версія, це система призначена для управління банківськими рахунками Клієнта цілодобово в режимі реального часу через мережу Інтернет, що є загальновідомою інформаціє, яка розміщена в тому числі на офіційному сайті АТ КБ «ПриватБанк». Всі операції у цій системі здійснюються на підставі платіжних інструкцій, наданих Клієнтом через систему. Правила користування Приват24 викладені за адресою: https://privat24business.pp.ua/privat24-reyestraciya-novogo-koristuvacha/. Відповідно до Правил користування Приват24, особі, яка бажає зареєструватись у системі «Приват24» та здійснювати управління рахунками з її допомогою, необхідно мати доступ не тільки до фінансового номера телефону клієнта Банку, а й до іншої особистої інформації клієнта Банку, а саме: номера хоч б однієї з банківських карток клієнта «Приват24», прив`язаних до вказаного номера телефону, ПІН-коду вказаної картки чи саму банківську картку клієнта. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 25 січня 2023 року у справі № 235/2054/21 (провадження № 61-1725св22) зазначив, що «суд першої інстанції не перевірив належним чином доводи Банку про те, що без розголошення з боку позивача номера банківських карток, ПІН-кодів банківських карток, особа, навіть перевипустивши Sim- карту або маючи фінансовий телефон клієнта, не змогла б ні зайти до системи «Приват24», ні змінити фінансовий номер клієнта, ні зняти чи переказати кошти з рахунків клієнта, та дійшов передчасного висновку про задоволення позову. Крім того, суд першої інстанції не здійснив аналіз доводів позивача про те, що вона не втрачала банківських карток, їх ПІН-кодів і телефону та нікому їх не передавала, не вчиняла будь-яких інших дій, які б могли призвести до списання грошових коштів з її рахунків відповідно наведених вище алгоритмів реєстрації у системі «Приват 24». Тобто, фінансовий номер телефону клієнта є важливою складовою отримання якісних банківських послуг у АТ «ПриватБанк» та безпеки клієнта. Окрім цього, висновки Верховного Суду у подібних правовідносинах, викладених у постанові від 01 липня 2020 року у справі № 712/9107/18, відповідно до яких суд зобов`язаний перевірити, чи власна бездіяльність позивача щодо збереження її фінансового номера телефону не сприяла тому, що сторонні особи могли використати її фінансовий номер телефону для здійснення несанкціонованих банківських переказів. Також судом встановлено, що всі фінансові операції з рахунками позивача здійснено до повідомлення Банку про шахрайство. Таким чином, можна дійти до висновку, що втрата грошових коштів сталася через власну недбалість та власну бездіяльність позивача по захисту власних персональних даних і коштів. До того ж, додатково, Позивач на будь-якій картці АТ КБ «ПриватБанк» могла встановити самостійно або на відділенні інтернет-ліміт (на день чи місяць) для здійснення операцій/платежів в мережі Інтернет і встановлення цього ліміту обмежує власника картки у здійснення будь-яких витрат в мережі Інтернет. До моменту повідомлення емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації відповідно до статті 38 цього Закону ризик збитків від виконання неналежних платіжних операцій та відповідальність за них покладаються на платника. З моменту повідомлення платником емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неакцептованих/неналежних платіжних операцій та відповідальність покладаються на емітента. Момент, з якого настає відповідальність емітента, має бути чітко визначений умовами договору, укладеного між користувачем та емітентом. (ч. 5 ст. 87 «Про платіжні послуги»). Це положення кореспондує з п. 140 Положення НБУ № 164, яким встановлено, що до моменту повідомлення емітента про факт втрати платіжного інструменту та/ або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неналежних платіжних операцій та відповідальність за них покладаються на користувача. З моменту повідомлення користувачем емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неакцептованих/неналежних платіжних операцій та відповідальність покладаються на емітента. Момент, з якого настає відповідальність емітента, має бути чітко визначений умовами договору, укладеного між користувачем та емітентом». Таким чином, встановлення точного часу повідомлення банку клієнтом (користувачем) про виявлення несанкціонованої платіжної операції за допомогою платіжної картки, або при підозрі доступу третіх осіб рахунку та інших неправомірних дій таких осіб, має вирішальне значення визначення часу звернення клієнта до Банку з відповідною заявою, оскільки до моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність за них несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Подібним правовідносинам надано оцінку Верховним Судом по справі №585/1320/16-ц від 6 березня 2018 року, де зазначено, що крім того, до моменту повідомлення користувачем (відповідачем) банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Оцінка своєчасного звернення до Банку міститься й у Постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року у справі № 686/17744/21, якою обґрунтовано законність відмови у задоволенні вимог до Банку у зв`язку з відсутністю доказів негайного звернення позивача до Банку з повідомлянням про втрату електронного платіжного засобу та/або факт втрати індивідуальної облікової інформації, а саме "висновок судів першої та апеляційної інстанцій про відсутність підстав для задоволення позову у зв`язку з недоведеністю [PERSON] здійснення 11 травня 2021 року повідомлення АТ КБ «ПриватБанк» щодо викрадення його майна є законним і обґрунтованим, тобто таким, який відповідає завданню цивільного судочинства - справедливому розгляду і вирішенню справи». Відповідно достатті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом статті 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила віх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідачем АТ КБ «Приват Банк» доведено, що позивач своїми діями (бездіяльністю) сприяла незаконному використанню персональної інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, і подальшому викраденню грошових коштів, у зв`язку з чим Банк не несе відповідальності за проведені операції. Що стосується посилання сторони відповідача/позивача на те, що вона звернулась до поліції із заявою про вчинення кримінального правопорушення, на підставі якої зареєстровано у ЄРДР кримінальне провадження, то в даному випадку слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. В даному випадку, позивачем не надано будь-яких доказів постановляння вироку або іншого судового рішення, яке набрало законної сили, щодо незаконного заволодіння вказаними грошовими коштами та здійснення інших незаконних операцій, на які вона посилається. Аналогічні висновки зроблені Верховним Судом згідно постанов від 28 лютого 2018 року (справа № 473/2315/17), від 06 березня 2018 року (справа № 585/1320/16-ц), від 10 липня 2019 року (справа № 522/22780/15-ц), від 01 липня 2020 року (справа № 712/9107/18) та від 07 грудня 2020 року (справа № 182/5175/16-ц). З врахуванням встановлених обтавин, суд прийшов до висновку, що зустрічна позовна заява не підлягає задоволенню. Разом з цим, суд вважає, що права [PERSON] , в разі доведення обставин, на які вона посилається, можуть бути відноленні, у відповідності до законодавства. Таким чином, оскільки зі встановлених обставин, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні зустрічної позовної заяви, то вимоги Банку про стягнення заборгованості підлягають задоволенню, оскільки, станом на день розгляд справи, дана заборгоаність не була спростована. Так, у відповідності до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 1069 ЦК України визначено, що, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом». Таким чином, відносини, які виникли між сторонами регулюються нормами ЦК України про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов' язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До спірних відносин застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. У відповідності з ч. 2. ст. 639 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. При оформленні кредиту Анкета - Заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг підписується повнолітньою, дієздатною особою (здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання ч. 2 п.1 ст.30 ЦК України), якою підтверджується, що Позичальник ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку. Укладання Договору здійснюється за принципом укладання між Банком і клієнтом договору приєднання (ст. 634 Цивільного кодексу). Підписанням заяви Позичальник приєднується до запропонованих банком Умов та Тарифів. Відповідно до ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Підписавши заяву Банк та Клієнт приєднуються і зобов`язуються виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах банку - Договорі банківського обслуговування в цілому. Проведення спірних транзакцій здійснено з автентифікацією електронного платіжного засобу. Наявності вини Банку, як сторони договору, на час розгляду даного позову не встановлено, адже особиста участь Позивача в надані доступу третім особам до своїх рахунків через дистанційний застосунок Приват24 й стала причиною списання коштів невстановленими особами. Суд також звертає увагу, що встановлення певної суми кредитного ліміту не є фінансовою операцією, що вимагає документального підтвердження від Клієнта, а лише надає клієнту можливість використати суму кредитного ліміту або утриматися від її використання. Відтак, зобов`язання клієнта з повернення кредитних коштів наступає лише в момент використання кредитного ліміту і залежить тільки від волевиявлення клієнта - як тільки клієнт самостійно підтверджує проведення операції в рахунок ліміту шляхом введення ПІН-коду (в банкоматах) або підписанням чека (розрахунок через POS- термінал торгової точки), саме в цей момент здійснюється перехід коштів у володіння позичальникові. Саме по собі встановлення кредитного ліміту без його використання позичальником жодних наслідків для сторін не створює. Таким чином, позивач на власний розсуд вирішує чи використовувати наданий йому кредитний ліміт чи утриматися від його використання. Ключовим моментом є власне дії з ініціювання платіжної операції за рахунок не власних коштів, а за рахунок кредитних коштів, що становить собою операцію з кредитування рахунку. Також, збільшення розміру кредитного ліміту ініційовано не Банком, а з облікового запису Позивача в Приват 24 від її імені особами, яким саме [PERSON] надала доступ до свого рахунку, передавши пароль зі свого фінансового номеру телефону. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України). Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). З урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства, який зводиться до права осіб цивільних правовідносин вільно розпоряджатися своїми матеріальними правами та процесуальними засобами їх здійснення, суд розглядає спір в межах заявлених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно з нормами ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Стаття 76 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а відповідно до ч. 2 ст. 78 цього ж Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є будь-які документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Відповідно до ч. 1 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а в ч. 1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку про задоволення первісної позовної заяви. Таким чином, з [PERSON] підлягає стягненню на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» заборгованість за договором від 02 жовтня 2018 року у розмірі 117000,66 грн., яка складається з суми заборгованості за тілом кредиту - 95330.87 грн. та заборгованості за нарахованими відсотками - 21669.79 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved