Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

[PERSON] \~\~звернувся до\~суду\~з\~позовом до\~ [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості за\~договором позики. У позовній заяві просив стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за договором позики від 13.08.2021 (з урахуванням змін до нього згідно з договором від 21.12.2021) у розмірі 758\~126,40 грн. та судові витрати. Позов мотивовано тим, що 13.08.2021 сторони у справі уклали договір позики, відповідно до умов якого позивач передав відповідачу у позику 442\~240,40 грн. 21.12.2021 сторони у справі уклали договір про внесення змін до договору позики від 13.08.2021, яким сума позики була збільшена до 758\~126,40 грн. Відповідач зобов`язалася повернути кошти у строк до 21.06.2022, проте умови договору позики не виконала, кошти не повернула, що стало підставою звернення до суду. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05.11.2024 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду. (а.с.57) Представник позивача [PERSON] адвокат Несса О.О. в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, проти проведення заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася судом у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не подала. Частиною восьмою\~статті 178 ЦПК України\~визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2\~ст. 191 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи зазначене вище та положення ч. 4 ст. 223 ЦПК України і ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи за наявними матеріалами справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність,\~допустимість,\~достовірність,\~кожного\~доказу\~окремо,\~а\~також\~достатність\~і\~взаємний\~зв`язок\~доказів\~у\~їх\~сукупності,\~суд\~вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору позики від 13.08.2021, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Євстратовою О.О., та зареєстрованого в реєстрі за №1238, представник [PERSON] [PERSON] передав, а [PERSON] прийняла до укладення цього договору з врахуванням «Положення про проведення касових операцій в національній валюті в Україні», затвердженого постановою правління НБУ від 29.12.2017 №148 в тимчасове користування (позику) грошові кошти у сумі 442\~240,40 грн., що є еквівалентом суми 16\~520 доларів США за офіційним курсом Національного банку України на день підписання цього договору з розрахунку 26,77 грн. за 1 долар США із зобов`язанням повернути таку ж саму суму до 13.02.2022 включно в порядку, визначеному сторонами в п.3 цього договору (п.1). (а.с.66) Відповідно до договору від 21.12.2021 про внесення змін до зазначеного вище договору позики, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Євстратовою О.О., та зареєстрованого в реєстрі за №1779, сторони виклали п.1 договору позики в наступній редакції: «представник [PERSON] [PERSON] передав, а [PERSON] прийняла до укладення цього договору з врахуванням «Положення про проведення касових операцій в національній валюті в Україні», затвердженого постановою правління НБУ від 29.12.2017 №148 в тимчасове користування (позику) грошові кошти у сумі 758\~126,40 грн., що є еквівалентом суми 28 320 доларів США за офіційним курсом Національного банку України на день підписання цього договору з розрахунку 26,77 грн. за 1 долар США із зобов`язанням повернути таку ж саму суму до 21.06.2022 включно в порядку, визначеному сторонами в п.3 цього договору». (а.с.65) Відповідно до\~статті 509 ЦК України\~між сторонами виникло зобов`язання - правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Відповідно до ч. 1ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до положень ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Позивачем доведено за допомогою належних, достовірних та достатніх доказів факт укладення договору позики, з погодженням суми позики, а також настання строку повернення позики, відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України та факт отримання коштів [PERSON] . Доказів на спростування вказаних фактів відповідачкою суду надано не було. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно статей 526, 530, 536, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Проте\~відповідач\~умови\~договору позики від\~13.08.2021(з\~урахуванням змін\~до нього\~згідно з\~договором від\~21.12.2021) своєчасно і в повному обсязі не виконувала, кошти за договором не сплачувала, через що виникла заборгованість у сумі 758\~126,40 грн. Розмір такої заборгованості підтверджений належними та допустимими доказами. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 758\~126,40 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позов задоволено, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 7 581,26 грн. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved