Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-26 00:00:00

08.07.2024 до Вишгородського районного суду Київської області, через систему «Електронний суд», представником позивача - адвокатом Усмановою Є.І., подано вказану позовну заяву, у якій, з урахуванням уточнення згідно заяви від 17.01.2025, просить зняти арешт, зареєстрований Вишгородською районною державною нотаріальною конторою 11.05.2006 за №3196760, на підставі постанови ВДВС Вишгородського районного управління юстиції №ДВ-10-20 від 06.05.2006, з усього майна [PERSON] , і, зокрема, з земельних ділянок: площею 1,0272 га з кадастровим номером 3221887800:03:015:0211 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в с. Старі Петрівці Вишгородського району Київської області, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №259043; площею 0,1454 га з кадастровим номером 3221886001:03:184:0001 з цільовим призначенням під будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка належала [PERSON] на підставі державного акту на землю серії IV-КВ №045321, і яка розташована в с. Нові Петрівці Вишгородського району Київської області. Також, у порядку підготовки до розгляду справи, представник позивача просила витребувати у приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Кравченко Оксани Вячеславівни копію спадкової справи до майна [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позову зазначено, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті залишилося майно, що складається з двох земельних ділянок площею 1,0272 га з кадастровим номером 3221887800:03:015:0211 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та площею 0,1454 га з кадастровим номером 3221886001:03:184:0001, з цільовим призначенням під будівництво та обслуговування житлового будинку. [PERSON] є спадкоємицею свого брата, вчасно звернулася до нотаріуса. Проте, оформити спадкові права та отримати свідоцтво про право на спадщину на зазначене нерухоме майно [PERSON] не може, у зв`язку із тим, що на все майно [PERSON] накладено арешт, тож і земельні ділянки мають обтяження. Зважаючи на наявність обтяжень на спадкове майно - зареєстроване за №3196760, тип обтяження: арешт нерухомого майна, дата реєстрації: 11.05.2006, реєстратор: Вишгородська районна державна адміністрація, підстава обтяження: постанова, дв-10-20, 06.05.2006, Виконавча служба Вишгородського управління, заявник Виконавча служба, тип майна: невизначене майно, все майно, власник : [PERSON] , [ADDRESS] , 1964 р.н., нотаріус відмовила [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом за земельні ділянки, що належали [PERSON] . Згідно з відповіддю заступника начальника Вишгородського відділу ДВС у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) №33600 від 23.04.2024, у відділі та в АСПВ відсутня інформація, у якому саме виконавчому провадженні було винесено постанову про арешт майна боржника [PERSON] №ДВ-10-20 від 06.05.2006, якою накладено арешт на все його майно. В єдиному виконавчому провадженні, дані про яке збереглися в Реєстрі виконавчих проваджень (який припинив функціонування), а саме щодо стягнення аліментів з [PERSON] на утримання дитини, постанова про арешт майна не виносилась. Зважаючи на те, що актуальної правової підстави для обтяження майна [PERSON] немає, будь-які відкриті виконавчі провадження відносно боржника [PERSON] відсутні, даних про винесення постанови про накладення арешту на майно немає, а вирішити питання про зняття арешту з земельної ділянки в позасудовий спосіб неможливо, [PERSON] звертається до суду з цим позовом. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.07.2024, для розгляду зазначеного позову визначено головуючого суддю Лукач О.П. Ухвалою суду від 12.07.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання 05.09.2024 о 09:30. Також, вказаною ухвалою суду витребувано у приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Кравченко Оксани Вячеславівни (Київська обл., м. Вишгород, вул. Богдана Хмельницького, 2, приміщення 52) належним чином завірену копію спадкової справи до майна [PERSON] , який помер [INFO] . 23.08.2024 до суду, засобами поштового зв`язку, від приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Кравченко О.В., надійшла витребувана ухвалою суду від 12.07.2024, завірена копія спадкової справи до майна померло [INFO] [PERSON] . У супровідному листі до копії спадкової справи, нотаріус просить слухати справу у її відсутності. Підготовче судове засідання, призначене на 05.09.2024, не відбулося, у зв`язку з довготривалою повітряною тривогою на території Київської області. Наступною датою судового засідання визначено - 24.10.2024 об 11:00, про що повідомлено учасників провадження. 09.09.2024 до суду, через систему «Електронний суд» представником відповідача - Петрівської сільської ради Вишгородського району Київської області подано заяву про розгляд справи у їх відсутності, поклавшись на розсуд суду, за наявними матеріалами. У підготовчому судовому засіданні 24.10.2024, за участі позивача [PERSON] та її представника - адвоката Усманової Є.І., за відсутності представника відповідача і третіх осіб, з урахуванням заяв представника відповідача і приватного нотаріуса про розгляд справи без їх участі та за відсутності поважних причин неявки до суду представника Вишгородського відділу виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ухвалою суду від 24.10.2024, внесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду на 16.12.2024 о 10:00 про, що повідомлено учасників провадження встановленому законом порядку. У зв`язку із неявкою учасників провадження у судове засідання, призначене на 16.12.2024, розгляд справи було відкладено на 27.01.2025 о 12:15, про що повідомлено учасників провадження. У призначене судове засідання учасники провадження не з`явились, при цьому представником позивача подано заяву про розгляд справи у відсутності позивача та її представника, зазначивши, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять позов задовольнити, а також врахувати допущену описку у прохальній частині позову щодо зазначення серії державного акту «УI-КВ» №045321, коли вірним є - серія «IV-КВ». Вирішуючи питання про можливість розгляду справи у відсутності учасників провадження, суд враховує наявність у матеріалах справи клопотань/заяв представника позивача, представника відповідача та приватного нотаріуса, відсутність причин неявки представника виконавчої служби, а також положення статті 223 ЦПК України. Оскільки сторони у судове засідання не з`явилися, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до статті 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позову, з таких підстав. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України та статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із статтею 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (стаття 12 ЦПК України). Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно із статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу(групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що [INFO] , у с. Нові Петрівці Вишгородського р-ну Київської обл., у віці 58 років, помре [PERSON] , [INFO] (а.с. 4, 48) За життя, [PERSON] , на підставі нотаріально посвідченого Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 14.07.2001 за №4639, придбав земельну ділянку площею 0,145 га, яка розміщена на території с. Нові Петрівці, масив «ЯГОДИ», Вишгородського р-ну., Київської області (а.с. 13). Право власності [PERSON] на вищезазначену земельну ділянку площею 0,1454 га підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю IV-КВ за №045321 та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-0500273332024, згідно якого кадастровий номер земельної ділянки площею 0,1454 га - 3221886001:03:184:0001, з цільовим призначенням під будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с.14, 21-23). Також, Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА №259043 та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-1200232462024, підтверджується право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 1,0272 га, кадастровий номер 3221887800:03:015:0211, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в с. Старі Петрівці Вишгородського району Київської області (а.с. 15-20). З наявних у матеріалах справи копій свідоцтва про народження [PERSON] , копій свідоцтв про народження позивача, про укладання шлюбу та про одруження, а також із матеріалів спадкової справи до майна [PERSON] , встановлено, що позивач [PERSON] є рідною сестрою померлого [PERSON] , (а.с. 9-12, 53-76). Так, після смерті [INFO] [PERSON] , відкрилася спадщина щодо належного йому майна. 27.07.2023 [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Кравченко О.В. із заявою за №53 про відмову від прийняття спадщини після смерті її сина [PERSON] на користь рідної сестри померлого, [PERSON] [INFO] , та не заперечує проти видачі їй свідоцтв про право на спадщину. Також у заяві [PERSON] зазначено, що крім неї, спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті [PERSON] є його дочка - [PERSON] , [INFO] , про місце проживання якої їй не відомо (а.с. 49). Також, 27.07.2023 до приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Кравченко О.В. звернулася [PERSON] із заявою №54 про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с. 50). Згідно довідки Петрівської сільської ради Вишгородського району Київської області від 02.08.2023, адресованої приватному нотаріусу О.Кравченко, місце проживання померлого гр. [PERSON] , [INFO] , зареєстровано за адресою: [ADDRESS] - по день смерті. Зазначено, що відповідно до реєстру Петрівської сільської територіальної громади, станом на день смерті ( [INFO] ) гр. [PERSON] , [INFO] , за зазначеною адресою зареєстровано місце проживання 2 (двох) повнолітніх осіб: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Також, повідомлено, що від імені [PERSON] , [INFO] , Петрівською сільською радою посвідчення заповітів - не здійснювалось (а.с. 52). У газеті «Голос України», видання від 01.08.2023 №152 (8169), було розміщено оголошення про відкриття спадкової справи після смерті [INFO] [PERSON] та запропоновано усім спадкоємцям звернутися з питань оформлення спадщини до приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Кравченко О.В., із зазначенням адреси та мобільного номера телефону нотаріуса (а.с. 80-81). Донька [PERSON] - [PERSON] не зверталася до приватного нотаріуса із заявами та не була зареєстрована за однією адресою із спадкодавцем, а тому є такою, що спадщину не прийняла. Згідно Довідки №38/02-14 від 10.04.2024 про коло спадкоємців, виданої приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Кравченко О.В., нотаріусом заведено спадкову справу №14/2023 (номер у спадковому реєстрі: 71000904), до майна померлого [PERSON] та станом на 10.04.2024 спадкоємцем, який прийняв спадщину за законом після смерті [PERSON] є його рідна сестра, [PERSON] ( а.с. 26, 106). 10.04.2024 [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Кравченко О.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте 10.04.2024 нотаріусом було винесено Постанову №39/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку із наявністю в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна арешту, накладеного уповноваженими органами щодо майна померлого [PERSON] (а.с. 27-28, 107-108). Так, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, сформованої та отриманої приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Кравченко О.В. 10.04.2024 (індексний номер: 373572218) шляхом безпосереднього доступу до цього Реєстру, в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстровано наступне обтяження - тип обтяження: Арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 3196760, дата реєстрації: 11.05.2006, реєстратор: Вишгородська районна державна нотаріальна контора; підстава обтяження: Постанова, дв-10-20, 06.05.2006, Виконавча служба Вишгородського управління, заявник: Виконавча служба, тип майна: невизначене майно, все майно, власник: [PERSON] , Причина відсутності коду: інша причина відсутності коду, [ADDRESS] , 1964 р.н. (а.с. 104-105). У відповіді заступника начальника Вишгородського відділу Державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Матвієнка Володимира №33600 від 23.04.2024, наданої на адвокатський запит Усманової Є.І. від 18.04.2024, зазначено, що згідно інформації, яка міститься в автоматизовані системі виконавчого провадження ( АСВП) станом на 23.04.2024, встановлено що в ВП Спецрозділ АСВП, в якому міститься інформація з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, який на даний час припинив функціонування наявна інформація щодо реєстрації у відділі ДВС Вишгородського РУЮ виконавчого провадження [NUMBER] з виконання виконавчого листа 16.01.1989 №AE-16, виданого Мінським райсудом м. Києва про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] в розмірі ч. на дочку [PERSON] , [INFO] , починаючи з 10.01.1989 і до повноліття. Стан даного виконавчого провадження: (не встановлено). В АСВП відсутня інформація щодо винесення якихось постанов, або вчинення будь-яких дій при виконанні даного виконавчого провадження, в тому числі і винесення постанови про арешт майна боржника. В АСВП відсутня інформація, щодо перебування на виконанні в відділі на час винесення постанови ДВ-10-20 від 06.05.2006, іншого виконавчого провадження, в якому боржником був [PERSON] , [INFO] , що проживав за адресою: [ADDRESS] . В зв`язку з тим, що строки зберігання завершених виконавчих проваджень становить три роки, матеріали даних виконавчих проваджень знищено, надати копії матеріалів виконавчого провадження не можливо. Інформація наявна лише в електронному стані у формі витягів з ВП Спецрозділ. Інформація в якому саме виконавчому провадженні було/ винесено постанову про арешт майна боржника від ДВ-10-20 від 06.05.2006, якою було накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] у відділу відсутня (а.с. 29). Відповідно до статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частиною першою статті 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (частина перша статті 1296 ЦК України). Згідно із частиною першої статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння, та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України, зокрема і шляхом звільнення спадкового майна з-під арешту (постанова Верховного Суду України від 23.01.2013). Таким чином, прийнявши у визначеному законом порядку спадщину, яка відкрилася після смерті спадкодавця, позивач набула права на спадщину, до якої входять земельні ділянки, проте наявність арешту на майно спадкодавця, що зареєстроване за №3196760, тип обтяження: арешт нерухомого майна, дата реєстрації: 11.05.2006, реєстратор: Вишгородська районна державна адміністрація, підстава обтяження: постанова, дв-10-20, 06.05.2006, Виконавча служба Вишгородського управління, заявник Виконавча служба, тип майна: невизначене майно, все майно, власник: [PERSON] , [ADDRESS] , 1964 р.н., що стало підставою для відмови нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину до його зняття, перешкоджає позивачу, як спадкоємцю за законом, оформити спадщину на майно, яке вона успадкувала після смерті свого брата. Так, згідно із частиною другою статті 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт може бути знятий за рішенням суду. Вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15.05.2013. Згідно із пунктом 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі «Вендітеллі проти Італії» (1994) суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань. З правового висновку, який викладено в постанові Касаційного цивільного суду Верхового суду від 28.08.2024 по справі 947/36027/21, - вбачається, що наявність протягом тривалого часу арештів, накладених державними виконавцями з метою виконання судового рішення, за умов відсутності відкритих виконавчих проваджень та можливості продовження примусового виконання судового рішення, - є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. Відповідно до частини першої статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до статті 41 Конституції України, статей 317, 319, 321 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Реалізувати своє право на звільнення майна з-під арешту, шляхом здійснення відповідних запитів щодо з`ясування підстав накладення арешту на нерухоме майно, встановлення осіб, в інтересах який арешт було накладено, та внесення відомості про обтяження у 2006 році, зважаючи на відсутність нині підстав для обмеження щодо майна спадкодавця, беручи до уваги, що іншого способу захисту порушеного права власності позивача, аніж того, що нею обрано, за наявних обставин не вбачається, а тому, враховуючи завдання цивільного судочинства, метою якого є ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, зокрема, фізичних осіб, наявні підстави для задоволення позовних вимог про скасування обтяження щодо арешту всього майна, що спадкодавця [PERSON] . Крім того, не зняття арешту з майна боржника протягом тривалого часу за відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. Такий висновок зробив Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду постанові від 13.07.2022 справі №2/0301/806/11. Відповідно до частини першої статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно з частиною 2 статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підставою для реєстрації припинення обтяження є в тому числі й рішення суду, що набрало законної сили. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення із заявою до суду за наявності заборони щодо майна, зокрема земельних ділянок, що є предметом розгляду вказаної справи, порушується право позивача, внаслідок чого вона позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, після чого в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому, з урахуванням викладеного, суд, оцінивши кожний доказ з точки зору їх належності, достовірності та допустимості, а в сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку, про задоволення позову.

Outcome: approved