Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліменів на утримання повнолітньої дитини на період навчання. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] є батьком їхнього спільного сина [PERSON] , [INFO] , який на даний час навчається на 2-му курсі денного відділення ОС"Бакалавр" ОПП"Історія та археологія" історичного факультету Львівського Націнального університету ім.І.Франка. Позивачка зазначає, що син потребує матеріальної допомоги від батька , який працює і спроможний її надавати. Враховуючи викладене, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сиина у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) на період навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23 років та 2000 грн. понесених витрат на правничу допомогу. Ухвалою суду від 24.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін. Учасники справи в судове засідання не з`явились, про час, день та місце судового розгляду повідомлялись. Позивачка подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги просить задоволиити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги просить задоволити. \~Враховуючи викладене, суд вважає за можливе здійснити заочний розгляд справи за наявними доказами. Суд дослідивши матеріали справи встановив наступне. Заочним рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 18.10.2023 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано ( копія на а.с. 11) Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] (копія на а.с.10). Згідно довідки від 31.07.2024 № 22.24-34/33772 у Хмільницькому ВДВС відкрито виконавче провадження № 73462235 про стягнення з [PERSON] аліментів ( а.с. 12). [PERSON] являється студентом денного відділення ОС"Бакалавр" ОПП"Історія та археологія" історичного факультету Львівського Націнального університету ім.І.Франка( а.с. 16), що також підтверджується студентським квитком виданим на ім`я [PERSON] від 01.09.2023 року( копія а..с. 18) Згідно квитанції про покупку товару на суму 28479,70 було придбано ноутбук ( копія а.с. 19) Квитанціями про відправку засобом поштового відправлення "Укрпошти" підтвердується, що [PERSON] здійснює поштові відправлення сину [PERSON] у м.Львів ( копія а.с. 21-28). Згідно консультативного висновку спеціаліста [PERSON] страждає на розлад адаптації, змішану тривожно-депресивну реакцію( копія а.с. 30). Згідно виписки із медичної карти амбулаторного хворого [PERSON] страждає синдромов вегетосудинної дистонії по церебральному типу з явищами венозної гіпертензії внаслідок перенесеної закритої ЧМТ,струсу головного мозку(2022 р.) ( копія а.с. 31-32). Згідно відповіді ГУ ДПС у Вінницькій області [PERSON] отримує дохід ( а.с. 58-60). Вирішуючи спір, суд зазначає таке. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Судом встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON] , який досяг повноліття, продовжує навчання та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, а відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча має маючи доходи. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позов та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) до закінчення навчання сина, але не довше ніж до досягнення ним 23 років. Право на правничу допомогу в Україні гарантовано ст. 59 Конституції України та ст. 15 ЦПК України. Згідно з положеннями ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу адвокатом надано Договір про надання професійної правничої допомоги адвоката від 08.08.2024, укладений між адвокатом Поворознюком Б.М.та клієнтом [PERSON] (а.с.33), детальний опис наданих послуг про надання правничої допомоги від 02.09.2024 (а.с.35), , квитанцію № 2837652015 від 08.08.2024, з якої вбачається, що клієнт [PERSON] сплатила адвокату Поворознюку Б.М. 2000 грн. (а.с.34). Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Суд вважає співмірними витрати на правничу допомогу зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг, кількість витрачених годин, а тому, суд є підстави стягнути з відповідача 2000 грн. понесених позивачем витрат на правчничу допомогу. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. \~

Outcome: approved