Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості і просить винести рішення, яким стягнути на його користь з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 238164,28 грн. В обґрунтування вимог зазначено, що 14.10.2021 між АТ «Альфа Банк», який перейменований на АТ «Сенс Банк», та [PERSON] укладено угоду про надання споживчого кредиту № 501371510. Відповідно до умов кредитного договору позивач зобов`язався надати відповідачу кредит, а відповідач зобов`язався в порядку та на умовах, що визначені договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісії та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав надавши відповідачу кредит. Однак відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, порушив умови кредитного договору, в результаті чого станом на 11.09.2023 має прострочену заборгованість у розмірі 238164,28 грн. Тому на підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у вказаному розмірі та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, раніше надав клопотання з проханням позов задовольнити та справу розглянути за відсутності представника позивача, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не надав. Будь-які клопотання чи заяви від нього не надходили. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує у своїй заяві позивач. Ненадання відповідачем відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 14.10.2021 між [PERSON] та АТ «Альфа Банк» підписана оферта на укладення угоди про надання кредиту № 501371510. Оферта містить умови кредиту: тип кредиту - кредит готівкою, сума кредиту - 150000 грн, процентна ставка - 40,00 % річних, строк кредиту - 60 місяців. Підтвердженням добровільного укладення відповідачем кредитного договору є Анкета-Заява про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа банк», позичальника, в якій зазначені особисті дані відповідача та його підпис. Відповідно до умов Кредитного договору банк зобов`язується надати відповідачу кредит, а він зобов`язується в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Умовами кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання відповідачем умов договору останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові, зобов`язання перед банком протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня отримання банку інформації. Відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого, за станом на 11.09.2023 виникла заборгованість в розмірі - 238164,28 грн, з яких 146531,37 грн - тіло кредиту, 91632,91 грн - відсотки за користування кредитом, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором. Відповідно до виписки по рахунку за кредитною карткою за період з 14.10.2021 по 11.09.2023 відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання та не здійснює щомісячні погашення по кредиту, що є підставою для стягнення з [PERSON] суми заборгованості за кредитом. 12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа банк» на АТ «Сенс Банк». Банк надсилав відповідачеві досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань, яка залишилася без реагування з боку позичальника. Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін. Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Статями 12, 13, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з яким кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як визначено ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст.526, 612 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов Договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Частиною 2 статті 638 ЦК України визначено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Ст. 611 ЦК України передбачає, що в разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені Договором або Законом. Нормами ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити борг, а також відсотки. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Істотно порушивши умови договору кредиту та прийняті на себе зобов`язання відповідач прострочив сплату платежів, тому прострочена заборгованість підлягає стягненню з відповідача. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved