Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

27 листопада 2024 року адвокат Мартем`янова Ю.М., яка діє в інтересах [PERSON] звернулася до Кобеляцького районного суду Полтавської області з позовом, у якому прохає шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 29.08.2020 Шевченківським районним у місті Полтаві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис № 561; після розірвання шлюбу залишити позивачці шлюбне прізвище « [PERSON] »; судові витрати у справі у вигляді судового збору в розмірі 968,96 грн. покласти на позивачку. Позов обґрунтований тим, що 29 серпня 2020 року між ними був укладений шлюб, який був зареєстрований Шевченківським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 561. Під час перебування у шлюбі [INFO] у них народилася спільна донька [PERSON] , про що Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) 12 квітня 2022 року було складено відповідний актовий запис № 335. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини. Фактичні сімейні відносини між сторонами припинені з листопада 2024 року. Саме з цього часу вони проживають окремо, не ведуть спільне господарство. У зв`язку із вказаними обставинами позивачка вважає, що подальше збереження сім`ї є неможливим та суперечить їх з відповідачем інтересам, та інтересам їх малолітньої доньки, моральним принципам та поглядам щодо сім`ї. Спір щодо майна, що є спільною власністю сторін, між ними на даний час відсутній. Спір щодо визначення місця проживання дитини та її виховання між сторонами відсутній. Після припинення сімейних відносин сторонами досягнуто згоди щодо порядку участі кожного зі сторін у вихованні доньки та спілкуванні з нею, а саме погоджено спільну батьківську опіку над малолітньою донькою сторін [PERSON] , [INFO] . Питання утримання спільної дитини на даний час сторони врегулювали мирним шляхом. За таких обставин позивачка вважає, що їх з відповідачем сім`я припинила своє існування, розпалася остаточно і ні що не зможе відновити їх колишні відносини з відповідачем. Шлюб між сторонами існує лише формально. Враховуючи наведені обставини, своє рішення про розірвання шлюбу позивачка вважає обдуманим, зваженим та остаточним кроком. Примирення між сторонами, подальше спільне проживання як подружжя та збереження шлюбу є неможливим, оскільки суперечило б їхнім інтересам та інтересам дитини. У зв`язку з цим позивачка просить суд не надавати їм з відповідачем строк для примирення. За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями 27.11.2024 справу передано на розгляд головуючому судді Макарчуку С.М. Згідно з відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру № 931310 від 28.11.2024, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою від 02 грудня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено у справі судове засідання на 20 січня 2025 року. Відповідач правом надання відзиву не скористався У судове засідання 20 січня 2025 року сторони не з`явилися. До суду за вх. № 336 від 13.01.2025 надійшла письмова заява від представника позивача, адвокатом Мартем`яновою Ю.М. відповідно до якої прохає розгляд справи проводити за відсутності позивачки та її представника, позовні вимоги підтримують та прохають задовольнити в повному обсязі. До суду за вх. № 543 від 15.01.2025 надійшла письмова заява [PERSON] , відповідно до якої останній прохає справу розглянути за його відсутності, позов визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. За змістом речення 2 ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що з 29 серпня 2020 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований Шевченківським районним у місті Полтаві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис № 561, свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] (а.с.15). Від цього шлюбу сторони мають одну дитину доньку: [PERSON] , народилася [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с.16). Відомостей про існування спору про поділ майна чи визначення місця проживання дитини позовна заява не містить. Розірвати шлюб через органи державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки сторони мають малолітню дитину. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки в цьому конкретному випадку, це суперечило б інтересам щонайменше позивачки, яка не хоче продовжувати подружні стосунки з відповідачем та миритися категорично не бажає. Спір між сторонами виник із сімейних правовідносин та його вирішення регулюється нормами сімейного законодавства. Згідно з положеннями статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (стаття 110 Сімейного кодексу України). Частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України визначено, що підставою припинення шлюбу є його розірвання. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 Сімейного кодексу України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, миритися з відповідачем категорично не бажає, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати, так як сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу є неможливим. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до частини 2 статті 114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (частина 3 статті 115 СК України). Позивачка прохає залишити їй прізвище « [PERSON] ». Позивачка прохала покласти судові витрати на неї.

Outcome: approved