Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що з 23.11.2012 року перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано Виконавчим комітетом Ходаківської сільської ради Коростенського району Житомирської області, про що складено актовий запис № 1. Від шлюбу спільних дітей не мають. Позивач зазначила, що їх сім`я розпалась остаточно, шлюбні відносини припинені, збереження шлюбу суперечить її інтересам, відновлення сімейних відносин є недоцільним. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить: розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований Виконавчим комітетом Ходаківської сільської ради Коростенського району Житомирської області, актовий запис № 1. Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище без змін " [PERSON] ". Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27 грудня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. До суду представником позивача подано заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, а розгляд справи проводити за її відсутності. Не заперечує щодо ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив та заяви про розгляд справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи суду не подав. Судом про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Відзиву щодо позовних вимог не подано, інших заяв та клопотань не надходило. Згідно вимог ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенню ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов наступного висновку. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 23 листопада 2012 року Виконавчим комітетом Ходаківської сільської ради Коростенського району Житомирської області, актовий запис № 1, і вказана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] . Від шлюбу спільних дітей не мають. Згідно статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Відповідно до ч.3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно ч.3ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад, позивач скористалась своїм правом та звернулась до суду з даним позовом, вважає, що примирення між сторонами не можливе, наполягає на розірванні шлюбу, відповідач відзив не подав, будь\~яких інших заяв, клопотань від останнього не надходило. Враховуючи вищевикладене, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї є недоцільним, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, як це передбачено ст.112 Сімейного Кодексу України, тому шлюб між сторонами носить формальний характер і підлягає розірванню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи та підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed