Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-27 00:00:00

В липні 2024 року адвокат Телющенко Павло Петрович, який діє в інтересах\~ [PERSON] , звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до Акціонерного товариства «Таскомбанк», Публічного акціонерного товариства «КБ «Надра», треті особи: Білоцерківський відділ державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління юстиції ( м. Київ ), приватний виконавець виконавчого округу Київської області Канцедал Олександр Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Чучков Михайло Олександрович про зняття арешту з майна, що перебуває в іпотеці, посилаючись на наступні обставини. 22 листопада 2013 року між Публічним акціонерним товариством «ПроКредит Банк» (далі-Кредитор) та Приватним підприємством «Белвет» (далі-Позичальник), було укладено рамкову угоду № FW601.686 (далі-Рамкова угода). Відповідно до розділу 2 Рамкової угоди, кредитор на підставі Угоди зобов`язується здійснювати кредитування Позичальника у межах лімітів умов кредитування порядку та на умовах, визначених угодою та кредитними договорами, а Позичальник зобов`язується належно виконати усі умови необхідні ля отримання кредитів, своєчасно і належно здійснювати погашення грошових зобов`язань, а також належно виконувати усі інші зобов`язання, передбачені угодою та кредитними договорам. Крім того 10.09.2014 року між [PERSON] ( Іпотекодавець) та Публічним акціонерним товариством «ПроКредит Банк» було укладено договір іпотеки № CRD/22982-ІДІ, який посвідчений того ж дня Кияшко А.В. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, за реєстровим номером 423. Відповідно до Договору іпотеки, вказаним договором забезпечуються зобов`язання Позичальника ( Приватного підприємства «Белвет», ідентифікаційний код юридичної особи 36969534) за рамковою угодою FW601.686, з метою забезпечення виконання зобов`язань ПП «Белвет» іпотекодавець передав в іпотеку наступне майно: житловий будинок, загальною площею 284,9 м.кв, житловою площею 115,1 м. кв, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 15042832204, номер запису про право власності 2391168, розташований за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку, площею 0,25 га, кадастровий номер земельної ділянки 3220487401:01:031:0021, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташована за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Господарського суду Київської області від 14.01.2020 року у справі № 911/2389/19 вирішено солідарно стягнути з ПП «Белвет», [PERSON] » на користь АТ «ПроКредитБанк» 1 593 1953,41 грн заборгованості, що виникла у зв`язку з невиконанням ПП «Белвет» умов Рамкової угоди № FW601.686 від 22.11.2013 та укладених відповідно до Рамкової угоди Кредитного договору № 115.46410/FW601.686 від 09.12.2016 та Кредитного договору № 115.465007/FW601/686 від 23.01.2017 та невиконання [PERSON] своїх зобов`язань за договором поруки № РІТ.145290-ДП1 від 22.11.2013 року. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.05.2020 року вказане рішення залишено без змін. 11.11.2022 між АТ «Прокредит Банк» (первісний-кредитор) та ТОВ «Доступні фінанси» (новий-кредитор) укладено Договір відступлення права вимоги (з урахуванням Договору № 1 від 14.11.2022 про внесення змін до Договору відступлення права вимоги), за умовами якого (п. 1, 2.1.) первісний кредитор відступає за плату новому кредитору належні йому права вимоги (право грошової вимоги первісного кредитора до боржника за кредитним договором щодо погашення заборгованості за кредитом та витратами, які первісний кредитор поніс у зв`язку з примусовим стягненням кредитної заборгованості; розрахунок заборгованості боржниками кредитним договором станом на дату укладання договору (грошовий еквівалент прав вимоги) міститься в п. 2.2. договору) за кредитним договором, договором забезпечення та рішенням суду в частині сплати судових витрат, а новий кредитор заміняє первісного кредитора як сторону - кредитора у кредитному договорі, договорі забезпечення та приймає на себе всі його права та обов`язки за кредитним договором. Новий кредитор сплачує первісному кредитору вартість прав вимоги, що відступаються (відчужуються), в порядку та на умовах, передбачених договором. При цьому новий кредитор набуватиме статус правонаступника первісного кредитора відповідно до чинного законодавства України, у виконавчому провадженні, пов`язаному з правом вимоги, в розмірі такого права вимоги разом з правом вимоги судових витрат. В пункті 1 Договору відступлення права вимоги наведено визначення термінів, зокрема «Боржник» - ПП «Белвет» (код ЄДРПОУ 36969534), який є позичальником за кредитним договором, права вимоги за яким відступаються новому кредитору. «Кредитний договір» означає наступні договори: 1) Рамкова угода № FW601.686 від 22.11.2013 з усіма діючими змінами та доповненнями до неї, що укладена між первісним кредитором та ПП «Белвет» (код ЄДРПОУ 36969534) разом з додатками, а також додаткові угоди/договори до нього; 2) Кредитний договір № 115.46410/FW601.686 від 09.12.2016, з усіма діючими змінами та доповненнями до нього, що укладений між первісним кредитором та ПП «Белвет» (код ЄДРПОУ 36969534). «Судові витрати» - витрати, понесені AT «Прокредит Банк» під час розгляду справи № 911/2389/19, які складаються з судового збору в розмірі 24242,95 грн. «Дата відступлення прав вимоги» - дата повного виконання новим кредитором обов`язку сплатити первісному кредитору вартість прав вимоги в розмірі та порядку відповідно до умов договору. Відповідно до п. 2.3. Договору відступлення права вимоги, в дату відступлення прав вимоги первісний кредитор вважається таким, що відступив, а новий кредитор таким, що набув права вимоги до боржника та набув усіх прав та обов`язків сторони - кредитора за кредитним договором. Права вимоги переходять до нового кредитора в повному обсязі, безвідривно та без можливості зворотного відступлення (викупу). З дати відступлення прав вимоги новий кредитор вправі самостійно розпоряджатися правами вимоги на власний розсуд без згоди первісного кредитора. Договір набирає силу з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і скріплення печатками та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань по договору (п. 7.1. Договору відступлення права вимоги). Крім того, 11.11.2022 між АТ «Прокредит Банк» (первісний-кредитор) та ТОВ «Доступні фінанси» (новий-кредитор) укладено Договір про відступлення прав за Договором іпотеки №CRD/22982-ІДІ, посвідченим 10 вересня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кияшко А.В. за реєстровим номером 423. Відповідно до пункту 1.1. вказаного договору «У зв`язку з укладенням сторонами Договору відступлення права вимоги від 11 листопада 2022 ( надалі за текстом «Договір відступлення від 11. Листопада 2022) за Рамковою угодою № FW601.686 від 22.11.2013 року, Кредитним договором № 115.46410/FW601.686 від 09.12.2016 року, укладених між AT «ПроКредит Банк» та Позичальником - Приватне підприємство «Белвет» ( код ЄДРПОУ 36969534), який зареєстрований за адресою: 09100, Київська область, м. Біла Церква, вулиця 2-га Інтернаціональна, 622 ( надалі за текстом-Боржник) Іпотекодержатель передає, а Новий іпотекодержатель приймає всі права вимоги за Договором іпотеки № CRD/22982- ІД1 від 10.09.2014 року, що укладений між АТ «ПроКредит Банк» та [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ), який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ( як Іпотекодавцем), посвідчений 10 вересня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кияшко А.В. за реєстровим номером 423, який виступає в якості забезпечення виконання зобов`язань, що випливають з Кредитного договору. Ухвалою Господарського суду Київської області від 29.11.2022 року у справі № 911/2389/19 було задоволено заяву ТОВ «Доступні фінанси» за замінено сторону стягувача у виконавчих провадженнях №№ 7242474,67245938,67242302,67244622,67241855, 67244162 на ТОВ «Доступні фінанси». Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки , від 12.11.2022 року Іпотекодержателем за Договором іпотеки від 10.09.2014 року стало ТОВ «Доступні Фінанси». 16.01.2023 між ТОВ «Доступні фінанси» (первісний-кредитор) та [PERSON] (новий-кредитор) укладено Договір відступлення права вимоги, за умовами якого первісний кредитор відступає за плату новому кредитору належні йому права вимоги (право грошової вимоги первісного кредитора до боржника за кредитним договором щодо погашення заборгованості за кредитом та витратами, які первісний кредитор поніс у зв`язку з примусовим стягненням кредитної заборгованості; розрахунок заборгованості боржника за кредитним договором станом на дату укладання договору (грошовий еквівалент прав вимоги) міститься в п. 3.2. договору) за кредитним договором, договором забезпечення та рішенням суду в частині сплати судових витрат, а новий кредитор заміняє первісного кредитора як сторону - кредитора у кредитному договорі, договорі забезпечення та приймає на себе всі його права та обов`язки за кредитним договором. Новий кредитор сплачує первісному кредитору вартість прав вимоги, що відступаються (відчужуються), в порядку та на умовах, передбачених договором. При цьому новий кредитор набуватиме статус правонаступника первісного кредитора відповідно до чинного законодавства України, у виконавчому провадженні, пов`язаному з правом вимоги, в розмірі такого права вимоги разом з правом вимоги судових витрат. В пункті 1 Договору відступлення права вимоги наведено визначення термінів, зокрема «Боржник» - ПП «Белвет» (код ЄДРПОУ 36969534), який є позичальником за кредитним договором, права вимоги за яким відступаються новому кредитору. «Кредитний договір» означає наступні договори: 1) Рамкова угода № FW601.686 від 22.11.2013 з усіма діючими змінами та доповненнями до неї, що укладена між первісним кредитором та ПП «Белвет» (код ЄДРПОУ 36969534) разом з додатками, а також додаткові угоди/договори до нього; 2) Кредитний договір № 115.46410/FW601.686 від 09.12.2016, з усіма діючими змінами та доповненнями до нього, що укладений між первісним кредитором та ПП «Белвет» (код ЄДРПОУ 36969534). «Судові витрати» - витрати, понесені АТ «Прокредит Банк» під час розгляду справи № 911/2389/19, які складаються з судового збору в розмірі 24242,95 грн. «Дата відступлення прав вимоги» - дата повного виконання новим кредитором обов`язку сплатити первісному кредитору вартість прав вимоги в розмірі та порядку відповідно до умов договору. Згідно п. 3.2. Договору відступлення права вимоги, за цим договором новий кредитор одержує право (замість первісного кредитора) вимагати від боржника належного виконання зобов`язань за кредитним договором та сплати судових витрат. Відповідно до п. 2.3. Договору відступлення права вимоги, в дату відступлення прав вимоги первісний кредитор вважається таким, що відступив, а новий кредитор таким, що набув права вимоги до боржника та набув усіх прав та обов`язків сторони - кредитора за кредитним договором. Права вимоги переходять до нового кредитора в повному обсязі, безвідривно та без можливості зворотного відступлення (викупу). З дати відступлення прав вимоги новий кредитор вправі самостійно розпоряджатися правами вимоги на власний розсуд без згоди первісного кредитора. Договір набирає силу з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і скріплення печатками та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань по договору (п. 8.1. Договору відступлення права вимоги). Крім того, 16.01.2023 між ТОВ «Доступні Фінанси» (первісний-кредитор) та [PERSON] (новий-кредитор) укладено Договір про відступлення прав за Договором іпотеки № CRD/22982-1Д1, посвідченим 10 вересня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кияшко А.В. за реєстровим номером 423. Відповідно до пункту 1.1. вказаного договору «У зв`язку з укладенням сторонами Договору відступлення права вимоги від 16 січня 2023 р. ( надалі за текстом «Договір відступлення від 16.0.2023) за Рамковою угодою № FW601.686 від 22.11.2013 року, Кредитним договором № 115.46410/FW601.686 від 09.12.2016 року, укладених між AT «ПроКредит Банк» та Позичальником - Приватне підприємство «Белвет» ( код ЄДРПОУ 36969534), який зареєстрований за адресою: 09100, Київська область, м. Біла Церква, вулиця 2-га Інтернаціональна, 622 ( надалі за текстом-Боржник) Іпотекодержатель передає, а Новий іпотекодержатель приймає всі права вимоги за Договором іпотеки № CRD/22982- 1Д1 від 10.09.2014 року, що укладений між АТ «ПроКредит Банк» та [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ), який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ( як Іпотекодавцем), посвідчений 10 вересня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кияшко А.В. за реєстровим номером 423, який виступає в якості забезпечення виконання зобов`язань, що випливають з Кредитного договору. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки, від 16.01.2023 року Іпотекодержателем за Договором іпотеки від 10.09.2014 року стало ТОВ «Доступні Фінанси». В ході моніторингу інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, було виявлено, що на майно [PERSON] ( РНОКПП [NUMBER] ) яке він передав в іпотеку за Договором іпотеки, накладено арешт згідно: постанови про арешт майна боржника, яка винесена приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедалом Олександром Олександровичем, від 16.03.2021 року № 64842210, номер запису про обтяження 41000367, відповідно до якої накладено арешт на земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер: 3220487401:01:031:0021, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; постанови про арешт майна боржника, яка винесена приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедалом Олександром Олександровичем, від 16.03.2021 року № 64842210, номер запису про обтяження 41011202, відповідно до якої накладено арешт на житловий будинок, загальною площею 284,9 м.кв, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; постанови про арешт майна боржника, яка винесена державним виконавцем Білоцерківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Карпенко Н.В., № 56139673 від 22.06.2018 року, номер запису про обтяження 26750855 (спеціальний розділ), відповідно до якої накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON] ; постанови про арешт майна боржника, яка винесена приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Чучковим Михайлом Олександровичем, № 65033916 від 02.04.2021 року, номер запису про обтяження 41318738 (спеціальний розділ), відповідно до якої накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON] ; постанови про арешт майна боржника, яка винесена приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедалом Олександром Олександровичем, № 66716527 від 06.09.2021 року, номер запису про обтяження 43812789 (спеціальний розділ), відповідно до якої накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON] постанови про арешт майна боржника, яка винесена державним виконавцем відділу державної виконавчої служби у місті Біла Церква Білоцерківського району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) Прохацьким P.O., № 62394939 від 13.09.2022 року, номер запису про обтяження 48112864 (спеціальний розділ), відповідно до якої накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON] . Наявний арешт на майно [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) перешкоджають та унеможливлюють здійснення [PERSON] своїх прав як іпотекодержателя, зокрема унеможливлюють звернення стягнення на предмет іпотеки. Наявність вказаного арешту перешкоджає Позивачу як іпотекодержателю реалізувати своє право та звернути стягнення на предмет іпотеки. Тому, просив суд звільнити з під арешту майно, а саме: земельну ділянку, кадастровий номер 3220487401:01:031:0021, загальною площею 0,25 га ( цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] ( РНОКПП [NUMBER] ), і яка перебуває в іпотеці у [PERSON] ( РНОКПП [NUMBER] ), який накладений приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедалом Олександром Олександровичем на підставі постанови про арешт майна боржника, № 64842210 від 16.03.2021 року, номер запису про обтяження 41000367, зареєстрований 16.03.2021 року; житлового будинку загальною площею 284,9 м.кв., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 150542832204, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] ( РНОКПП [NUMBER] ), і яка перебуває в іпотеці у [PERSON] ( РНОКПП [NUMBER] ), який накладений приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедалом Олександром Олександровичем на підставі постанови про арешт майна боржника, № 64842210 від 16.03.2021 року, номер запису про обтяження 41011202, зареєстрований 16.03.2021 року; земельну ділянку, кадастровий номер 3220487401:01:031:0021, загальною площею 0,25 га ( цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка) та житловий будинок загальною площею 284,9 м.кв., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 150542832204, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] ( РНОКПП [NUMBER] ), і яка перебуває в іпотеці у [PERSON] ( РНОКПП [NUMBER] ), який накладений державним виконавцем Білоцерківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, на підставі постанови про арешт майна боржника, № 56139673 від 22.06.2018 року, номер запису про обтяження 26750855 (спеціальний розділ), зареєстрований 22.06.2018 року; земельну ділянку, кадастровий номер 3220487401:01:031:0021, загальною площею 0,25 га ( цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка) та житловий будинок загальною площею 284,9 м.кв., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 150542832204, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] ( РНОКПП [NUMBER] ), і яка перебуває в іпотеці у [PERSON] ( РНОКПП [NUMBER] ), який приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Чучковим Михайлом Олександровичем на підставі постанови про арешт майна боржника, № 65033916 від 02.04.2021 року, номер запису про обтяження 41318738 (спеціальний розділ), зареєстрований 02.04.2021 року; земельну ділянку, кадастровий номер 3220487401:01:031:0021, загальною площею 0,25 га ( цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка) та житловий будинок загальною площею 284,9 м.кв., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 150542832204, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] ( РНОКПП [NUMBER] ), і яка перебуває в іпотеці у [PERSON] ( РНОКПП [NUMBER] ), який приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедалом Олександром Олександровичем на підставі постанови про арешт майна боржника, № 66716527 від 06.09.2021 року, номер запису про обтяження 43812789(спеціальний розділ), зареєстрований 06.09.2021 року; земельну ділянку, кадастровий номер 3220487401:01:031:0021, загальною площею 0,25 га ( цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка) та житловий будинок загальною площею 284,9 м.кв., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 150542832204, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] ( РНОКПП [NUMBER] ), і яка перебуває в іпотеці у [PERSON] ( РНОКПП [NUMBER] ), який державним виконавцем відділу державної виконавчої служби у місті Біла Церква Білоцерківського району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) Прохацьким P.O. на підставі постанови про арешт майна боржника, № 62394939 від 13.09.2022, номер запису про обтяження 48112864 (спеціальний розділ), зареєстрований 11.10.2022 року ( а. с. 1-11 ). Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.07.2024 (а. с. 56 ), головуючим суддею визначено Орєхова О.І. та матеріали передані для розгляду. За відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу ( ч. 1 ст. 187 ЦПК України ). Ухвалою судді від 08.07.2024 позовна заява [PERSON] до Акціонерного товариства «Таскомбанк», Публічного акціонерного товариства «КБ «Надра», треті особи: Білоцерківський відділ державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління юстиції ( м. Київ ), приватний виконавець виконавчого округу Київської області Канцедал Олександр Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Чучков Михайло Олександрович про зняття арешту з майна, що перебуває в іпотеці, залишена без руху ( а. с. 61-63 ). 12.07.2024 за вх. № 37644 судом отримано від адвоката Телющенко П.П. заяву про усунення недоліків ( а. с. 64 ) разом з квитанцію про сплату судового збору ( а. с. 65 ). Ухвалою судді від 18 липня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Таскомбанк», Публічного акціонерного товариства «КБ «Надра», треті особи: Білоцерківський відділ державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління юстиції ( м. Київ ), приватний виконавець виконавчого округу Київської області Канцедал Олександр Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Чучков Михайло Олександрович про зняття арешту з майна, що перебуває в іпотеці. Постановлено провести розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 11 вересня 2024 року ( а. с. 66-67 ). 01.08.2024 за вх. № 41144 від ПАТ «КБ «Надра» отримано відзив\~ на позовну заяву ( а. с. 70-73 ). Ухвалою суду від 10.09.2024 задоволено заяву представника АТ «Таскомбанк» - адвоката Ярошенко С.М. про участь в судових засіданнях по цивільній справі № 357/9286/24 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів ( а. с. 105-106 ). 05.09.2024 за вх. № 46108 від представника відповідача АТ «Таскомбанк» - адвоката Ярошенко С.М. отримано письмові пояснення ( заперечення на позовну заяву ), в яких просили відмовити позивачу в задоволенні позову повністю, зазначаючи при цьому, що позов подано до неналежного відповідача, права позивача АТ «Таскомбанк» не порушувались, тобто, позов подано до неналежного відповідача, що є самостійною\~ підставою для відмови в позові, тому відсутні підстави для його задоволення ( а. с. 113-122 ). Ухвалою суду від 11.09.2024 задавлено клопотання представника позивача, замінено неналежного відповідача ПАТ «КБ «Надра», належним відповідачем [PERSON] ( а. с. 137-139 ). 17.09.2024 за вх. № 48153 отримано від представника позивача заяву про зміну предмету позову ( а. с. 150-161), вимоги аналогічні, викладеним в первісному позові, з яким останній звернувся до суду в липні 2024 року. Ухвалою суду від 19.11.2024 закрито підготовче засідання у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 16.12.2024 ( а. с. 179-181 ). 16.12.2024 розгляд справи було відкладено на 27.01.2025 ( а. с. 189-195 ). 27 січня 2025 року в судовому засіданні представник позивача Телющенко П.П. підтримав позовну заяву, надав пояснення аналогічні викладеним в ній, просив позов [PERSON] задовольнити в повному обсязі та зняти арешт з іпотеки, оскільки такий арешт, який накладений на майно [PERSON] , перешкоджає та унеможливлює здійснення [PERSON] своїх прав як іпотекодержателя, зокрема, звернути стягнення на предмет іпотеки. Представник відповідача АТ «Таскомбанк» Ярошенко С.М. заперечував проти позовних вимог [PERSON] , просив суд відмовити останньому в задавлені його вимог, оскільки таке задоволення порушить права АТ «Таскомбанк», яке також має право задовольнити свої вимоги за рахунок майна боржника ( [PERSON] ). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, однак на адресу суду повернувся поштовий конверт, причина повернення вказана працівниками пошти, адресат відсутній за вказаною адресою ( а. с. 204 ). З вказаною причиною не вручення, як адресат відсутній за вказаною адресою, поверталися судові повістки на попередні судові засідання та інша кореспонденція з суду ( а. с.\~ 166, 172, 200). Третя особа Білоцерківський відділ державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління юстиції ( м. Київ ) в судове засідання свого представника не направив,\~ про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, про що в матеріалах справи свідчить Довідка про доставку електронного документу ( а. с. 207 ). Заяв, клопотань або пояснень з приводу позовної заяви на адресу суду не надходило. Треті особи приватний виконавець виконавчого округу Київської області Канцедал Олександр Олександрович та приватний виконавець виконавчого округу Київської області Чучков Михайло Олександрович в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, однак на адресу суду повернулися поштові конверти, причина повернення вказана працівниками пошти, адресат відсутній за вказаною адресою ( а. с. 205, 205 ). З вказаною причиною не вручення, як адресат відсутній за вказаною адресою, поверталися судові повістки від вказаних третіх осіб і на попередні судові засідання ( а. с.\~ 164, 165, 173). Водночас, лише один раз вищевказаними приватними виконавцями було отримано кореспонденцію з суду ( а. с. 83, 84 ). Отже, вказані приватні виконавці обізнані про наявність на розгляді в суді вказаної справи, заява, клопотань та пояснення від остатніх на адресу суду не надходило. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно ( ч. 5 ст. 128 ЦПК України ). Згідно ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. До того ж, довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Такої правової позиції дотримується Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 10 травня 2023 року\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ у справі № 755/17944/18, провадження № 61-185св23. В зазначеній постанові Верховний Суд вказував, що посилання касаційної скарги на те, що [PERSON] належним чином не було повідомлено про дату, час і місце розгляду справи, що позбавило його можливості реалізувати належні йому процесуальні права, є безпідставними, так як наявна на а. с. 143 т. 3 довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Відповідно до пункту 3 частини сьомої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Отже, наведені доводи касаційної скарги [PERSON] є безпідставними. Зазначене узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постановах: від 09 серпня 2019 року у справі № 906/142/18, провадження № 12-109гс19; від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17, провадження № 14-507цс18. Тому суд вважав, що відповідач [PERSON] та треті особи приватний виконавець Канцедал О.О. та [PERSON] з урахуванням ст. 131 ЦПК України та вищевикладеної постанови Верховного Суду були належним чином повідомленими про час та місце слухання справи. Крім того суд вважав, що і третя особа Білоцерківський відділ державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління юстиції ( м. Київ)\~ були повідомлені належним чином, оскільки судова повістка була доставлена до електронного кабінету, що узгоджується з правовою позицією щодо належного виклику учасника справи засобами електронної пошти, викладеною Верховним Судом у постановах від 01 червня 2022 року у справі № 761/42977/19 (провадження № 61-1933св22) та від 26 жовтня 2022 року у справі № 761/877/20 (провадження № 61-11706св21). Тому, 27.01.2025 судом було розпочато розгляд справи за відсутності відповідача [PERSON] та третіх осіб. Суд, виходив з того, що є можливість проведення судового засідання за відсутності вищевказаних учасників справи, оскільки наявних у справі матеріалів було достатньо для розгляду справи та прийняття законного і обґрунтованого рішення. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 361/8331/18 від 1 жовтня 2020 року. В зазначеній постанові Верховний Суд виходив з такого: «якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні». За результатами розгляду 27.01.2025, сторонами по справі, представником позивача та представником відповідача АТ «Таскомбанк» надавались пояснення, обґрунтовування своїх позицій з приводу позовних вимог та надавалися відповідачі на постановлені питання, а також досліджено судом матеріали справи, судом закінчено з`ясування обставин справи та суд перейшов до судових дебатів. Водночас, представник відповідача АТ «Таскомбанк» Ярошенко С.М. просив оголосити перерву та надати йому час для підготовки до судових дебатів, у зв`язку чим, оголошено перерву до 28.01.2025 ( а. с. 208-225 ). В судовому засіданні 28.01.2025 в режимі відеоконференції представник АТ «Таскомбанк» Ярошенко С.М. виступив в дебатах. Суд вважав за можливим провести дебати за відсутності інших учасників, в тому числі, за відсутності представника позивача, який не з`явився, хоча був обізнаний. Суд,\~ вислухавши промову представника відповідача АТ «Таскомбанк» Ярошенко С.М. в дебатах, з урахуванням наданих пояснень представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом встановлені наступні обставини та спірні їм правовідносини. Так, встановлено, що 22 листопада 2013 року між Публічним акціонерним товариством «ПроКредит Банк» та Приватним підприємством «Белвет» було укладено рамкову угоду № FW601.686 ( а. с. 13-15 ). Відповідно до розділу 2 Рамкової угоди, кредитор на підставі Угоди зобов`язується здійснювати кредитування Позичальника у межах лімітів умов кредитування порядку та на умовах, визначених угодою та кредитними договорами, а Позичальник зобов`язується належно виконати усі умови необхідні ля отримання кредитів, своєчасно і належно здійснювати погашення грошових зобов`язань, а також належно виконувати усі інші зобов`язання, передбачені угодою та кредитними договорам. 09.02.2015 між Позичальником Приватним підприємством «Белвет» та Кредитором Публічним акціонерним товариством «ПроКредит Банк» було укладено Договір № 1 про внесення змін та доповнень до Рамкової угоди ( а. с. 16), крім того, між Позичальником Приватним підприємством «Белвет» та Кредитором Публічним акціонерним товариством «ПроКредит Банк» було укладено Договір № 2 про внесення змін до Рамкової угоди ( а. с. 17-20 ). Окрім цього, між Позичальником Приватним підприємством «Белвет» та Кредитором Публічним акціонерним товариством «ПроКредит Банк» було укладено Кредитний договір № 115.46410/FW601.686 ( а. с. 21-22 ). Крім того 10.09.2014 року між [PERSON] ( Іпотекодавець) та Публічним акціонерним товариством «ПроКредит Банк» було укладено договір іпотеки № CRD/22982-1Д1, який посвідчений того ж дня Кияшко А.В. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, за реєстровим номером 423 ( а. с. 31-34 ). Відповідно до Договору іпотеки, вказаним договором забезпечуються зобов`язання Позичальника ( Приватного підприємства «Белвет», ідентифікаційний код юридичної особи 36969534) за рамковою угодою FW601.686, з метою забезпечення виконання зобов`язань ПП «Белвет», іпотекодавець передав в іпотеку наступне майно: житловий будинок, загальною площею 284,9 м.кв, житловою площею 115,1 м. кв, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 15042832204, номер запису про право власності 2391168, розташований за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку, площею 0,25 га, кадастровий номер земельної ділянки 3220487401:01:031:0021, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташована за адресою: [ADDRESS] . 10 лютого 2015 року між [PERSON] ( Іпотекодавець) та Публічним акціонерним товариством «ПроКредит Банк» було укладено Договір № 1 про внесення змін та доповнень до Договору іпотеки ( а. с. 35 ). Вказані зміни та доповнення торкалися лише розміру зобов`язань. Представник позивача звертав увагу суду на рішенням Господарського суду Київської області від 14.01.2020 року у справі № 911/2389/19, яким вирішено солідарно стягнути з ПП «Белвет», [PERSON] на користь АТ «ПроКредитБанк» 1 593 1953,41 грн заборгованості, що виникла у зв`язку з невиконанням ПП «Белвет» умов Рамкової угоди № FW601.686 від 22.11.2013 та укладених відповідно до Рамкової угоди Кредитного договору № 115.46410/FW601.686 від 09.12.2016 та Кредитного договору № 115.465007/FW601/686 від 23.01.2017 та невиконання [PERSON] своїх зобов`язань за договором поруки № РІТ.145290-ДП1 від 22.11.2013 року. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.05.2020 року вказане рішення залишено без змін. Вказані судові рішення наявні у вільному доступі в Єдиному реєстрі судових рішень. 11.11.2022 між АТ «Прокредит Банк» (первісний-кредитор) та ТОВ «Доступні фінанси» (новий-кредитор) укладено Договір відступлення права вимоги (з урахуванням Договору № 1 від 14.11.2022 про внесення змін до Договору відступлення права вимоги), за умовами якого (п. 1, 2.1.) первісний кредитор відступає за плату новому кредитору належні йому права вимоги (право грошової вимоги первісного кредитора до боржника за кредитним договором щодо погашення заборгованості за кредитом та витратами, які первісний кредитор поніс у зв`язку з примусовим стягненням кредитної заборгованості; розрахунок заборгованості боржниками кредитним договором станом на дату укладання договору (грошовий еквівалент прав вимоги) міститься в п. 2.2. договору) за кредитним договором, договором забезпечення та рішенням суду в частині сплати судових витрат, а новий кредитор заміняє первісного кредитора як сторону - кредитора у кредитному договорі, договорі забезпечення та приймає на себе всі його права та обов`язки за кредитним договором. Новий кредитор сплачує первісному кредитору вартість прав вимоги, що відступаються (відчужуються), в порядку та на умовах, передбачених договором. При цьому новий кредитор набуватиме статус правонаступника первісного кредитора відповідно до чинного законодавства України, у виконавчому провадженні, пов`язаному з правом вимоги, в розмірі такого права вимоги разом з правом вимоги судових витрат. В пункті 1 Договору відступлення права вимоги наведено визначення термінів, зокрема «Боржник» - ПП «Белвет» (код ЄДРПОУ 36969534), який є позичальником за кредитним договором, права вимоги за яким відступаються новому кредитору. «Кредитний договір» означає наступні договори: 1) Рамкова угода № FW601.686 від 22.11.2013 з усіма діючими змінами та доповненнями до неї, що укладена між первісним кредитором та ПП «Белвет» (код ЄДРПОУ 36969534) разом з додатками, а також додаткові угоди/договори до нього; 2) Кредитний договір № 115.46410/FW601.686 від 09.12.2016, з усіма діючими змінами та доповненнями до нього, що укладений між первісним кредитором та ПП «Белвет» (код ЄДРПОУ 36969534); Договір іпотеки № CRD/22982-1Д1 від 10.09.2014, який посвідчений Кияшко А.В. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, за реєстровим номером 423, укладений між Пат «ПроКредит Банк», як Іпотекодержателем та [PERSON] , як Іпотекодавцем, тощо. «Судові витрати» - витрати, понесені AT «Прокредит Банк» під час розгляду справи № 911/2389/19, які складаються з судового збору в розмірі 24242,95 грн. «Дата відступлення прав вимоги» - дата повного виконання новим кредитором обов`язку сплатити первісному кредитору вартість прав вимоги в розмірі та порядку відповідно до умов договору. Відповідно до п. 2.3. Договору відступлення права вимоги, в дату відступлення прав вимоги первісний кредитор вважається таким, що відступив, а новий кредитор таким, що набув права вимоги до боржника та набув усіх прав та обов`язків сторони - кредитора за кредитним договором. Права вимоги переходять до нового кредитора в повному обсязі, безвідривно та без можливості зворотного відступлення (викупу). З дати відступлення прав вимоги новий кредитор вправі самостійно розпоряджатися правами вимоги на власний розсуд без згоди первісного кредитора. Договір набирає силу з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і скріплення печатками та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань по договору (п. 7.1. Договору відступлення права вимоги) ( а. с. 23-26 ). Крім того, 11.11.2022 між АТ «Прокредит Банк» (первісний-кредитор) та ТОВ «Доступні фінанси» (новий-кредитор) укладено Договір про відступлення прав за Договором іпотеки № CRD/22982-1Д1, посвідченим 10 вересня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кияшко А.В. за реєстровим номером 423 ( а. с. 36-37 ). Відповідно до пункту 1.1. вказаного договору «У зв`язку з укладенням сторонами Договору відступлення права вимоги від 11 листопада 2022 ( надалі за текстом «Договір відступлення від 11. Листопада 2022) за Рамковою угодою № FW601.686 від 22.11.2013 року, Кредитним договором № 115.46410/FW601.686 від 09.12.2016 року, укладених між AT «ПроКредит Банк» та Позичальником - Приватне підприємство «Белвет» ( код ЄДРПОУ 36969534), який зареєстрований за адресою: 09100, Київська область, м. Біла Церква, вулиця 2-га Інтернаціональна, 622 ( надалі за текстом-Боржник) Іпотекодержатель передає, а Новий іпотекодержатель приймає всі права вимоги за Договором іпотеки № CRD/22982- 1Д1 від 10.09.2014 року, що укладений між АТ «ПроКредит Банк» та [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ), який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ( як Іпотекодавцем), посвідчений 10 вересня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кияшко А.В. за реєстровим номером 423, який виступає в якості забезпечення виконання зобов`язань, що випливають з Кредитного договору. Ухвалою Господарського суду Київської області від 29.11.2022 року у справі № 911/2389/19 було задоволено заяву ТОВ «Доступні фінанси» за замінено сторону стягувача у виконавчих провадженнях №№ 7242474,67245938,67242302,67244622,67241855, 67244162 на ТОВ «Доступні фінанси» ( а. с. 43-45 ). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки, Іпотекодержателем за Договором іпотеки від 10.09.2014 року стало ТОВ «Доступні Фінанси». 16.01.2023 між ТОВ «Доступні фінанси» (первісний-кредитор) та [PERSON] (новий-кредитор) укладено Договір відступлення права вимоги, за умовами якого первісний кредитор відступає за плату новому кредитору належні йому права вимоги (право грошової вимоги первісного кредитора до боржника за кредитним договором щодо погашення заборгованості за кредитом та витратами, які первісний кредитор поніс у зв`язку з примусовим стягненням кредитної заборгованості; розрахунок заборгованості боржника за кредитним договором станом на дату укладання договору (грошовий еквівалент прав вимоги) міститься в п. 3.2. договору) за кредитним договором, договором забезпечення та рішенням суду в частині сплати судових витрат, а новий кредитор заміняє первісного кредитора як сторону - кредитора у кредитному договорі, договорі забезпечення та приймає на себе всі його права та обов`язки за кредитним договором. Новий кредитор сплачує первісному кредитору вартість прав вимоги, що відступаються (відчужуються), в порядку та на умовах, передбачених договором. При цьому новий кредитор набуватиме статус правонаступника первісного кредитора відповідно до чинного законодавства України, у виконавчому провадженні, пов`язаному з правом вимоги, в розмірі такого права вимоги разом з правом вимоги судових витрат ( а. с. 36-37 ). В пункті 1 Договору відступлення права вимоги наведено визначення термінів, зокрема «Боржник» - ПП «Белвет» (код ЄДРПОУ 36969534), який є позичальником за кредитним договором, права вимоги за яким відступаються новому кредитору. «Кредитний договір» означає наступні договори: 1) Рамкова угода № FW601.686 від 22.11.2013 з усіма діючими змінами та доповненнями до неї, що укладена між первісним кредитором та ПП «Белвет» (код ЄДРПОУ 36969534) разом з додатками, а також додаткові угоди/договори до нього; 2) Кредитний договір № 115.46410/FW601.686 від 09.12.2016, з усіма діючими змінами та доповненнями до нього, що укладений між первісним кредитором та ПП «Белвет» (код ЄДРПОУ 36969534). «Судові витрати» - витрати, понесені АТ «Прокредит Банк» під час розгляду справи № 911/2389/19, які складаються з судового збору в розмірі 24242,95 грн. «Дата відступлення прав вимоги» - дата повного виконання новим кредитором обов`язку сплатити первісному кредитору вартість прав вимоги в розмірі та порядку відповідно до умов договору. Згідно п. 3.2. Договору відступлення права вимоги, за цим договором новий кредитор одержує право (замість первісного кредитора) вимагати від боржника належного виконання зобов`язань за кредитним договором та сплати судових витрат. Відповідно до п. 2.3. Договору відступлення права вимоги, в дату відступлення прав вимоги первісний кредитор вважається таким, що відступив, а новий кредитор таким, що набув права вимоги до боржника та набув усіх прав та обов`язків сторони - кредитора за кредитним договором. Права вимоги переходять до нового кредитора в повному обсязі, безвідривно та без можливості зворотного відступлення (викупу). З дати відступлення прав вимоги новий кредитор вправі самостійно розпоряджатися правами вимоги на власний розсуд без згоди первісного кредитора. Договір набирає силу з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і скріплення печатками та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань по договору (п. 8.1. Договору відступлення права вимоги). Крім того, 16.01.2023 між ТОВ «Доступні Фінанси» (первісний-кредитор) та [PERSON] (новий-кредитор) укладено Договір про відступлення прав за Договором іпотеки № CRD/22982-1Д1, посвідченим 10 вересня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кияшко А.В. за реєстровим номером 423 ( а. с. 38-39 ). Відповідно до пункту 1.1. вказаного договору «У зв`язку з укладенням сторонами Договору відступлення права вимоги від 16 січня 2023 р. ( надалі за текстом «Договір відступлення від 16.0.2023) за Рамковою угодою № FW601.686 від 22.11.2013 року, Кредитним договором № 115.46410/FW601.686 від 09.12.2016 року, укладених між AT «ПроКредит Банк» та Позичальником - Приватне підприємство «Белвет» ( код ЄДРПОУ 36969534), який зареєстрований за адресою: 09100, Київська область, м. Біла Церква, вулиця 2-га Інтернаціональна, 622 ( надалі за текстом-Боржник) Іпотекодержатель передає, а Новий іпотекодержатель приймає всі права вимоги за Договором іпотеки № CRD/22982- 1Д1 від 10.09.2014 року, що укладений між АТ «ПроКредит Банк» та [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ), який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ( як Іпотекодавцем), посвідчений 10 вересня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кияшко А.В. за реєстровим номером 423, який виступає в якості забезпечення виконання зобов`язань, що випливають з Кредитного договору. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки від 16.01.2023 року Іпотекодержателем за Договором іпотеки № CRD/22982- 1Д1 від 10.09.2014 року став [PERSON] ( житлового будинку, загальною площею 284,9 м.кв, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки, площею 0,25 га, кадастровий номер: 3220487401:01:031:0021, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ) ( а. с. 40, 41 ). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на майно [PERSON] ( РНОКПП [NUMBER] ) яке він передав в іпотеку за Договором іпотеки, накладено арешт згідно: постанови про арешт майна боржника, яка винесена приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедалом Олександром Олександровичем, від 16.03.2021 року № 64842210, номер запису про обтяження 41000367, відповідно до якої накладено арешт на земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер: 3220487401:01:031:0021, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; постанови про арешт майна боржника, яка винесена приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедалом Олександром Олександровичем, від 16.03.2021 року № 64842210, номер запису про обтяження 41011202, відповідно до якої накладено арешт на житловий будинок, загальною площею 284,9 м.кв, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; постанови про арешт майна боржника, яка винесена державним виконавцем Білоцерківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Карпенко Н.В., № 56139673 від 22.06.2018 року, номер запису про обтяження 26750855 (спеціальний розділ), відповідно до якої накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON] ; постанови про арешт майна боржника, яка винесена приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Чучковим Михайлом Олександровичем, № 65033916 від 02.04.2021 року, номер запису про обтяження 41318738 (спеціальний розділ), відповідно до якої накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON] ; постанови про арешт майна боржника, яка винесена приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедалом Олександром Олександровичем, № 66716527 від 06.09.2021 року, номер запису про обтяження 43812789 (спеціальний розділ), відповідно до якої накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON] постанови про арешт майна боржника, яка винесена державним виконавцем відділу державної виконавчої служби у місті Біла Церква Білоцерківського району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) Прохацьким P.O., № 62394939 від 13.09.2022 року, номер запису про обтяження 48112864 (спеціальний розділ), відповідно до якої накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON] ( а. с. 50-53 ). До того ж, в матеріалах справи міститься ухвала Господарського суду Київської області від 11 лютого 2021 року, якої в рамках забезпечення позову АТ «Таскомбанк» накладено арешт земельну ділянку, площею 0,25 га, кадастровий номер: 3220487401:01:031:0021, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 150623832204, житловий будинок, загальною площею 284,9 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 150542832204 та на частку квартири, загальною площею 67,7 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 35887973 ( а. с. 162-163 ). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ( а. с. 50-53 ), вказані вище реєстраційні номери об`єктів нерухомого майна, які зазначені в ухвалі\~ Господарського суду Київської області від 11 лютого 2021 року стосуються житлового будинку та земельної ділянки, які належать [PERSON] та які розташовані за адресою: [ADDRESS] та ? частини квартири,\~ що розташована за адресою: [ADDRESS] . Листом приватного виконавця від 20.05.2024 за № 9208, спрямованого адвокату Телющенко П.П., звернення останнього про звільнення майна боржника з під арешту залишено без задоволення ( а. с. 47 ). Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач вважає, що наявність вказаного арешту перешкоджає позивачу як іпотекодержателю реалізувати своє право та звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. \~ Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Згідно зі статтею 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач на власний розсуд обирає спосіб захисту. Позов про визнання права подається у випадках, коли належне певній особі право не визнається, оспорюється іншою особою, або у разі відсутності в неї документів, що засвідчують приналежність їй права. При цьому спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, що виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду. Згідно зі статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень. Під час виконання судових рішень учасники справи мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду. Відповідно до частини першої статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно зі статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. У разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України "Про виконавче провадження". Подібний правовий висновок виклала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 травня 2020 року у справі № 554/8004/16 (провадження № 14-431цс19). Також у цій постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що відповідачем у справах за позовами про звільнення майна з-під арешту є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних правовідносин щодо такого майна. Така позиція викладена і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18,\~ провадження № 12-85гс19. Аналогічна правова позиція міститься і в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 червня 2023 року у справі № 208/9810/21. Звертаючись до суду із зазначеним позовом, позивач [PERSON] зазначає, що він як іпотекодержатель має на меті задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом реалізації заставного майна. Як встановлено матеріалами справи, про що зазначено вище, в якості забезпечення зобов`язань за Рамковою угодою №FW601.686 від 22.11.2013 року, Кредитним договором №115.46410/FW601.686 від 09.12.2016 року, укладених між AT «ПроКредит Банк» та Позичальником - Приватне підприємство «Белвет», 10.09.2014 року між [PERSON] ( Іпотекодавець) та Публічним акціонерним товариством «ПроКредит Банк» було укладено договір іпотеки № CRD/22982-1Д1, який посвідчений Кияшко А.В. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, за реєстровим номером 423, вказаним договором забезпечуються зобов`язання Позичальника ( Приватного підприємства «Белвет», ідентифікаційний код юридичної особи 36969534.) за рамковою угодою FW601.686, з метою забезпечення виконання зобов`язань ПП «Белвет» іпотекодавець передав в іпотеку наступне майно: житловий будинок, загальною площею 284,9 м.кв, житловою площею 115,1 м.кв, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 15042832204, номер запису про право власності 2391168, розташований за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка, площею 0,25 га, кадастровий номер земельної ділянки: 3220487401:01:031:0021, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Однак, на вищевказане нерухоме майно, яке належить [PERSON] , про що свідчать матеріали справи, накладено арешти. Отже, позивач звертаючись до суду з даним позовом, вірно визначився з колом відповідачів, вказавши боржника [PERSON] та особу АТ «Таскомбанк» в інтересах якої накладено арешт на майно, що узгоджується з позиціями, викладеним в постановах Верховного Суду, про що викладено вище. Згідно з роз`ясненнями, що містяться в абзаці шостому пункту 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», у разі накладення державним виконавцем арешту на майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, заставодержатель цього майна має право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 813/1341/15 зробила наступний правовий висновок: «Оскарження дій та рішень державного виконавця, спрямованих на арешт спірного майна, не призведе до належного захисту прав позивача, оскільки навіть визнання судом таких дій чи рішень протиправними не буде підставою для внесення виконавцем постанови про зняття арешту з майна з огляду на вичерпний перелік цих підстав, установлений статтею 60 Закону № 606-ХІV ( стаття 59 Закону № 1404-VІІІ )». Статтями 575, 577 ЦК України визначено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Моментом реєстрації застави є дата та час внесення відповідного запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Відповідно до статті 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Порядок задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки передбачений у розділі V Закону України «Про іпотеку». Згідно з частиною шостою статті 3 Закону України "Про іпотеку" в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки щодо зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації (частина сьома статті 3 Закону України "Про іпотеку"). Статтею 4 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Зокрема, частиною першою статті 33 Закону України «Про іпотеку» (в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин), передбачено, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Відповідно до ч. 3 ст. 54 Закону України "Про виконавче провадження" для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі, якщо: 1) право застави виникло після ухвалення судом рішення про стягнення з боржника коштів; 2) вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Згідно до ч. 4 ст. 54 Закону України "Про виконавче провадження", звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або коли йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі. Частиною 7 ст. 54 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, спори, що виникають під час виконавчого провадження щодо звернення стягнення на заставлене майно, вирішуються судом. Згідно до ч. 2 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження " ( в редакції чинній на момент проведення виконавчих дій), арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, якою накладається арешт на майно боржника та оголошується заборона на його відчуження; винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні в банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Статтею 60 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Згідно ч. 3 ст. 588 ЦК України, перший заставодержатель має переважне право перед наступними заставодержателями на задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна. Вимоги наступних заставодержателів задовольняються в порядку черговості виникнення права застави, крім випадку, передбаченого частиною четвертою цієї статті. Відповідно ст. 589 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до статті частин 4, 5 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувана про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно- промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності". У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно) (п. 2 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ\~ від 03.06.2016 р.\~ № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна»). Оскільки накладення арешту на майно має наслідком заборону відчуження арештованого майна, то ним порушується право іпотекодержателя в разі невиконання боржником забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Зі змісту наведених приписів Закону України «Про іпотеку» випливає, що в разі коли належним чином зареєстрована іпотека виникла раніше за накладення арешту для задоволення вимог стягувачів, відмінних від іпотекодержателя, суд має звільнити з-під арешту іпотечне майно. При цьому відсутні підстави для відмови у звільненні з-під арешту зазначеного майна у зв`язку з відсутністю реального порушення боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання на момент пред`явлення відповідної вимоги; факт порушення основного зобов`язання, яке забезпечене іпотекою, виступає лише умовою реалізації гарантованих іпотекою прав іпотекодержателя і не пов`язується з його існуванням, а, отже, й порушенням шляхом арешту та заборони відчуження предмета іпотеки. Такий правовий висновок було викладено у постанові Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 910/4772/17. Наведене узгоджується з правовими висновками, викладеними Верховним Судом у постановах: від 10 квітня 2018 року у справі № 910/4772/17 та від 19 листопада 2019 року у справі № 137/2080/18-ц (провадження № 61-13492св19), а також у постановах Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 338/1118/16 (провадження № 61-16095св18) та від 23 жовтня 2019 року у справі № 520/7842/16 (провадження № 61-20640св18), на які посилається заявник у касаційній скарзі. Такої ж правової позиції дотримується і Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 30 червня 2021 року у справі № 337/800/19, провадження № 61-4592св20. Так, право іпотеки у первинного іпотекодержателя - ПAT «ПроКредит Банк» виникло 10.09.2014 року та в подальшому 16.01.2023 року перейшло до [PERSON] , а арешти на спірне майно були накладені у 2018, 2021 та 2022 році. Той факт, що іпотека ( право іпотеки ) виникло у позивача лише 16.01.2023 року на підставі договору відступлення права вимоги за іпотечним договором, не змінює факту виникнення у позивача [PERSON] права іпотеки на житловий будинок, загальною площею 284,9 м.кв, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку, площею 0,25 га, кадастровий номер: 3220487401:01:031:0021, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Така правова позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 11 січня 2023 року у справі\~ № 686/26138/18 (провадження № 61-1215св22 ). В зазначеній вище постанові Верховний Суд вказав, що ураховуючи встановлені обставини справи та те, що право іпотеки виникло до винесення постанов, на підставі яких накладено арешти на нерухоме майно, яке належить на праві власності [PERSON], суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що вимоги [PERSON] (як іпотекодержателя) про звільнення майна з-під арешту, з метою реалізації права звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання у порядку статей 36-38 Закону України "Про іпотеку", є правомірними. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Тобто вищий пріоритет на заставлене майно має позивач, однак скористатися правом на задоволення своїх вимог за рахунок вартості предмету іпотеки, не може, через існування накладеного арешту. Таким чином, позивач [PERSON] , як іпотекодержатель нерухомого майна, право якого зареєстроване в установленому законом порядку, має право на звернення з позовом про звільнення майна з-під арешту, якщо вважає, що такими діями порушені його права, що узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 338/1118/16-ц. У постанові КЦС ВС від 19 листопада 2019 року у справі № 137/2080/18 зроблено висновок щодо права банку як іпотекодержателя на звернення до суду з вимогою про зняття арешту з предмета іпотеки, який має декілька різних обтяжень. ВС погодився з висновками апеляційного суду про наявність правових підстав для зняття арешту з нерухомого майна, яке є предметом іпотеки, оскільки іпотекодержатель має переважне право перед іншими кредиторами на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. При цьому відсутність реального порушення боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання на момент пред`явлення відповідної вимоги банком не є підставою для відмови у звільненні з-під арешту зазначеного майна. Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. \~ Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).\~ За таких обставин, дослідивши та проаналізувавши докази у справі,

Outcome: approved