Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-22 00:00:00

28.08.2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просила визнати за нею право власності на 14/25 частин житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 72,50 кв.м, житловою площею 47,40 кв.м., допоміжною площею 25,1 кв.м., в порядку спадкування за заповітом після смерті бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] . 30.08.2018 року [PERSON] подала уточнену позовну заяву, в якій просила додатково до первісних позовних вимог встановити факт, що [PERSON] , яка померла [INFO] , володіла житловим будинком за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~загальною площею\~72,50\~кв.м,\~житловою площею\~47,40\~кв.м.,\~допоміжною площею\~25,1\~кв.м. В обгрунтування позову зазначила, що житловий будинок за адресою:[ADDRESS] , зареєстрований в БТІ в цілому за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] та свідоцтва про право на спадщину №3-3531, посвідчених 01.11.1994 року Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області. [INFO] [PERSON] померла. За життя вона залишила заповіт, відповідно до якого заповідала 11/25 частини вищевказаного житлового будинку своєму синові [PERSON] , а 14/25 частин своїй онуці [PERSON] , інші спадкоємці відсутні. У встановлений законом строк позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак оформити свої спадкові права на спірний житловий будинок вона не може через відсутність правовстановлюючого документа на нього, оскільки відповідач [PERSON] утримує зазначені документи і не бажає оформляти свої спадкові права, а правовстановлюючий документ на будинок не зберігся. За таких обставин вона вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 06.09.2018 року провадження у справі було відкрите і призначено проведення підготовчого засідання. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 12.10.2018 року підготовче провадження закрите і призначено справу до судового розгляду. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 12.10.2018 року витребувано у приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Полякової Л.О. відомості щодо звернення із заявами про прийняття спадщини чи відмову від спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , а також складання [PERSON] заповітів на чиюсь користь. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 15.11.2018 року виправлено описки у вступній частині ухвал судді Харківського районного суду Харківської області від 06.09.2018 року та від 12.10.2018 року, зазначивши у назві позовної заяви і переліку учасників справи прізвище, ім`я, по батькові другого відповідача [PERSON] . 13.11.2018 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов, в якому він проти задоволення позову заперечував, зазначивши, що вважає, що заповіт був складений під тиском і бабуся на момент його укладання не усвідомлювала своїх дій, так як у 94 роки мала безліч захворювань, а його брат обманним шляхом повіз бабусю до нотаріуса і на його доньку оформив заповіт. Він доглядав бабусю до самої смерті, робив поточні ремонти і за власний кошт поховав, а онука бабусю не відвідувала, будь-якої допомоги не надавала. 11.12.2018 року [PERSON] подав до суду зустрічну позовну заяву про визнання недійсним заповіту, який складений [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Цидибрагою С.О. 12.09.2016 року за реєстровим №1351. 31.01.2019 року від представника позивача [PERSON] адвоката Будзини Н.О. надійшов відзив на зустрічний позов, в якому вона зазначила, що викладені у зустрічній позовній заяві обставини не відповідають дійсності, [PERSON] проживала сама і обслуговувала себе сама до самої смерті, вона не хворіла на захворювання, які б могли вплинути на усвідомлення нею значення своїх дій і до лікаря з цього приводу не зверталася. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 04.02.2019 року зустрічний позов був прийнятий до спільного розгляду з первісним позовом. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 04.02.2019 року була задоволена заява [PERSON] про витребування доказів - належним чином завіреної копії заповіту [PERSON] і документів, які стосуються вчинення нотаріальної дії, а також з КЗОЗ Мернф`янської ЦРЛ та Харківської обласної клінічної психіатричної лікарні №3 завірену належним чином медичну документацію відносно [PERSON] . 14.06.2021 року [PERSON] подав до суду зустрічну позовну заяву, в якій змінив підставу і предмет зустрічного позову, в якому просив встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , що померла [INFO] є його матір`ю; визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] із відповідною часткою надвірних будівель в порядку спадкування після смерті [PERSON] , право власності за іншу 1/2 частину житлового будинку із відповідною часткою надвірних будівель визнати за [PERSON] . З витягу до акту приймання-передавання справ та речових доказів Харківського районного суду Харківської області від 01.04.2022 року вбачається, що на виконання розпорядження голови Верховного Суду від 08.03.2022 за № 2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» та Закону України «Про внесення змін до частини 7 статті 147\~Закону України\~«Про судоустрій\~та статус\~суддів» щодо визначення територіальної підсудності судових справ» від 03.03.2022 №2112-ІХ, якими змінено територіальну підсудність справ, зазначену справу 01.04.2022 року передано до Полтавського районного суду Полтавської області. Ухвалою Полтавського районного\~суду Полтавської\~області від\~16.10.2023\~року зазначену\~цивільну справу\~- передано для розгляду за підсудністю до Харківського районного суду Харківської області. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вищевказану цивільну справу передано в провадження суді [PERSON] . Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 22.01.2024 року цивільну справу прийнято до провадження і призначено проведення підготовчого судового засідання з викликом сторін. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 29.11.2024 року було відмовлено у прийнятті уточненого зустрічного позову, підготовче провадження закрито і призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач за первісним позовом [PERSON] , яка є відповідачем за зустрічним позовом, та її представник, а також відповідач за первісним позовом [PERSON] , який є позивачем за зустрічним позовом, за та його представник в судове засідання не прибули. Від [PERSON] та її представника [PERSON] надійшла до суду заява про розгляд справи за їх відсутності. Від представника [PERSON] [PERSON] надійшла до суду заява, в якій вона просить залишити без розгляду позов [PERSON] до [PERSON] про визнання заповіту недійсним, а розгляд первісного позову проводити за її відсутності і відсутності позивача. Матеріали справи також містять заяву відповідача [PERSON] , в якій він просить проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги [PERSON] визнає. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Стосовно заяви представника [PERSON] адвоката Єни Л.А. про залишення без розгляду зустрічного позову [PERSON] про визнання заповіту недійсним, суд зазначає таке. Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо \~позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду. Залишення позову без розгляду за ініціативою позивача є процесуальним правом останнього згідно положень пункту 5 частини 1 статті 257 ЦПК України, при цьому причини, з яких позивач просить залишити позов без розгляду, значення не мають. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим задовольнити заяву представника [PERSON] про залишення зустрічної позовної заяви [PERSON] до\~ [PERSON] про\~визнання заповіту\~недійснимбез розгляду. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини. [INFO] в м.Мерефа Харківського району Харківської області померла [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , видане виконавчим комітетом Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області 12.09.2017. За життя, 12.09.2016 року, вона склала заповіт НВА 380462, посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Цидибрагою С.О., відповідно до якого [PERSON] заповідала 11/25 частин житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель за адресою: [ADDRESS] своєму синові [PERSON] та 14/25 частин житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель своїй онуці [PERSON] . Відповідно до довідки КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» від 18.06.2018 року за архівними матеріалами бюро (на 31.12.2012) право власності на житловий будинок [ADDRESS] в БТІ зареєстровано в цілому за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності р/№ [NUMBER] та свідоцтва про право на спадщину р/№3-3531 від 01.11.1994 року, посвідчених Першою державною нотаріальною конторою Харківського району. Про що зроблений запис у реєстрову книгу 28 за №5007, дата реєстрації 16.11.1994. Родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] підтверджуються копіями свідоцтв про народження [PERSON] (серія [NUMBER] , видане 09.04.1985 Новоандріївскою с/радою Сімферопольського району Кримської області) та її батька [PERSON] (серія [NUMBER] , видане 08.10.1949 Таранівським сільЗАГС Зміївського району Харківської області). [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Полякової Л.О. із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої бабусі, але постановою нотаріуса від 10.07.2018 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Як вбачається із постанови 29.05.2018 року [PERSON] передала [PERSON] заяву з проханням надати правовстановлюючі документи або їй або приватному нотаріусу для доручення до спадкової справи. В наданий 10 денний строк документи, які підтверджують право власності на спадковий будинок, він не надав, будь-яких заяв не надав. Відповідно до інформації від приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Полякової Л.О. за №415/02-14 від 24.10.2018, із заявами про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] [INFO] звернувся [PERSON] , а [INFO] - [PERSON] . Інших заяв не поступало. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Вищевказана заява [PERSON] була посвідчена нотаріально у приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Полякової Л.О., передана рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та отримана адресатом 05.06.2018 року. Стосовно встановлення факту володіння [PERSON] , яка померла [INFO] спірним житловим будинком суд зазначає наступне. Відповідно до\~статті 392 Цивільного кодексу України\~власник майна може\~пред`явити позов\~про визнання його права власності, якщо це право\~оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі\~втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У справах про спадкування у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв`язку з їх втратою та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) належним способом захисту є позов спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно.\~ Отже заявивши вимогу про встановлення факту володіння померлою [PERSON] спірним будинком, позивач обрала не належний спосіб захисту. За таких обставин зазначені вимоги про встановлення факту задоволенню не підлягають. Стосовно вимоги про визнання права власності на частину спадкового майна, суд зазначає наступне. Відповідно до вимог \~ст. 19 Конституції України\~ органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Статтею 41 Конституції України\~передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно положень чинного законодавства, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Позивачем у зазначених спорах у порядку правонаступництва може виступати спадкоємець, який прийняв спадщину відповідно до вимог\~ ст.ст. 1268-1270 ЦК України. При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності, та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Як зазначено в постанові Верховного Суду України від 25 травня 2016 року у справі №6-692цс16, при вирішенні спорів про поділ спадщини та визнання права власності на спадкове майно суди встановлюють належне спадкодавцю на час його смерті майно, яке входить до складу спадщини, а також з`ясовують чи не порушуються права та інтереси всіх спадкоємців, які мають право на спадщину. Відповідно до\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.\~1216\~ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців). Статтею 1218\~ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Як вбачається із наданих доказів, позивачка [PERSON] є спадкоємицею за заповітом після померлої бабусі [PERSON] , яка у встановлений законом строк звернулась до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. В той час, у зв`язку із відсутністю у неї правовстановлюючих документів на спадкове майно, їй було відмовлено у видачі свідоцтва у справі на спадщину. Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в редакції на час відкриття спадщини, державна реєстрація прав є обов`язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Спадкодавець [PERSON] \~з 22.06.1977\~року і\~по день\~смерті [INFO] була\~зареєстрована і\~проживала у\~будинку за\~адресою: [ADDRESS] , що\~підтверджується копією\~її паспорта\~і актом\~депутата Мереф`янської\~міської ради\~Гребенюк В.В.\~від 20.12.2018\~року,\~який складений\~в присутності\~сусідів [PERSON] \~та [PERSON] ,\~листом Мереф`янської\~ЦРЛ від\~09.07.2019,\~в якій\~ [PERSON] \~перебувала на\~медичному обліку\~за вказаною\~адресою. Відповідно до довідки КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» від 18.06.2018 року за архівними матеріалами бюро (на 31.12.2012) право власності на житловий будинок [ADDRESS] в БТІ зареєстровано в цілому за [PERSON] . Таким чином, судом встановлено, що право власності на вищевказаний будинок зареєстровано за [PERSON] відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такого права. В той час з підстав відсутності правовстановлюючих документів на будинок, іншим шляхом захистити свої права ніж у судовому порядку позивач не може. У відповідності до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Враховуючи, що у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно порушується право позивачки на оформлення права власності на\~\~спадщину, і її право підлягає захисту в судовому порядку, суд вважає необхідним визнати за позивачкою право власності на вищевказане майно в порядку спадкування. За таких обставин суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Outcome: partial