Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-23 00:00:00

29.08.2024 представник позивача адвокат Свіденко А.О., діючи в інтересах позивача, через систему «Електронний суд» звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області із позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій просила шлюб зареєстрований між сторонами у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №903 розірвати, стягнути з відповідача судові витрати, понесені у зв`язку із розглядом справи. В обґрунтування позову зазначено, що 12.09.2008 сторони зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] . З серпня 2024 року кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. Дитина проживає разом з матір`ю. Спору між сторонами щодо визначення місця проживання малолітньої доньки у сторін немає, дочка залишається проживати з матір`ю. Сімейне життя сторін не склалось по причині відсутності взаєморозуміння та внаслідок різних поглядів на сімейне життя. Обставин, які б унеможливлювали розірвання шлюбу, не має. Наразі шлюб сторін носить формальний характер, позивач не має наміру продовжувати подальші шлюбні відносини, у зв`язку із чим шлюб себе вичерпав та не має майбутнього, а його збереження суперечить інтересам позивача, отже шлюб необхідно розірвати ( а.с. 1-8). Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 30.08.2024 справу передано судді Кіндратишин Л.Р. ( а.с. 33-34). 05.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі ( а.с. 37-38). Ухвалою суду від 02.10.2024 надано строк на примирення тривалістю три місяці. Провадження у справі зупинено ( а.с. 49-50). 07.01.2025 провадження у справі поновлено ( а.с. 54). Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, представник позивача, адвокат Свіденко А.О., подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без участі позивача та її представника, позовну заяву задоволити у повному обсязі, позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач повторно у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим відповідно до вимог закону, в тому числі через сайт «Судова влада». Правом на подання відзиву не скористався. Заяви про розгляд справи за відсутності чи будь-яких інших клопотань відповідач не подавав. За таких обставин, з урахуванням положень статей 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата його складання. Так як сторони в судове засідання, призначене на 23.01.2025 не з`явилися, суд, з дотриманням положень ч. 6 ст. 259 ЦПК України і ч. 5 ст. 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог ч. 4 ст. 268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення. Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене. Встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого повторно 23 серпня 2024 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 12 вересня 2008 року у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис №903. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] ( а.с. 43). У шлюбі у сторін народилася дитина [PERSON] , [INFO] ( а.с. 18). Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Спільні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються СК України. Статтею 24 СК України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Крім того, суд звертає увагу на те, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати шлюб. Оскільки, сторони не підтримують шлюбні відносини, їхній шлюб існує формально і його збереження суперечить інтересам позивача, то шлюб між сторонами, слід розірвати. Таким чином позов підлягає до задоволення. У порядку ч. 2 ст. 115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Із матеріалів справи вбачається, що вказана позовна заява подана через систему «Електронний суд», та відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачено із застосуванням понижуючого коефіцієнту відповідного розміру ставки судового збору - 0,8, що становить 968,96 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, так як позов задоволено, сплачений позивачем судовий збір слід стягнути з відповідача. На підставі наведеного та

Outcome: approved