Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

У провадженні суду перебуває вказаний позов. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14.01.2020 року між Акціонерним товариством «Альфа-Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір №500826132, відповідно до якого відповідачу було надано кредит в розмірі 20 964,19 грн. зі сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 23% та терміном користування 60 місяців. 17.05.2021 року між Акціонерним товариством «Альфа-Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Флексіс» укладено договір факторингу №2, за яким Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Флексіс» набуло права грошової вимоги до відповідача. 18.05.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Флексіс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №18-05/21, за яким Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача. В свою чергу, на підставі договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року вказане право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №500826132 від 14.01.2020 року перейшло до позивача. Відповідач належним чином не виконала взятих на себе зобов`язань. Станом на день подачі позову до суду заборгованість відповідача перед позивачем становить 42 342,34 грн., в т.ч. 20 637,42 грн. заборгованість за тілом кредиту, 13 785,24 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 7 919,68 грн. заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного договору, яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, а також суму понесених судових витрат. Ухвалою суду від 11 жовтня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження та призначено розгляд справи у судовому засіданні. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, щодо заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася хоча вчасно та належним чином повідомлялася про час, дату та місце розгляду справи. Станом на дату розгляду справи відзив на позов від відповідача до суду не надійшов. За погодженням представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 14.01.2020 року між Акціонерним товариством «Альфа-Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір №500826132, відповідно до якого відповідачу було надано кредит в розмірі 20 964,19 грн. зі сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 23% та терміном користування 60 місяців (а.с.5-10). 17.05.2021 року між Акціонерним товариством «Альфа-Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Флексіс» укладено договір факторингу №2, за яким Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Флексіс» набуло права грошової вимоги до відповідача (а.с. 24-29). 18.05.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Флексіс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №18-05/21, за яким Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача (а.с. 30-37). В свою чергу, на підставі договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року вказане право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №500826132 від 14.01.2020 року перейшло до позивача (а.с. 38-44). Відповідач належним чином не виконала взятих на себе зобов`язань. Станом на день подачі позову до суду заборгованість відповідача перед позивачем становить 42 342,34 грн., в т.ч. 20 637,42 грн. заборгованість за тілом кредиту, 13 785,24 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 7 919,68 грн. заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного договору, яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 526, 527, 530, 611, 651, 1048, 1050, 1054 ЦК України. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відтак, Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» наділено правом грошової вимоги до відповідача. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Непогашення відповідачем заборгованості перед кредитором за кредитним договором свідчить про порушення ним його умов, а також вимог ст. 525 ЦК України, які встановлюють неприпустимість односторонньої відмови від виконання зобов`язань. Стаття 1050 ЦК України встановлює, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. На момент звернення позивача в суд та розгляду справи по суті, відповідач, в порушення вимог ст. 1054 ЦК України, грошові кошти за кредитним договором не повернула. Відтак, вимоги щодо стягнення суми заборгованості по кредиту підлягають до задоволення. Відповідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. Позивачем також заявлені вимоги щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 13 000,00 грн. Статтею 133 ЦПК України, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правничу допомогу слід враховувати, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч. 2 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Такий правовий висновок сформовано у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 року у справі № 372/1010/16-ц. В даному випадку, заявлений позивачем розмір витрат з надання професійної правничої допомоги в розмірі 13 000,00 грн. підтверджується договором про надання правничої допомоги № 01-07/2024 від 01.07.2024 року, заявкою на надання юридичної допомоги №365 від 05.07.2024 року, витягом з акту №2 про надання юридичної допомоги від 05.09.2024 року, описом послуг та їх вартістю, платіжною інструкцією (а.с. 48-53). Суд наголошує, що не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial