Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-23 00:00:00

Короткий зміст позовної заяви. 22 січня 2024 року позивачу був виданий ордер № 2 на кімнату в гуртожитку за адресою [ADDRESS] на неї та її сина. Також 22 січня 2024 року вона уклала договір найму на житлове приміщення, яке перебуває у комунальній власності та знаходиться на території Інгулецького району. Позивач звернулася до АТ «Криворізька теплоцентраль» для укладення договору про надання комунальних послуг. Під час укладення договору, їй було повідомлено про наявність заборгованості за житлово-комунальні послуги за кімнатою. У відповіді на її письмове звернення відповідач зазначив, що за цією адресою відкрито особовий рахунок, відповідно до якого обліковується заборгованість у розмірі 19373,08 грн сума боргу попереднього наймача квартири. повідомлено, що підстав для списання заборгованості попередніх наймачів житла з особового рахунку вони не мають та зазначена заборгованість може бути скасована на підставі рішення суду. Позивач вважає дії відповідача щодо нарахування заборгованості попередніх наймачів протиправними та такими, що порушують її права як споживача житловокомунальних послуг. Позивач зазначає, що однією з головних та обов`язкових умов для виникнення у власника житлового нерухомого майна обов`язку зі сплати вартості житлово-комунальних послуг, наданих за адресою такого житла, є наявність між таким власником та виконавцем житлово-комунальних послуг відповідних правовідносин у цій сфері, оформлених договором та/або підтверджених фактом отримання зазначених послуг власником майна. При цьому, у випадку переходу права власності на житлове нерухоме майно до нового власника, останній набуває права та обов`язки саме власника нерухомого майна, що належали попередньому власнику, а не борги останнього з оплати житлово-комунальних послуг, які надавались за адресою такого нерухомого майна. Виключенням є оформлення у передбаченій законом формі заміни боржника у зобов`язанні з оплати житлово-комунальних послуг. Просить зобов`язати АТ «Криворізьку теплоцентраль» виключити з обліку по особовому рахунку, оформленому за кімнатою [ADDRESS] на ім`я [PERSON] , заборгованість попередніх власників зазначеної квартири за період до 21 січня 2024 року. Стислий виклад заперечень відповідача. Відповідач надав відзив на позов. Позовні вимоги не визнає. В обґрунтування своїх заперечень проти позову посилається на те, що особовий рахунок в квартирі відкривається за адресою, а не за особою, і є документом внутрішньогосподарського обліку господарських операцій. Відкриття особового рахунку відбувається лише в разі новозбудованого житлового приміщення. Особовий рахунок клієнта це не лише дані про нарахування за послуги, оплату споживача та кінцева сума (сальдо) до оплати, а до нього також занесені основні дані щодо власників квартири, кількість зареєстрований осіб, опалювальну площу, субсидії, тарифи на послуги та інше, що, в першу чергу, є підставою для проведення підприємством нарахування за надані послуги. Відкриття особового рахунку відбувається шляхом переоформлення вже існуючого особового рахунку, який відкритий на попереднього власника. Зміни в особовий рахунок вносяться на підставі обґрунтованих звернень споживачів. Зазначає, що чинним законодавством не визначено механізм списання боргів за отримані комунальні послуги. Особовий рахунок, відкритий за адресою позивача, є документом внутрішньо господарського обліку господарських операцій відповідача і списання з нього будь-яких сум є правом відповідача. Тому лише у випадку порушення юридичною особою законодавства при нарахуванні плати за послуги теплопостачання належному споживачу, він має право оскаржити в судовому порядку такі дії юридичної особи. Просить залишити позовну заяву без задоволення. Процесуальні дії у справі. 21.11.2024 позовна заява надійшла до суду. 26.11.2024 позовна заява\~\~прийнята до\~розгляду,\~провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 16.12.2024 надійшов відзив на позовну заяву. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Інших заяв/клопотань від сторін не надходило. Фактичні обставини, встановлені судом. Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» надає послугу з централізованого опалення/постачання теплової енергії населенню (споживачам). [PERSON] та її син [PERSON] , [INFO] , є особами з інвалідністю. Згідно з ордером № 2 на житлову площу в гуртожитку, виданого 22 січня 2024 року виконавчим комітетом Інгулецької районної у місті ради [PERSON] , їй надано право зайняття з сім`єю з двох осіб (позивача та її сина [PERSON] ) жилої площі в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . 22 січня 2024 року між виконавчим комітетом Інгулецької районної у місті ради (від імені територіальної громади в особі Криворізької міської ради) та [PERSON] укладено договір № 238 найму на житлове приміщення, яке перебуває у комунальній власності та знаходиться на території Інгулецького району. За умовами договору наймодавець надав наймачу [PERSON] та членам її сім`ї [PERSON] у безстрокове користування житлове приміщення, що складається з однієї кімнати. Пунктом 1.3.3. передбачений обов`язок наймача у встановлені терміни сплачувати квартирну плату і плату за комунальні послуги. З 20 травня 2024 року позивач та її син зареєстровані за вищезазначеною адресою. Листом від 10 червня 2024 року відповідач на звернення позивача з приводу списання боргів попередніх наймачів повідомив, що чинним законодавством не встановлено процедури виключення боргу попередніх наймачів з особового рахунку та не визначено механізм його списання. Так борги списуються виключно за рішенням суду, тому позивачу роз`яснено право звернення до суду для вирішення цього питання. Згідно з довідкою відповідача від 28 серпня 2024 року, виданою [PERSON] , за період з 21 січня 2024 року по 28 серпня 2024 року заборгованість за послугу з постачання теплової енергії за адресою позивача відсутня. Станом на 21 січня 2024 року за цією адресою обліковується заборгованість в сумі 19373,08 грн за попередніми наймачами. Зміст спірних правовідносин. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які витікають з прав та обов`язків наймачів житлового приміщення. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до статей\~66,67 ЖК України наймачами за користування житловим приміщенням в будинках\~державного і\~громадського житлового\~фонду сплачується плата за користування житловим приміщенням та плата за спожиті комунальні послуги. Згідно зі\~ст.\~61\~ЖК України\~користування жилим\~приміщенням у\~будинках державного\~і громадського\~житлового фонду\~здійснюється відповідно\~до договору\~найму жилого\~приміщення. Договір\~найму жилого\~приміщення в\~будинках державного\~і громадського\~житлового фонду\~укладається в\~письмовій формі\~на підставі\~ордера на\~жиле приміщення\~між наймодавцем\~-\~житлово-експлуатаційною\~організацією (а\~в разі\~її відсутності\~-\~відповідним підприємством,\~установою,\~організацією)\~і наймачем\~-\~громадянином,\~на ім`я\~якого видано\~ордер. Типовий\~договір найму\~жилого приміщення,\~правила користування\~жилими приміщеннями,\~утримання жилого\~будинку і\~придомової території\~затверджуються Кабінетом\~Міністрів України. Умови договору найму жилого приміщення, що обмежують права наймача та членів його сім`ї порівняно з умовами, передбаченими цим Кодексом, Типовим договором найму жилого приміщення та іншими актами законодавства України, є недійсними. Пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 2 статті 7\~цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Висновок суду. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті зазначених норм права, судом встановлено, що попередній наймач житлового приміщення, за адресою якого утворилася заборгованість з оплати комунальних послуг, що надає відповідач, не виконав належним чином обов`язок здійснювати оплату за спожиті комунальні послуги. Разом з тим, суд зазначає, що згідно із вищезазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Проте новий наймач житлового приміщення не зобов`язаний повертати борги попереднього наймача, якщо суд установить, що він не брав на себе обов`язку з їх сплати. Договори про надання послуг не обтяжують майна. Отже, чинним законодавством не передбачено обов`язку наймача житлового приміщення сплачувати борги попередніх наймачів житлового приміщення за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги. \~Позивач не вчиняла правочинів щодо прийняття боргу з оплати послуг з постачання теплової енергії попереднього наймача житлового приміщення. На неї не може бути покладено обов`язок зі сплати зазначеної заборгованості, нарахованої відповідачем попереднім наймачам, тобто до набуття позивачем права користуватися житлом та виникнення у неї обов`язку з оплати комунальних послуг, наданих відповідачем. Таким чином, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Щодо розподілу судових витрат. Згідно з вимогами ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову про захист прав споживачів, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 1 211,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved