Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] на свою користь заборгованість за Кредитним договором № 8104834599 від 23.07.2020 р. у сумі 14\~647.64 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог в позові зазначено, що 23.07.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 8104834599, який укладався строком на 24 місяці. На підставі вказаного Договору відповідачу було надано кредит в сумі 9240.00 грн, які були надані шляхом переказу коштів на рахунок позичальника, що вказаний в умовах цього договору. 29.12.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір відступлення прав вимоги № 20211229 відповідно до умов якого право грошової вимоги, в тому числі за кредитним договором № 8104834599 від 23.07.2020 року перейшло до нового стягувача. Позивач стверджує, що відповідач не виконав свого зобов`язання з повернення кредитної заборгованості у строки та в розмірі, який визначений умовами кредитного договору, має непогашену заборгованість в розмірі 14\~647.64 грн, яка складається із: 9240.00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 1.32 грн сума заборгованості за річними відсотками; 5407.32 грн сума заборгованості за щомісячними відсотками. За цих підстав позивач звернувся до суду із даним позовом. Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 13.05.2024р. відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено перше судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві просив розгляд справи проводити за його відсутності та не заперечував проти заочного розгляду справи. У судові засідання відповідач повторно не з`явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений в порядку передбаченому ст. 128 ЦПК України. Про причини неявки в судові засідання відповідач суд не повідомляв, своїм правом на надання відзиву на позов не скористався, заяв про відкладення слухання справи чи розгляд справи за його відсутності до суду не скеровував. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. При цьому, згідно з ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку вищевикладеним, на підставі ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача та відповідача в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі статтею 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Судом встановлено, що\~23.07.2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових послуг» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 8104834599. Згідно умов вищевказаного договору кредит надається в сумі 9240.00 грн, строком на 24 місяці з датою повернення кредиту 23.07.2022р. Кредит надано позичальнику на будь-які законні цілі. Процентна ставка становить 0.01 % річних, щомісячні проценти 6.0 %. У паспорті кредиту сторони також погодили графік щомісячних платежів. 29.12.2021 року між ТОВ «ФК «ЦФП» та ТОВ «ФК «ЄАПБ»» був укладений Договір відступлення прав вимоги № 20211229, згідно умов якого ТОВ «ФК» ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі право грошової вимоги до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому та які зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги. Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договоруві дступлення прав вимоги № 20211229 від 29.12.2021 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі14\~647.64 грн., з яких: 9240.00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 1.32 грн сума заборгованості за річними відсотками; 5407.32 грн сума заборгованості за щомісячними відсотками. Відповідно до\~ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до частини першої\~статті 1054\~ Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої\~статті 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно пункту першого частини першої статті 1049 Цивільного кодексу\~України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі\~ статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст.\~526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору й вимогами\~ЦК України. Відповідно до ст.\~525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилом ст.\~530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст.\~536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. За\~ст.\~610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України\~визначає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У судовому засіданні встановлено, що відповідач уклавши кредитний договір та отримавши відповідні кошти, в порушення своїх зобов`язань за кредитним договором не здійснив своєчасну сплату визначених договором платежів, в результаті чого у нього виникла заборгованість на вказану вище суму із наведеним позивачем її розрахунком. Статтями 12, 13, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Наявні в матеріалах справи докази дають підстави вважати доведеними аргументи позивача, що відповідачем було отримано кредитні кошти на умовах та в порядку, що зазначені у Договорі і він користувався цими кредитними коштами. Також, по обставинам спірних правовідносин судом встановлено, що відповідачем допущене порушення зобов`язань, передбачених договором, в частині повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом. Всупереч вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України відповідачем не надано суду будь-яких заперечень проти позовних вимог та не повідомлено про обставини, які б спростували правомірність заявлених позивачем вимог та встановлені судом обставин спірних правовідносин. Враховуючи, що в порушення умов\~Кредитного договору відповідач фактично отримані кредитні кошти у добровільному порядку не повернув та не сплатив відсотки за користування кредитом, в тому числі і після відступлення права грошової вимоги не здійснив жодного платежу на користь нового кредитора для погашення кредитної заборгованості, тому суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення у повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з того, що судові витрати по справі складаються із судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду в сумі 3028.00 гр. Оскільки позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі, то на підставі ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України позивачу за рахунок відповідача необхідно відшкодувати витрати, пов`язані з оплатою судового збору у вказаному розмірі. На підставі викладеного вище та

Outcome: approved