Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що судовим наказом Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29 липня 2024 року з нього стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.07.2024 та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Вказаний розмір аліментів позивач немає можливості сплачувати, оскільки на його утриманні перебуває старший син [PERSON] , [INFO] . Так, Олександрійським відділом ДВС в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 13.12.2012 відкрито виконавче провадження № 35679494 на підставі виконавчого листа № 2/1118/2455, виданого Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області 28.11.2012, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частки, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Заборгованість [PERSON] за цим провадженням відсутня. За таких обставин, позивач сплачує на утримання обох дітей 41,7 % (1/6 + 1/4). На даний час позивач проходить військову службу у в/ч [NUMBER] . У зв`язку з цим, просив змінити розмір аліментів, визначений судовим наказом Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29 липня 2024 року про стягнення з позивача аліментів у розмірі частки всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів на стягнення аліментів в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Окрім того, просив даний судовий наказ відкликати та визнати таким, що не підлягає подальшому виконанню з дня набрання рішенням законної сили. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, заявлених у позові, з врахуванням того, що обоє синів є рівними в правах на аліменти, тому на утримання сина [PERSON] необхідно змінити розмір аліментів з 1/4 на 1/6 частки. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала, посилаючись на відсутність підстав для зменшення розміру аліментів та додала, що дитина дуже часто хворіє та потребує додаткових витрат на лікування, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи. Ухвалою суду від 11.09.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання на 26.09.2024. У зв`язку з ознайомленням з матеріалами справи відповідачем, підготовче судове засідання відкладено на 29.10.2024. Ухвалою суду від 29.10.2024 закрито підготовче провадження та призначена справа до судового розгляду на 20.11.2024. У зв`язку з клопотаннями відповідача та його представника судові засідання відкладено на 19.12.2024. 17.12.2024 від представника відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв?язку з її відпусткою. Розгляд справи відкладено на 24.01.2025 р. 17.12.2024 від представника відповідача та 15.01.2025 від відповідача надійшли додаткові докази у справі. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Між сторонами виникли правовідносини щодо утримання неповнолітньої дитини, які регулюються нормами Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що судовим наказом Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29 липня 2024 року стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.07.2024 та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Постановою старшого державного виконавця Олександрійського відділу ДВС в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 13.12.2012 відкрито виконавче провадження № 35679494 на підставі виконавчого листа № 2/1118/2455, виданого Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області 28.11.2012, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частки, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Позивач з 14.02.2014 року перебував у шлюбі з [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . У шлюбі у них народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . У вересні 2024 р. позивачем подано позов до суду про розірвання вищезазначеного шлюбу, проте доказів суду не надав. Відповідно до довідки про доходи від 26.05.2024 № 23.118.2006 з квітня 2023 року по квітень 2024 року дохід позивача складає 759\~795,59 грн., проте аліменти в цей період не сплачував. \~ \~ \~ \~Як вбачається з повідомлення державного виконавця від 02.06.2024 № 112260 заборгованість по аліментах [PERSON] сплачена в повному обсязі. \~ \~ \~ \~ Доказів того, що у позивача погіршився майновий стан, суду не надано. Медичні документи, які містяться в матеріалах справи, свідчать про те, що дитина - [PERSON] часто хворіє, постійно проходить обстеження та лікування, що потребує затрат як часу, так і коштів. Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, ст. 35-36, § 90) і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Тобто, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини, не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачемаліментів витратиплатника аліментів,у томучислі напридбання нерухомогоабо рухомогомайна,сума якихперевищує десятикратнийрозмір прожитковогомінімуму дляпрацездатної особи,якщо платникомаліментів недоведено джерелопоходження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Висновки Верховного Суду, що викладені у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18 (провадження 61-22317св19) зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач не надав доказів про зміну його матеріального, сімейного стану чи погіршення здоров`я. Посилався на те, що з нього стягують аліменти в розмірі 1/6 частки доходів на старшого сина [PERSON] , [INFO] , тому на утримання сина [PERSON] , [INFO] , необхідно змінити розмір аліментів з 1/4 на 1/6 частки, так як обоє синів є рівними в правах на аліменти. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї, яким він за законом зобов`язаний надавати утримування і які фактично перебувають на його утриманні. Відповідно до судового наказу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29 липня 2024 року, розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства та усталеній судовій практиці щодо розміру аліментів на одну дитину, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні старшого сина, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини від шлюбу з [PERSON] , - [PERSON] , [INFO] , та суперечитиме його інтересам. Суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову, оскільки належними та допустимими доказами позивач не підтвердив погіршення його майнового стану, чи зміни його сімейного стану.

Outcome: dismissed