Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-28 00:00:00

У липні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (далі - ТОВ «ФК «Фінтраст Україна») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 09 грудня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (далі - ТОВ «Авентус Україна») і [PERSON] в електронній формі був укладений договір про надання споживчого кредиту № 6168176, за умовами якого ТОВ «Авентус Україна» надало відповідачці кредит у розмірі 16 300,00 грн зі сплатою процентів за користування кредитними коштами строком на 360 днів. 08 січня 2023 року відповідачка здійснила платіж на оплату процентів на рахунок кредитора в розмірі 7298,33 грн. У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань позичальником щодо повернення кредиту та сплати процентів за договором виникла заборгованість. 25 вересня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» і ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» був укладений договір факторингу № 25.09/23-Ф, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги за кредитним договором № 6168176 від 09 грудня 2022 року до відповідачки в сумі 45 493,30 грн, з яких: 16 300,00 грн - сума кредиту, 29 193,30 грн - проценти за користування кредитом. За період з 25 вересня 2023 року по 23 листопада 2023 новий кредитор нарахував проценти у сумі 19 462,20 грн. Станом на дату звернення з позовом до суду заборгованість відповідачки складає 64 955,50 грн, з яких: 16 300,00 грн - заборгованість за кредитом, 48 655,50 грн - заборгованість за процентами. Тому позивач просить суд стягнути вказану заборгованість на свою користь. Відповідачка [PERSON] через свого представника адвоката Кхатера Фаді Еліаса подала до суду письмові пояснення, у яких просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Вказує, що позивач не надав суду доказів того, що відповідачка підписала договір про надання споживчого кредиту № 6168176 від 09 грудня 2022 року. Отже, неможливе стягнення відсотків за таким кредитом. Також у матеріалах справи відсутній чіткий розрахунок заборгованості та обґрунтування нарахованих відсотків. У разі доведення факту одержання [PERSON] коштів у сумі 16 300,00 грн це підтвердить лише факт отримання коштів, проте не підставу такого отримання. Позивач у даній справі обрав неналежний спосіб захисту, оскільки матеріали справи не містять підтвердження того, що відповідачка підписала відповідний кредитний договір. Тому відступлення права вимоги не може бути підставою для стягнення боргу з відповідачки. Ухвалою судді від 22 липня 2024 року прийнято позовну заяву ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 21 листопада 2024 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Ухвалою суду від 29 січня 2025 року задоволено клопотання представника позивача та змінено найменування позивача у справі № 675/1141/24 із ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (далі - ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал»). Представник позивача адвокат Столітній М. М. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, у позовній заяві просив слухати справу без його участі. Представник відповідачки адвокат Кхатер Фаді Еліас у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив із підстав, зазначених у письмових поясненнях відповідачки. Заслухавши пояснення представника відповідачки, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення із наступних підстав. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частини 1-4 статті 12 ЦПК України). Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до змісту частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1 статті 81 ЦПК України). Судом встановлено, що 09 грудня 2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] в електронній формі був укладений договір про надання споживчого кредиту № 6168176, за умовами якого позивач надав відповідачці кредит у розмірі 16 300,00 грн зі сплатою процентів за користування кредитними коштами строком на 360 днів у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, а [PERSON] у свою чергу зобов`язалася одержати та повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування ними та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором М301464. Сторони узгодили, що стандартна процентна ставка становить 1,99 % у день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 договору (пункт 1.5.1 договору), знижена процентна ставка складає 1,493 % у день (пункт 1.5.2 договору). Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору за стандартною ставкою складає 29 653,85 % річних, а орієнтовна загальна вартість кредиту - 133 073,20 грн за стандартною ставкою, 130 640,43 грн - за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки (пункт 1.8 договору). У пункті 9.8 договору визначено, що, підписуючи вказаний договір, споживач підтверджує, що перед укладенням кредитного договору їй була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація: за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно до ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», вказана в ч. 1, ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та розміщена на веб-сайті; вона ознайомлена з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, ТОВ «Авентус Україна», що розміщені на веб-сайті та затверджені наказом № 205-ОД від 10 лютого 2022 року, повністю розуміє їх, погоджується із ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. У Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 6168176 від 09 грудня 2022 року визначено детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів. Паспорт споживчого кредиту і Таблиця підписані відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором М301464. На виконання умов вказаного договору ТОВ «Авентус Україна» 09 грудня 2022 року о 12:08 год надало відповідачці кредит в сумі 16 300,00 грн шляхом перерахування коштів за реквізитами платіжної картки [PERSON] № [NUMBER] через платіжного провайдера ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» на підставі договору про організацію переказу грошових коштів № 160222-1 від 16 лютого 2022 року, що підтверджується довідкою ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» від 10 жовтня 2023 року № 20231010-3, відповіддю АТ «Акцент-Банк» № 20.1.0.0.0/7-20241204/0819 від 09 грудня 2024 року. У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань позичальником щодо повернення кредиту та сплати процентів за договором виникла заборгованість у розмірі 45 493,30 грн, з яких: 16 300,00 грн - сума кредиту, 29 193,30 грн - проценти за користування кредитом, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором № 6168176 від 09 грудня 2022 року ТОВ «Авентус Україна». 25 вересня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладений договір факторингу № 25.09/23-Ф, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передало (відступило) ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» за плату права вимоги, а ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» прийняло належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 25.09/23-Ф від 25 вересня 2023 року ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 6168176 від 09 грудня 2022 року на суму 45 493,30 грн, з яких: 16 300,00 грн - сума кредиту, 29 193,30 грн - проценти за користування кредитом. За період з 25 вересня 2023 року по 23 листопада 2023 року новий кредитор нарахував проценти у сумі 19 462,20 грн. За розрахунком ТОВ «Авентус Україна», наведеним у позовній заяві, загальний розмір заборгованості [PERSON] складає 64 955,50 грн, з яких: 16 300,00 грн - заборгованість за кредитом, 48 655,50 грн - заборгованість за процентами. З рішення № 251124/1 єдиного учасника ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» від 25 листопада 2024 року слідує, що найменування Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» змінено на нове найменування - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал». Реєстраційні дії щодо зміни найменування позивача проведені державним реєстратором Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації Мельник І. В. 10 грудня 2024 року, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань № 1000681070010062201 від 10 грудня 2024 року. Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частинами 1 і 2 статті 207 ЦК України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» (далі - Закон) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частин 7 і 12 статті 11 Закону електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями статті 12 Закону у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (частина 2 статті 639 ЦК України). Зі змісту договору про надання споживчого кредиту № 6168176 від 09 грудня 2022 року вбачається, що [PERSON] підписала його електронним підписом одноразовим ідентифікатором М301464 о 09:02 год 09 грудня 2022 року. У такий же спосіб відповідачка підписала Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит і Паспорт споживчого кредиту. Пунктом 9.6 договору про надання споживчого кредиту № 6168176 від 09 грудня 2022 року встановлено, що електронний підпис товариства створюється на договорі шляхом накладення аналогу власноручного підпису уповноваженої особи товариства та відтиску печатки товариства, що відтворені засобами електронного копіювання, за зразком, попередньо узгодженим сторонами в укладеному договорі про використання аналогу власноручного підпису для вчинення правочинів. На виконання пункту 9.6 договір про надання споживчого кредиту № 6168176 від 09 грудня 2022 року підписаний шляхом накладення аналогу власноручного підпису уповноваженої особи товариства та відтиску печатки товариства, що відтворені засобами електронного копіювання. З урахуванням наведеного вище, доводи відповідачки про те, що сторони не підписали належним чином договір, а тому не досягли згоди щодо усіх його істотних умов, є необґрунтованими. Кредитний договір містить персональні дані відповідачки, зокрема, рнокпп, дані паспорта, місце проживання, електронну адресу, номер мобільного телефону. Також в кредитному договорі визначено порядок та умови надання кредиту, сплати процентів. Наявність заборгованості за договором підтверджується розрахунками, які не спростовані [PERSON] . Отже, ТОВ «Авентус Україна» і [PERSON] у письмовій формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору, зокрема, щодо розміру кредиту, порядку його надання та повернення, строку кредитування, порядку нарахування та сплати процентів, прав і обов`язків сторін, відповідальності за порушення умов договору тощо. На виконання умов кредитного договору ТОВ «Авентус Україна» перерахувало 09 грудня 2022 року 16 300,00 грн на картковий рахунок відповідачки. Зазначений договір не визнаний судом недійсним, а тому в силу статті 204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину. За приписами пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частина 1 статті 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Частиною 1 статті 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За договором факторингу № 25.09/23-Ф від 25 вересня 2023 року, укладеним між ТОВ «Авентус Україна» і ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, суми грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі боржників, який є невідємною частиною договору (пункт 1.1). Витягом з Реєстру боржників від 25 вересня 2023 року підтверджено відступлення ТОВ «Авентус Україна» на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» права вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 6168176 від 09 грудня 2022 року, укладеного із [PERSON] , на загальну суму 45 493,30 грн. Відповідачку повідомлено про відступлення права грошової вимоги за укладеним з нею договором про надання кредиту та передачу її персональних даних на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» на підставі договору факторингу № 25.09/23-Ф від 25 вересня 2023 року, укладеного між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», шляхом надіслання 25 вересня 2023 року електронного листа на зазначену нею електронну пошту в договорі про надання кредиту «[INFO]». Отже, перехід права вимоги до [PERSON] від ТОВ «Авентус Україна» до ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» позивач підтвердив належними та допустимими доказами, які відповідачка не спростувала. За змістом частини 1 статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до договору факторингу № 25.09/23-Ф від 25 вересня 2023 року, укладеного між ТОВ «Авентус Україна» (клієнтом) та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» (фактором), фактор (у даному випадку позивач) набув статусу кредитора та отримав право грошової вимоги, строк виконання за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (п 1.1 договору). З урахуванням зазначених вище норм права та обставини справи, суд приходить до висновку, що позивач набув права вимоги як щодо грошової вимоги, строк виконання за якою настав, так і щодо майбутніх вимог, у тому числі за кредитним договором № 6168176 від 09 грудня 2022 року, позичальником за яким є [PERSON] , строк дії якого визначено до 04 грудня 2023 року, зокрема щодо відсотків в сумі 19 462,20 грн, нарахованих новим кредитором в межах строку дії кредитного договору в період з 25 вересня 2023 року по 23 листопада 2023 року. Таким чином, позов ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» підлягає до задоволення у повному обсязі. З урахуванням того, що наявними у матеріалах справи доказами підтверджено як факт укладення між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] кредитного договору № 6168176 від 09 грудня 2022 року, так і факт переходу права вимоги за цим договором до ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за договором факторингу № 25.09/23-Ф від 25 вересня 2023 року, доводи відповідачки з приводу обрання позивачем неналежного способу захисту та недійсності вимоги є безпідставними. Судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 2422 грн 40 коп відповідно до статті 141 ЦПК України слід стягнути з відповідачки на користь позивача. У позовній заяві ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» заявлено про стягнення з [PERSON] 10 000,00 грн понесених витрат на правову допомогу. На підтвердження витрат на правничу допомогу до позовної заяви додано: - копію ордеру серії АІ № 1652480 від 10 липня 2024 року на надання правничої (правової) допомоги позивачу адвокатом Столітнім М. М.; - копію договору № 10/07-2023 про надання правової допомоги від 10 липня 2023 року, укладеного між адвокатом Столітнім М. М. і позивачем; - копію свідоцтва про право Столітнього М. М. на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 9422/10 від 18 вересня 2020 року; - копію рахунку на оплату № 3812/10/07 від 10 липня 2024 року; - копію платіжної інструкції від 10 липня 2024 року № 5613 про сплату адвокату 10 000,00 грн; - копію додаткової угоди № 1 до договору про надання правової допомоги щодо зміни найменування клієнта; - копію ордеру серії АІ № 1672601 від 20 січня 2025 року на надання правничої (правової) допомоги ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» адвокатом Столітнім М. М. У пункті 1.1 договору про надання правничої допомоги зазначено, що за даною угодою клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених даним договором. За змістом пункту 4.3 договору за надання правової допомоги, відповідно до даного договору, клієнт авансовано сплачує адвокату гонорар у фіксованій сумі або у процентному відношенні залежно від ціни позову, відповідно до домовленості сторін та згідно рекомендацій щодо застосування мінімальних ставок адвокатського гонорару. Відповідно до пунктів 4.4-4.5 договору факт наданих послуг підтверджується звітом про надання правової допомоги, а підставою для оплати є рахунок-фактура. Із копії звіту про надання правової допомоги вбачається, що видами правової допомоги, наданої позивачу адвокатом Столітнім М. М., є збір та аналіз доказів і документів для подання позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором № 6168176 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] ; складення позовної заяви в справі про стягнення заборгованості за кредитним договором № 6168176 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] ; подання позовної заяви в інтересах клієнта. Загальна кількість витрачених годин становить 10, загальна вартість послуг складає 10 000,00 грн. Вказані види правничої допомоги зазначені і в рахунку на оплату. За пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI). Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до частини 1 статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15 (провадження № 14-382цс19) зазначено, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Із вказаного слідує, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року в справі № 826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). У частині 3 статті 137 ЦПК України зазначено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» на підтвердження витрат на правничу допомогу, понесених при розгляді справи в суді, надано договір про надання правової допомоги від 10 липня 2023 року. Разом з тим, зі змісту вказаного договору слідує, що він має універсальний характер, є застосовним до широкого кола справ, а викладена в ньому інформація є загальною та не містить детального механізму розрахунків. Не зрозумілим є, чому вартість однієї години адвокатом визначена в розмірі 1 000 грн, оскільки такі умови не передбачені укладеним між сторонами договором. Збір та аналіз доказів і документів для подання позовної заяви, складення позовної заяви та подання позовної заяви охоплюється єдиним поняттям - підготовкою позову, тому розмежовувати окремі етапи його підготовки є безпідставним. Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, беручи до уваги шаблонність позовної заяви (зміна обставин справи та даних боржників), відсутність конкретних умов щодо порядку розрахунків, зважаючи на доводи відповідачки щодо неспівмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та об`ємом виконаної роботи, суд приходить до висновку, що витрати на правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача, слід визначити у розмірі 5000,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved