Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-16 00:00:00

У липні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-фінанс» (далі ТОВ «ФК «Укрглобал-фінанс») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 163170,00 грн. В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що 16 липня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено договір №3825044 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. В результаті чого, [PERSON] отримав кредит у розмірі 24500,00 грн. строком на 360 днів, шляхом переказу на його платіжну картку емітовану АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2% від суми кредиту за кожен день користування (730% річних). Відповідач, відповідно до умов кредитного договору, п. 6.1.16, 6.1.17, 6.1.18 Правил, в особистому кабінеті ІТС прийняв пропозицію укласти кредитний договір та підписав договір 16.07.2023 року о 18:44:33 годині шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором Р038, надісланий на його номер телефону. Зазначає, що 24.04.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Укрглобал-фінанс» укладено договір факторингу №24/04/2024 від 24.04.2024, відповідно до умов якого право вимоги за договором №3825044 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 16.07.2023 перейшло до ТОВ «ФК «Укрглобал-фінанс». У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором заборгованість останнього станом на 24.04.2024 (дата переходу права вимоги до позивача) становить 163170,00 грн., яка складається з наступного: 24500,00 заборгованість за кредитом; 138670,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.4 кредитного договору за ставкою 25 за кожен день користування кредитом (730% річних) за період з 16.07.2023 року по 24.04.2024 року. Вказує, що стягнення нарахованих процентів за користування кредитом за кредитним договором здійснювалось за період строку дії кредитного договору, штрафні санкції не нараховані та не стягуються. За наведених обставин позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором №3825044 від 16.07.2023 в розмірі 163170,00 грн., а також судові витрати по справі у вигляді судового збору у розмірі 2422,40 грн., витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. Ухвалою судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 29 серпня 2024 року вказана позовна заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У строк, установлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач відзив на позовну заяву не надав. Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про час, місце та дату розгляду справи шляхом направлення тексту судової повістки в електронний кабінет, у судове засідання не з`явився. Попередньо подав клопотання про розгляд справи за відсутності сторони, в якому просить розглянути справу №298/1322/24 за відсутності представника ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-фінанс». Відповідач, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, повторно в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи суду не подав. Судом неодноразово надіслане повідомлення про дату, час та місце проведення судового засідання за зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою місця проживання відповідача, що встановлена в порядку передбаченому ч.ч. 6, 7\~ст.187 ЦПК України, однак поштова кореспонденція повернулася з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», іншої адреси відповідача суду не повідомлено. В силу приписів п.4 ч.8\~ст.128 ЦПК України\~така поштова кореспонденція вважається врученою належним чином. Неявка учасників справи, які були належним чином повідомленими про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. \~Суд, встановивши фактичні обставини справи, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на таке. Судовим розглядом встановлено, що 16 липня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальність «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено договір №3825044 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Даний кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора «Р038». Відповідно до п. 1.2 договору, товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплати проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Тип кредиту кредит. Сума кредиту складає: 24500,00 грн. Строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів (п. 1.3 договору). Пунктом 2.1 договору встановлено, що товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної карти). Тип процентної ставки фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти на таких умовах: стандартна процентна ставка становить 2,00% в день та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п. 1.3 цього договору; занижена процентна ставка становить 0,70% в день та застосовується на таких умовах. Якщо Клієнт до 15.08.2023 (включно) або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Клієнт як учасник Програми лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Клієнт за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою ( п.1.4, 1.4.1, 1.4.2 договору). Пунктом 1.5 договору визначено, що орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк кредиту 30 341,06% річних (п.1.5.1); за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 11 072,81% річних (п.1.5.2). Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 200900,00 грн. (п.1.6.1); за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої ставки 191345,00 грн. (п.1.6.2). Як визначено пунктом 5.4.1 договору, клієнт зобов`язаний у встановлений договором строк повернути кредит та сплатити проценти за користування, штрафні санкції (у разі наявності) та інші платежі, передбачені договором. Пунктом 6.1 договору сторони погодили, що вони несуть відповідальність за порушення умов цього договору згідно чинного законодавства. Додатком №1 до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №3825044 від 16.07.2023 є таблиця обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, який підписаний відповідачем електронним підписом - одноразовим ідентифікатором «Р038» 16.07.2023. Крім цього, відповідачем було підписано паспорт споживчого кредиту, що містить інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма), в якому викладена інформація про основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача; інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача; щодо порядку повернення кредиту; додаткова інформація та інші важливі правові аспекти. Паспорт споживчого кредиту відповідачем також підписаний електронним підписом - одноразовим ідентифікатором «Р038» 16.07.2023. Також судом встановлено, що 24 квітня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-фінанс» укладено договір факторингу №24/04/2024, у відповідності до умов клієнт відступає фактору права вимоги, а фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимоги фінансування, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки встановлені цим договором (п.п. 2.1 п.1). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №24/04/24 від 24.04.2024, ТОВ «ФК «Укрглобал-фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] , за кредитним договором №3825044 у сумі 163170 грн., з яких: 24500 грн. сума заборгованості за сумою кредиту; 138670 грн. сума заборгованості за нарахованими процентами. Даними розрахунку заборгованості за договором №3825044 від 16.07.2023 про надання коштів на умовах споживчого кредиту за період з 16.07.2023 по 24.04.2024 стверджується, що з моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 24 квітня 2024 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій,\~загальна заборгованість відповідача за кредитом станом на 24.04.2024 року становить \~163170 грн. Згідно витягом із Державного реєстру фінансових установ Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-фінанс» має право здійснювати без отримання ліцензій та/або дозволів відповідно до законодавства: факторинг. Позивач, вказуючи на ухилення відповідача від виконання своїх зобов`язань і непогашення заборгованості за кредитним договором, що є порушенням його законних прав та інтересів, звернувся до суду за захистом таких з позовом про стягнення заборгованості. Таким чином, спір у даній справі виник у зв`язку із невиконанням відповідачем зобов`язання з повернення кредитної заборгованості. Мотиви, з яких виходив суд, та застосовані норми права. Згідно з ч. 1 ст.207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст.\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1\~ст. 634 ЦК України). Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (п. 5 ч. 1\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону\~(ч.ч. 4, 6\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч.ч.12, 13 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно ч. 8\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Згідно з п. 2 ч. 1\~ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ст.ст.\~526,\~527,\~530 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст.1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У силу ч. 2\~ст. 1054 ЦК України\~до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно з ч.ч. 1, 2\~ст. 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. З огляду на зміст ст.ст.\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п. 3 ч. 1\~ст. 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1\~ст. 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У ч.ч. 1, 3\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У\~ст. 526 ЦК України\~передбачено, що\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України\~визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Статтею 611 ЦК України\~передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. В силу ч. 2\~ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Судом установлено, що ТОВ «Лінеура Україна» виконало свої обов`язки за договором №3825044 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 16 липня 2023 року та надало відповідачу кредит в сумі 24500,00 грн., однак відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання за договором, у зв`язку з чим має заборгованість у сумі 163170,00 грн., з яких 24500,00 грн. сума заборгованості за кредитом; 13860,00 грн. сума заборгованості за нарахованими процентами. Також судом установлено, що позивач ТОВ «ФК «Укрглобал-фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідача за договором №3825044 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 16 липня 2023 року, на підставі Договору факторингу №24/04/2024 від 24 квітня 2024 року. Згідно зі\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до вимог\~ст. 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. У ч. 2\~ст. 517 ЦК України\~передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Відповідно до\~ст. 518 ЦК України\~боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Відповідно до\~ст. 1082 ЦК України\~боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Отже, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15. При умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначені повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісного кредитора, які вказані в кредитному договорі, і таке виконання було б належним відповідно до вимог\~ст. 516 ЦК України. Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попередніх кредиторів. Доказів зворотного суду не надано. Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, що призвело до виникнення заборгованості, суд, зважаючи на те, що позивач, який отримав право вимоги від відповідача за договором відступлення прав вимоги, внаслідок такого порушення позбавлений можливості отримати кредитні кошти та відсотки, на що він розраховував при укладенні означеного попередньо договору факторингу, дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики. При цьому судом враховуються аргументи позивача, наведені ним в позові на підтвердження підстав для його задоволення, зокрема щодо порушення відповідачем умов договору та вимог чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, оскільки такі знайшли своє підтвердження в ході дослідження зібраних по справі доказів, які, на переконання суду, є належними, допустимими та достовірними в розумінні ст.ст. 77-79 ЦПК України. При цьому суд зауважує, що на день розгляду справи в суді заборгованість відповідачем не погашена та розмір такої заборгованості ним не оспорюється. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд відповідно до ст.137, ч.ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України, враховуючи повне задоволення позову,\~вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2422,40 грн. судового збору (сплачено з урахуванням коефіцієнту 0,8 для пониження розміру ставки при подачі позову через систему «Електронний суд»), який був сплачений при зверненні до суду з позовом та витрати на правничу допомогу, які становлять 5000 грн.

Outcome: approved