Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-29 00:00:00

АТ Універсал банк звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого зазначив, що в жовтні 2017 року банк запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю цього проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Починаючи з травня 2020 року: відеоверіфікація працівником Банку дистанційно; ДІЯ шерінг на точці дистанційно та селфі клієнта; спрошена процедура через УБКІ, селфі клієнта та селфі клієнта с паспортом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в Акціонерному товаристві «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms. 21.02.2020 року [PERSON] звернулась до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 21.02.2020 року. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердила, що ознайомилась та отримала примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язалася виконувати його умови. На підставі укладеного договору [PERSON] отримала кредит в розмірі 50000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. У зв`язку з порушенням [PERSON] взятих на себе кредитних зобов`язань утворилася заборгованість, що становить 58910,11 грн. та складається із: загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредита) в сумі 58910,11 грн. Тому вони просять стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 58910,11 грн. та судові витрати у розмірі 3028,00 грн. Ухвалою суду від 08.11.2024 року провадження у справі відкрито, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін. 25.12.2024 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву в якому зазначено, що в позовній заяві, Позивач звертає увагу на тому, що всі дії по Договору та всі спілкування клієнта відбуваються в електронній формі, всі документи були підписані сторонами в електронній формі. Звертаючи увагу на зміст Анкети-заяви, вбачається наявність ключової пари та підтвердження Позивача, що підписані Відповідачем в електронній формі документи (зокрема умови та правила) підтверджують ознайомлення останнього з такими. При цьому, до матеріалів справи не надано жодного електронного доказу, в якому можна було пересвідчитись в достовірності посилань Позивача на ознайомлення Відповідача з умовами та правилами. Так, вказуючи на електронне підписання документів відповідним ключем, Позивачу слід надати до суду такі докази саме в електронній формі з розшифруванням таких, щоб можна було встановити дійсні обставини справи. На сьогоднішній день в матеріалах справи відсутні електронні докази з розшифруванням приналежності ключової пари саме Відповідачу, що говорить про те, що фактично Відповідач не ознайомлювався з такими документами. Не надано жодного доказу, який би підтверджував дійсну наявність у Відповідача мобільного додатку та наявності в такому мобільному додатку відповідних документів. Також варто звернути увагу на тому, що не всі документи були укладені лише в електронній формі та не все спілкування між сторонами відбулося саме в електронній формі. Так, Анкета заява підписана Відповідачем, що свідчить про те, що все ж був реальний контакт між сторонами та сторони уклали договір саме в письмовій формі. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме Умови, надані Позивачем, розумів Відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи Анкету-заяву, а також те, що вказані документи на момент відкриття Відповідачем банківського рахунку взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що надані банком до позовної заяви розмірах і порядку нарахування. Більш того, зміни до такого договору Позивач вносить самостійно. В ході виконання такого договору виник описаний вище суттєвий дисбаланс між правами та обов`язками Відповідача, який носить явний та очевидний характер порушення принципів справедливості, добросовісності та розумності у даному випадку. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у Анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, можна зробити висновок, що відсутні підстави для нарахування Відповідачу вищевказаних процентів. Щодо підтвердження факту передачі, то факт надання грошових коштів повинен бути підтверджений відповідним платіжним документом, який є єдиним можливим та належним доказом здійснення платежу, а договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Позивач у позовній заяві зазначає про те, що нібито Відповідачу було надано кредитний ліміт в розмірі 45000, в той же час, в іншій частині позову вже зазначено іншу суму - 76 773,42 грн - без зазначення того, яким чином та на підставі чого сума кредиту була збільшена. Відповідно, відсутність в матеріалах справи доказів видачі Відповідачу кредитних коштів є додатковою підставою для відмови в задоволенні позовних вимог у зв`язку з недоведеністю, адже, як зазначалося вище, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Як вже було зазначено вище, Позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що процентна ставка була узгоджена із Відповідачем. Крім того, як вбачається із розрахунку заборгованості, частина внесених Відповідачем грошових коштів під час користування карткою, а саме, 10818 грн., було безпідставно спрямовано на погашення процентів, які не були узгоджені із Відповідачем, тобто вбачається, що фактично з Відповідача зазначені кошти було списано незаконно. Такі грошові кошти були списані без належних на те правових підстав, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які двосторонні правочини між сторонами, якими погоджено нарахування та сплату відсотків за користування коштами. А отже, якщо уважно проаналізувати розрахунок заборгованості та виписку, вбачається що: 58910 - 10818 = 48 092 грн. Зазначене є контррозрахунком Відповідача. До того ж, якщо уважно вивчити наданий позивачем розрахунок заборгованості, вбачається, що сума заборгованості після внесення чергового платежу не змінювалася, що, в свою чергу, свідчить про неузгодженість умов договору та розрахунку заборгованості. Банком на підтвердження наявності невиконання кредитних зобов`язань надано розрахунок заборгованості за договором. При цьому, до суду не надано виписку по рахунку. Щодо наданого Позивачем розрахунку заборгованості, то не зрозуміло, які були здійснені транзакції, нарахування, списання. Більш того, з розрахунку важко зрозуміти правильність нарахування, оскільки відсутні значна кількість інформації, яка необхідна для розрахунку заборгованості. В зв`язку із розглядом даної справи відповідач планує понести судові втирати у розмірі 15000,00 грн. Просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. 27.12.2024 року позивачем подано відповідь на відзив в якій зазначено, що позивач не погоджується з позицією відповідача, оскільки умови опубліковані і є безперервно доступними у їх поточній редакції, а також архів редакцій за весь період існування, зокрема в чинній на момент укладення договору між позивачем та відповідачем. На момент укладення договору чинною була редакція умов від 14.02.2020 р. Умови у вказаній редакції (від 14.02.2020 р.) доступні на сайті банку з моменту набуття їх чинності, а отже Відповідач мав безперешкодний доступ до них в момент укладення договору та в подальшому. Вказані умови є офіційним документом, що затверджений Рішенням правління АТ УНІВЕРСАЛ БАНК Протокол № 12 від 12.02.2020 у якості додатку №95 до Розпорядження №49 р від 22.08.2013 р. При внесення змін в умови, на сайті розміщується нова затверджена протоколом редакція, а попередня залишається доступною в публічному просторі на сайті в незмінному вигляді. В п. 3 Анкети-заяви відповідач підтвердив, що підписанням цього Договору він підтверджує, що він ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (згідно вимог чинного законодавства) та отримав їх примірники у мобільному додатку. Окрім того, в цьому ж пункті Анкети-заяви відповідач беззастережно погодився з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Отже, підписанням відповідач засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем (0382ea2260c5bfb8e7cff0a0d90ca7d6162ba18003f291ed5c638029619fee921c), яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтвердив, що всі наступні правочини можуть вчинятися ним або банком з використанням електронного цифрового підпису, підписанням анкети - заяви позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, які діяли станом на 21.02.2020 р., а також засвідчив, що він повідомлений Банком у встановлений законом строк про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства. З огляду на наведене, у випадку коли особа не дає згоди з Умовами і правилами надання банківських послуг у застосунку Monobank шляхом накладення електронного підпису, тоді застосунок Monobank не переходить на наступний етап входу у головне меню застосунку Monobank. Проведення будь-яких операцій без такого підтвердження не є можливим. Без погодження у мобільному застосунку monobank з Умовами і правилами надання банківських послуг не є можливий вхід у головне меню застосунку Monobank. А без переходу у головне меню застосунку жодна особа не має технічної можливості проводити будь-які фінансові операції, у тому числі отримання кредиту у вигляді кредитного ліміту. В момент підписання Договору 21.02.2020 р. діяли Умови і правила обслуговування в редакції від 14.02.2020 р.. Саме в цій редакції відповідач отримав примірники вказаних Умов у Мобільному додатку в день укладання Договору. Вони були їй зрозумілі та не потребували додаткового тлумачення, що підтверджено в підписаній відповідачем Анкеті-заяві. Зміни до розділів (положень) Умов і Правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, які не містять елементи договору про споживче кредитування та/ або договору банківського вкладу (депозиту), вносяться Банком в односторонньому порядку. При цьому банк одразу публікує Умови і Правила із відповідними змінами на Офіційному сайті Банку. У разі якщо Клієнт не погоджується із внесеними змінами він має право розірвати цей договір в односторонньому порядку, попередньо погасивши усю Заборгованість за договором, без сплати додаткової комісійної винагороди за його розірвання. Окрім того у пп. 4.2.16 п. 4 розділу І Умов (редакція від 14.02.2020 р.) сторони погодили що клієнт (відповідач) зобов`язаний при незгоді зі змінами договору та/або тарифів банку звернутися в банк для розірвання договору і погасити перед банком заборгованість, у тому числі і заборгованість, що виникла протягом 45 днів з моменту повернення банку платіжних карток, виданих клієнту. Відповідачем не підтверджено наявність у неї незгоди з будь-якою із змін, що була внесена до договору за період його існування, яка у відповідності до пп. 4.2.16 та 7.1.2 зобов`язана бути виражена у розірванні цього договір відповідачем в односторонньому порядку. Наданий до матеріалів справи розрахунок заборгованості є належним доказом та відповідає деталізований виписці про рух коштів по картковому рахунку. Таблиця розрахунку заборгованості зображає саме наявність заборгованості. Виписка з клієнтського рахунку може слугувати первинним документом, що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/ цей рахунку/рахунок клієнта. Відповідно до виписки про рух коштів на рахунку кредитний ліміт боржника складає 50000 грн., баланс складає - (мінус) 8 910.11 грн., тобто заборгованість складає 58910.11 грн. Ця заборгованість складається з повністю використаного боржником кредитного ліміту у сумі 50000 грн. та суми овердрафту (мінусу по картці), яка становить - (мінус) 8 910.11 грн. Овердрафт - (мінус) 8 910.11 грн. виник наступним чином. Якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати заборгованості, то заборгованість збільшується на суму заборгованості за договором по відсоткам до погашення, по неустойці. При цьому банк надає кредит згідно з договором в розмірі зазначеної заборгованості та направляє кредитні кошти на погашення вказаної в цьому пункті заборгованості, а саме: відсотків за користування кредитним лімітом, неустойки за прострочені платежі згідно з тарифами, платежі розстрочки. Відповідно до пункту 5.20 (4.20) розділу ІІ Умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК термін повернення овердрафту в повному обсязі протягом 30 днів з моменту виникнення овердрафту. Відповідно до пункту п. 5.13 (4.13) п. 5 (4) «Надання на обслуговування кредиту», розділу ІІ Умов (додавалися до позову) погашення заборгованості клієнта за договором здійснюється коштом, що надходить на рахунок клієнта в наступному порядку: - у першу чергу сплачується прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом; - у другу чергу сплачуються сума кредиту та проценти за користування кредитом; - у третю чергу сплачуються неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, що передбачені договором. Банк вправі самостійно перерозподілити кошти, що надійшли в рахунок погашення таких грошових зобов`язань, відповідно до зазначеної черговості шляхом проведення відповідних бухгалтерських проводок. Таким чином, сума регулярного платежу, який клієнт вчасно не сплачує власними коштами, списується за рахунок кредитних коштів та відноситься до тіла кредиту. Якщо кошти на погашення заборгованості клієнт не вносить, заборгованість за тілом кредиту зростає. Правові висновки викладені у зазначеній постанові ВП ВС від 03 липня 2019 року по справі №342/180/17, на які посилається представник відповідача не можуть бути застосовані в межах цієї справи, з огляду на відсутність подібності між ними. Зазначена судова практика ґрунтується на законодавстві, що діяло до моменту набрання сили Закону України Про електронну комерцію, а також на Законі України "Про банки і банківську діяльність" в його старих редакціях, що були чинні раніше за укладення договору між позивачем та відповідачем. Як вбачається із деталізованої виписки про рух коштів по картці, Відповідачем було оформлено 2 заяви послуги «Кредит готівкою» на загальну суму 10 000,00 грн. (5 000,00 + 5 000,00 = 10 000,00 грн.). «Кредит готівкою» це послуга, за якою банк надає клієнту кредит з метою здійснення переказу на поточний рахунок клієнта, відкритий в будь-якому українському банку, на строк, визначений у Заяві, а клієнт зобов`язується повернути суму кредиту та сплатити комісію за надання фінансового інструменту і відсотки у складі щомісячних платежів Також відповідачем було оформлено 5 заяв послуги «Транзакція в розстрочку» на загальну суму 9 819,68 грн. (3 120,00 + 1 248,00 + 1 770,08 + 2 433,60 + 1 248,00 = 9 819,68 грн.). Розстрочка - послуга, за якою банк надає клієнту кредит з метою придбання товару на строк, визначений у заяві, а клієнт зобов`язується повернути суму кредиту та сплатити комісію за надання фінансового інструменту і відсотки у складі щомісячних платежів. Дані послуги оформлюються у мобільному додатку «Monobank» та затверджуються електронним цифровим підписом. Відповідно до умов користування для списання щомісячного платежу, клієнт має поповнити карту на суму регулярного платежу, якщо на рахунку недостатньо коштів, то сума регулярного платежу списується в овердрафт, зазначені розстрочки мають безпосереднє відношення до цієї справи оскільки сума непогашених власними коштами розстрочок є частиною заборгованості по карті: : [NUMBER] Рахунок: [NUMBER] щодо якої банк і звертається до суду з метою стягнення заборгованості. Відповідно до виписки про рух коштів по картці всього за весь час користування карткою боржником було проведено поповнень карткового рахунку на суму 88 225,38 грн., та зроблено витрат по картці на суму 147 135,49 грн. Отже, сума коштів, яка досі не була повернута банку становить 58910,11 грн. (147 135,49 грн. - 88 225,38 грн. = 58910,11 грн.). Просив позовні вимоги задовольнити. 06.01.2025 року представником відповідача подано заперечення на відповідь на відзив в яких зазначено, що позивач сам неодноразово зазначає та підтверджує, що одноособово змінює редакцію Умов та правил на власний розсуд; позивач сам зазначає, що штучно завищує заборгованість без погодження з позичальником, на що останній згоди не надавав; посилання на правову позицію ВП ВС від 03 липня 2019 року в справі №342/180/17 є релевантним, а Позивач вдається до юридичної софістики, або підміни понять. Позивач подає нові докази всупереч встановленого ЦПК порядку, а тому, останні не можуть бути долучені до матеріалів справи та враховані судом під час розгляду справи по суті, позивач жодним чином не обґрунтовує причини, чому документи, які він вважає доказами правомірності позовних вимог, не були подані до суду разом із позовом, зазначені документи не можуть бути визнані як докази та враховані судом під час розгляду справи та мають бути виключені. Твердження представника Позивача щодо нібито передчасності та тим більш незаконності посилання на правову позицію ВП ВС від 03 липня 2019 року в справі №342/180/17 хибним та помилковим. 08.01.2025 року після ознайомлення представника позивача з наданим запереченням на відповідь на відзив, представник позивача подав до суду додаткові пояснення у справі в яких наголосив на обґрунтованості заявлених позовних вимог. 13.01.2025 представником відповідача подано клопотання про «Виключення пояснень відповідача з матеріалів справи». Зазначив, що суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це за необхідне. Зазначив, що вказані пояснення не відповідають положенню ст. 43 ЦПК України. Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 43 ЦПК України, учасники справи мають право, подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб. Суд зазначає, що на момент подання додаткових пояснень, розгляд справи по суті не був розпочатий, позивач скористався своїм правом на подання додаткових пояснень, тому підстави для повернення їх без розгляду відсутні. У судове засідання представник позивача не з`явився, просив розглянути справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача у відзиви зазначив, що просить розглядати справу за його відсутності у задоволенні позову просив відмовити. Ознайомившись з письмовими доказами, повно та всебічно дослідивши усі обставини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наведених нижче підстав. Судом встановлено, що 21.02.2020 року [PERSON] звернулась до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 21.02.2020 року. Матеріали справи містять роздрукований скріншот анкети-заяви до договору про надання банківських послуг від 21 грудня 2020 року, з копією паспорту та ідентифікаційного коду [PERSON] , підписаної відповідачем, в якому вона просить відкрити поточний рахунок № [NUMBER] у гривні на ім`я [PERSON] , встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку, відповідно до умов договору та наведених нижче умов. Погоджувався з тим, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладання якого він підтверджує і зобов`язується виконувати його умови. Підписанням цього договору підтвердив, що ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства) та отримав їх примірники у мобільному додатку, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Крім цього, він беззаперечно погоджується з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту, погоджується з тим, що про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту банк повідомляє його шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток. Засвідчує генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Визнає, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки з власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтверджує, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним та/або банком з використанням електронного цифрового підпису. Підтверджує, що ця анкета-заява є також заявою на відкриття рахунку і карткою із зразком його підпису. З копії витягу Умов обслуговування рахунків фізичної особи, вбачається, що згідно п. 1 підрозділу 1 «Терміни та визначення» Розділу І мобільний додаток - сервіс банку, що дозволяє надавати клієнтові банківські послуги через смартфон за допомогою мобільного додатку. Відповідно до п.п. 2.1 п. 2 підрозділу «Основні положення» Розділу І Умов банк відкриває клієнту поточний рахунок, операції за яким здійснюються з використанням платіжної картки та/або мобільного додатка, випускає та надає клієнту у користування платіжну картку, а також забезпечує здійснення розрахунків за операціями, здійсненими з використанням платіжної картки та/або мобільного додатка, згідно умов договору в тому числі, платіжної системи MasterCard, та відповідно до вимог чинного законодавства України, в тому числі нормативно-правових актів Національного Банку України. Згідно п.п. 2.2 п. 2 підрозділу «Основні положення» Розділу І Умов, договір, що укладається між банком та клієнтом, містить елементи різних договорів, до відносин між сторонами застосовуються у відповідних частинах положення законодавства щодо договорів, елементи яких містяться в договорі. Згідно п. 4.3, 4.8.1. підрозділу «Порядок здійснення дистанційного обслуговування» Розділу І клієнт погоджується, що операції, здійснені з використанням коду доступу до додатка, визнаються вчиненими клієнтом і оскарженню не підлягають, за винятком випадків, прямо передбачених законодавством України. Клієнт може скористатися послугами банку через мобільний додаток та інші канали обслуговування в Інтернет для отримання інформації та здійснення операцій. П.п. 3.1, 3.4, 3.5 п. 3 підрозділу «Випуск платіжної картки» розділу ІІ Умов визначено, що для надання послуг банк надає клієнту картку. Підписанням анкети-заяви клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг «Monobank». Датою укладення договору є дата підписання клієнтом анкети-заяви та отримання картки. Платіжна карта передається клієнту не активованою. Платіжна карта активується банком при додаванні інформації з картки в мобільний додаток, авторизацією за номером телефону. З метою ідентифікації клієнта при проведенні операцій з використанням картки при активації картки встановлюється ПІН-код. ПІН-код є аналогом власноручного підпису клієнта. Клієнт погоджується, що використання карти і правильного ПІН-коду є належною і достатньою ідентифікацією держателя платіжної картки. Надання і обслуговування кредиту обумовлено п. 5 підрозділу «Надання та обслуговування кредиту» Розділу ІІ Умов, а саме: 5.1. Ліміт кредитування та строк його дії встановлюється згідно умов, зазначених в цьому договорі та відповідному додатку до нього. 5.2 Ліміт до використання розраховується та встановлюється банком виходячи з внутрішніх процедур банку та зазначається клієнту в електронному вигляді через мобільний додаток або іншим способом з використанням каналів дистанційного обслуговування. 5.3 Сторони домовилися, що банк має право, на власний розсуд, переглядати ліміт до використання в межах суми ліміту кредитування, що зазначена в договорі. Інформація щодо зміни ліміту до використання (новий розмір ліміту та строки уведення у дію) зазначаються клієнту текстовим повідомленням в електронному вигляді на номер мобільного телефону клієнта та/або у мобільному додатку. 5.4 Клієнт шляхом розрахунку за товари та послуги та/або отримання готівкових коштів з використанням платіжної картки після встановлення або зміни ліміту до використання, підтверджує факт згоди з встановленням ліміту до використання. 5.5 Форма надання кредиту: поновлюваний кредитний ліміт/кредитна лінія, який може бути використаний для отримання готівкових грошових коштів та/або здійснення безготівкових розрахунків за придбані товари чи послуги. 5.6. Клієнт повинен здійснювати операції в межах кредитного ліміту з урахуванням вартості послуг банку відповідно до тарифів. 5.7 Банк надає інформацію про кредитний ліміт платіжної картки до її активації за допомогою мобільного додатку та/або контактного центру банку. 5.8 Банк надає клієнту кредит для оплати всіх видаткових операцій, здійснених клієнтом з використанням платіжної картки або її реквізитів, а також для оплати клієнтом комісій і плат, передбачених договором. 5.9 На суму наданого кредиту банк нараховує відсотки. Відсотки нараховуються на кожен календарний день використання кредитного ліміту, з розрахунку 365/366 календарних днів у році, за процентними ставками, зазначеними в тарифах. Також процентна ставка за кредитом на календарний місяць, наступний за звітним, вказується банком у мобільному додатку. 5.10 Сума щомісячного мінімального платежу визначається банком відповідно до тарифів й не може перевищувати повного розміру заборгованості за договором. Мінімальний платіж формується в перший день календарного місяця, наступного за звітним місяцем, і очікує погашення до першого числа наступного місяця. 5.11 Клієнт зобов`язаний щомісяця сплачувати мінімальний платіж в розмірі та в термін, зазначені в мобільному додатку. При несплаті щомісячного мінімального платежу згідно з тарифами банк розглядає будь-який надісланий платіж клієнта як визнання клієнтом даного штрафу в розмірі платежу, що надійшов, але не більше суми штрафу, визначеного тарифами. Пунктами 5.15 - 5.19 п. 5 підрозділу «Надання та обслуговування кредиту» Розділу ІІ Умов визначена відповідальність за порушення строків виконання грошового зобов`язання клієнта за договором. Згідно п. 5.15 У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом, клієнт сплачує банку відсотки в подвійному розмірі від зазначених в тарифах, що діють на дату нарахування. Відсотки нараховуються від суми загальної заборгованості за кожен день прострочення замість базової процентної ставки зазначеної в тарифах. 5.16 У разі порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів вся заборгованість за кредитом вважається простроченою (істотне порушення клієнтом зобов`язань). На залишок простроченої заборгованості банк нараховує, а клієнт сплачує штраф у розмірі згідно із тарифами, але не більше 50 % від суми одержаного клієнтом кредиту. При цьому діє відсоткова ставка за користування кредитом у розмірі 0,00001 % річних. 5.17 У випадку настання істотного порушення клієнтом зобов`язань банк не пізніше наступного робочого дня у мобільному додатку не пізніше 3 робочих днів за допомогою месенджерів та sms направляє клієнту повідомлення про відповідне порушення із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення та строку протягом якого вони мають бути здійснені. 5.18 При цьому у разі якщо клієнт погасить заборгованість зі сплати обов`язкового платежу, яка виникла до настання істотного порушення клієнтом зобов`язань, та сплатить штраф і щомісячний мінімальний платіж у строк до 120 календарних днів (з моменту порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу), вимога банку, зазначена у повідомленні, втрачає чинність, а попередньо узгоджені умови кредитування (у тому числі щодо сплати щомісячних мінімальних платежів та відсотків за користування кредитом) поновлюються. Банк на власний розсуд має право збільшити строк, зазначений в абзаці першому цього пункту, але не більше ніж до 210 календарних днів (з моменту порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу). 5.19 У випадку якщо істотне порушення клієнтом зобов`язань не буде усунуто протягом строку, зазначеного у п. 5.18, кредит стає у формі «на вимогу», а банк не пізніше наступного робочого дня за допомогою мобільного додатку направляє клієнту вимогу про повне повернення всієї суми заборгованості за кредитом (з урахуванням відсотків) та нарахованих штрафних санкцій. З моменту направлення вимоги і до повного погашення на залишок суми заборгованості нараховується штраф у розмірі 100 грн. та пеня у розмірі 6,4 % на місяць за кожен день прострочення виконання. 5.23 У разі, якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для внесення щомісячного мінімального платежу, банк має право самостійно збільшити кредитний ліміт на суму заборгованості клієнта за договором та направити відповідні грошові кошти на здійснення щомісячного мінімального платежу, погашення відсотків за користування кредитним лімітом та неустойки за прострочені платежі згідно тарифів. Також матеріали справи містять Витяг з Умов і правил обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank | Universal Bank; Витяг з Тарифів за карткою Monobank. Окрім цього в позовній заяві надане посилання на офіційний інтернет ресурс АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», а саме https://www.monobank.ua/terms, де у вільному доступу опубліковані Умови і правила обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank|Universal Bank. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Статті 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1066, 1069 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. В силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із ч. 6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилами ч. 8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] з метою отримання банківських послуг на офіційному веб-сайті АТ «Універсал Банк» заповнила і підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. Підпис анкети-заяви здійснений відповідачем за допомогою аналогу власноручного підпису, тобто факсимільного відтворення власного підпису за допомогою засобів електронного копіювання. Вказана анкета-заява в такому ж порядку (факсимільне відтворення підпису) підписана представником банку, який здійснив ідентифікацію та верифікацію клієнта. Анкета-заява містить докладну інформацію щодо особи [PERSON] , зокрема дату її народження, індивідуальний податковий номер, серію, номер паспорта і дату його видачі, адресу проживання, номер мобільного телефону, а також соціальний статус, джерело та розмір доходу. В анкеті-заяві містяться відповідні сторінки паспорта [PERSON] , які скопійовані нею та надані до анкети в електронному вигляді. У п. 6 анкети-заяви відповідач вказала, що просить вважати наведений у анкеті-заяві зразок її власноручного підпису або його аналоги, а також електронний цифровий підпис, обов`язковими. У цьому ж п. 6 анкети-заяви відповідач засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем у вигляді послідовності ряду цифр, який буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно договору. Відповідач підтвердила в анкеті-заяві, що всі наступні правочини, у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень можуть вчинятися ним та банком з використанням електронного цифрового підпису, а усе листування щодо цього договору здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали. Загальними вимогами процесуального права визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, розрахунків, з яких суд виходив при вирішенні позовів, що стосуються, зокрема, грошових вимог (дослідження обґрунтованості, правильності розрахунку, доведеності розміру збитків, наявності доказів, що їх підтверджують). Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення у справі неможливо (правові висновки Верховного Суду в постанові від 22 липня 2020 року в справі № 189/2109/18, провадження № 61-19542св19). Відповідач не спростовує, що нею була підписана анкета-заява до Договору про надання банківських послуг. Підпунктом 6.13 пункту 6 розділу І Умов встановлено, що з урахуванням ч. 3. ст. 631 ЦКУ сторони встановлюють, що умови цього Договору застосовуються до відносин між сторонами, що виникли до укладення Договору та стосуються надання клієнтом Банку підтверджень, погоджень, повідомлень, підписів з використанням клієнтом OTP-пароля. Сторони визнають, що усі надані клієнтом за допомогою OTP-паролю підтвердження, погодження, повідомлення, підписи до укладення цього Договору є дійсними та такими, що прирівнюються до документів (повідомлень, листів, заяв) підписаних клієнтом власноручним підписом та є невід`ємними частинами Договору. 21.02.2020 року відповідач успішно пройшла процедуру верифікації та підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг MONOBANK | Universal Bank. З наведеного алгоритму укладення кредитного договору вбачається, що без ознайомлення з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, подальше укладення електронного кредитного договору є неможливим. Отже, підписанням анкети - заяви позичальник підтвердила прийняття відповідних умов надання кредиту, які діяли станом на 21.02.2020 р., а також засвідчила, що вона повідомлена Банком у встановлений законом строк про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства. З огляду на наведене, у випадку коли особа не дає згоди з Умовами і правилами надання банківських послуг у застосунку Monobank шляхом накладення електронного підпису, тоді застосунок Monobank не переходить на наступний етап входу у головне меню застосунку Monobank. Проведення будь-яких операцій без такого підтвердження не є можливим. Без погодження у мобільному застосунку monobank з Умовами і правилами надання банківських послуг не є можливий вхід у головне меню застосунку Monobank. А без переходу у головне меню застосунку жодна особа не має технічної можливості проводити будь-які фінансові операції, у тому числі отримання кредиту у вигляді кредитного ліміту. З наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості за договором б/н від 21.02.2020 року вбачається, що відповідач [PERSON] в період з 24.12.2021 року по 01.10.2022 року активно користувалась банківською карткою, використовувала наданий їй кредитний ліміт, вносила кошти на картку. Процента ставка становила 37,2 %, що відповідало умовам договору, який було укладено [PERSON] з АТ «Універсал банк», крім того з розрахунку вбачається, що у період з 01.04.2022 року по 31.07.2022 року банком процента ставка за користування кредитом була зменшена до 19,2 %. Твердження представник відповідача, що у матеріалах справи відсутні докази отримання [PERSON] кредиту у розмірі 50000,00 грн. є безпідставні, оскільки це не передбачено умовами договору. Відповідачу була відкрита кредитна лінія з лімітом у 50000,00 грн. Знімати усі кошти одразу чи частково є лише волею особи, якій відкрита така кредитна лінія. Посилання у відзиві, що відповідачу було надано кредитний ліміт в розмірі 45000,00 грн., в той же час в іншій частині позову вже зазначено іншу суму 76773,42 грн. без зазначення того, яким чином та на підставі чого сума кредиту була збільшена, безпідставні, оскільки матеріали справи таких відомостей не містять. Суд допускає, що представником відповідача була допущена описка. На підставі викладеного суд вважає доведеним отримання відповідачем банківської картки та користування нею. Крім того, доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до п. 5, 30, 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ від 04 липня 2018 року № 75 бухгалтерський облік ведеться безперервно з часу реєстрації банку до його ліквідації. Банк самостійно визначає систему організації операційної діяльності залежно від його структури, обсягів та видів банківських операцій, кількості працюючих, розвитку інформаційних технологій. Банк самостійно розробляє технології здійснення банківських операцій. Оброблення інформації про операції та її зберігання мають виконуватися на серверах та/або іншій комп`ютерній техніці, які/яка повинні/а фізично розташовуватися на території України, за винятком збереження резервних копій, захищених із використанням відповідних засобів технічного та/або криптографічного захисту, а виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. При цьому згідно пункту 3 вказаного Положення клієнтські рахунки це особові рахунки, за якими обліковуються кошти клієнтів банку. До клієнтських рахунків належать кореспондентські, поточні, вкладні (депозитні) рахунки, рахунки умовного зберігання (ескроу). Таким чином, наявні в матеріалах справи письмові докази (розрахунок заборгованості, виконаний в автоматизованому режимі, та виписка з особового рахунку клієнта) є належними та допустимими доказами у розумінні статей 76-78 ЦПК України. Посилання представника відповідача, у томи числі, на правовий висновок Великої Палати Верховного Суду в постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 про те, що за відсутності підпису позичальника на Умовах та правилах надання банківських послуг їх не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, з огляду на те, що такий висновок зроблено в інших кредитних відносинах, які виникли на підставі договору, укладеного в письмовій формі відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України, а не в електронній формі з особливостями, встановленими Законом України "Про електронну комерцію". Так, на підтвердження своїх вимог позивачем надано Умови обслуговування рахунків фізичної особи з додатками у вигляді Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту для споживача та Паспорта споживчого кредиту, які містять інформацію про їх підписання електронним цифровим підписом обома сторонами договору. Згідно вказаного договору банк надав відповідачу кредит на споживчі потреби у вигляді суми кредитного ліміту на платіжній картці клієнта, яка відкрита у банку на підставі укладеного договору про надання банківських послуг із сплатою 3,1 % в місяць (37,2 % річних), а відповідач зобов`язалась повернути отриманий кредит та сплатити проценти за його користування. Враховуючи, що послуги банку в проекті monobank надаються дистанційно через мобільний додаток в режимі реального часу, а Умови і правила, які включають тарифи та інформацію, яка підлягає доведенню до відома споживачів перед укладенням договору споживчого кредитування, надані відповідачу саме через мобільний додаток, суд приходить до висновку, що відповідач була ознайомлена саме з правилами, які діяли на час підписання анкети-заяви та відповідно до ст. 3, 627 ЦК України добровільно погодилась на такі умови кредитного договору, взявши на себе відповідні зобов`язання. Вищенаведене свідчить про укладення сторонами в установлений законом спосіб кредитного договору, в тому числі погодження сторонами Умов обслуговування рахунків фізичної особи з додатками шляхом проставляння ними електронного цифрового підпису. Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд, зокрема, в постанові від 16 грудня 2020 року в справі № 561/77/19, в якій, ухвалюючи рішення про стягнення боргу за кредитним договором, суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув. Такі ж висновки щодо правомірності укладення сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України "Про електронну комерцію", містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 та від 10 червня 2021 року в справі № 234/7159/20. Вирішуючи позов АТ "Універсал Банк" про стягнення заборгованості по суті, суд виходить із того, що за умовами укладеного сторонами кредитного договору клієнт зобов`язана була щомісяця сплачувати щомісячний мінімальний платіж в розмірі та в термін, зазначені в мобільному додатку, однак не виконувала цих обов`язків, має заборгованість по сплаті щомісячного мінімального платежу понад 90 днів, у зв`язку з чим відповідно до п.п.5.16 п.5 розділу ІІ Умов уся заборгованість стала простроченою і станом на 25.08.2024 року становить 58910,11 грн. Відповідно до виписки про рух коштів по картці всього за весь час користування карткою [PERSON] було проведено поповнень карткового рахунку на суму 88 225,38 грн., та зроблено витрат по картці на суму 147 135,49 грн. Отже, сума коштів, яка досі не була повернута Банку становить 58910,11 грн. (147 135.49 грн. - 88 225.38 грн. = 58910.11 грн.). Наданий позивачем розрахунок заборгованості є чітким, зрозумілим, узгоджується з умовами кредитного договору і приймається судом як належний і достовірний доказ. Контррозрахунок зроблений відповідачем не може бути прийнятий судом, оскільки не відповідає висновкам суду щодо користування кредитними коштами та сплати відсотків за їх користування. Відповідно до правового висновку Верховного Суду в постанові від 14 листопада 2018 року в справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18), згідно якої у разі неспростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно до правової позиції Верховного Суду в постанові від 14 липня 2020 року по справі № 367/4970/13-ц, заперечуючи розмір кредитної заборгованості, розрахований банком, боржник та його представник не надали суду докази, які б спростовували як факт надання кредиту в розмірі, визначеному кредитним договором, так і розмір боргу, що є процесуальним обов`язком боржника. Згідно з позицією Верховного Суду в постанові від 08 липня 2020 року по справі № 464/4985/15-ц, твердження заявника про те, що позивач не надав належних доказів на підтвердження розміру заборгованості за кредитним договором є неспроможними, оскільки в матеріалах справи, серед інших письмових доказів, наявний розширений розрахунок заборгованості. Доказів, які б спростовували правильність наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором, боржником не надано. В постанові від 02 липня 2020 року в справі № 753/16745/15-ц Верховним Судом підтримано позицію суду апеляційної інстанції про те, що розрахунок заборгованості погоджується зі змістом договору і є належним доказом. Відповідачем у справі не спростовано обставин отримання та використання нею кредитних коштів. Також суд звертає увагу, що відповідач могла розірвати договір у разі незгоди з його умовами, однак таких дій не вчиняла. Таким чином, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Універсал Банк» не повернуті, суд приходить до висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом стягнення з боржника отриманої суми заборгованості за кредитним договором в розмірі 58910,11 грн. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, у відповідності до положень\~ст. 141 ЦПК України, пропорційно розміру задоволених позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 3028,00 грн.

Outcome: approved