Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-27 00:00:00

У вересні 2024 року АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що 13.11.2022 року [PERSON] звернувся до АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав анкету - заяву до Договору про надання банківських послуг. Положеннями цієї анкети - заяви визначено, що вона разом із Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг «Monobank». На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 15000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . Відповідач належним чином свої договірні зобовязання не виконував, а тому станом на 04.06.2024 року у нього виникло прострочення зі сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів, у зв`язку із чим АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» направило повідомлення «пуш» про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити суму заборгованості. На момент пред`явлення позову до суду загальний розмір заборгованості відповідача становить 18506 грн. 65 коп., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості. Посилаючись на наведені обставини та положення ст.ст.509, 525, 526, 527, 530, ч.1 ст. 598, ст. ст. 599, 610, ч.2 ст. 615, ст. ст. 629, 1050, 1054 ЦК України, позивач просить стягнути на свою користь із відповідача вказану суму заборгованості станом на 04.06.2024 року та судові витрати. Ухвалою судді від 20.09.2024 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України відзиву до суду не подав, а тому суд ухвалює рішення на підставі доказів, наданих позивачем. Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, встановивши суть спірних правовідносин, що склалися між сторонами, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи із наступного. Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків згідно із ч. 2 ст. 11 ЦК України є договори та інші правочини, як узгоджене волевиявлення всіх його учасників (сторін договору). Згідно із частиною 1статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно з частиною 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). У відповідності до частини 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). За змістом статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно зі статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. В обґрунтування позовних вимог АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" надав суду: -анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 13.11.2022 року відповідача [PERSON] (а. с. 10); -Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні послуг щодо продуктів monobank / Universal Bank (а. с.15-27) ; -чорну картку monobank (а.с.28, 29); -паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank (а. с. 30-32); -розрахунок заборгованості за договором б/н від 13.11.2022 року, укладеного між Універсал Банк та клієнтом [PERSON] , станом на 04.06.2024 року (а.с. 9); -таблицю розрахунку заборгованості та довідку про етапи реєстрації [PERSON] (а.с.7,8); -запевнення клієнта до Договору про надання банківських послуг monobank та форму підтвердження електронного документу (а.с.13,14). Із наданих позивачем документів судом встановлено, що 13.11.2022 року [PERSON] звернувся до АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" шляхом підписання останнім анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг, у якій зазначено, що він просить відкрити на його ім`я поточний рахунок у гривні № [NUMBER] та встановити кредитний ліміт на суму, зазначену у мобільному додатку. Положеннями цієї анкети - заяви визначено, що вона разом із Умовами і правилами обслуговування в АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК", таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг, укладення якого він підтверджує (а.с.10). Суд відзначає, що сума кредитного ліміту у цій анкеті - заяві не зазначена. Відомості про мобільний додаток, які би визначали суму кредитного ліміту, та про який йдеться в цій анкеті-заяві, позивачем не надані. Водночас, матеріали справи не містять підтверджень того, що саме додані до позовної заяви Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні послуг щодо продуктів monobank / Universal Bank та чорну картку monobank розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву. Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови надання банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про розмір кредитного ліміту, надані банком Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні послуг щодо продуктів monobank / Universal Bank та чорна картка monobank не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Надані позивачем Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні послуг щодо продуктів monobank / Universal Bank та чорна картка monobank, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім, і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Таким чином, оскільки Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні послуг щодо продуктів monobank / Universal Bank та чорна картка monobank не підписані відповідачем, то вони не можуть бути розцінені як складники кредитного договору, в яких урегульовані його істотні умови. Такого висновку суд дійшов, зокрема, з урахуванням правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 03.07.2019 року у справі №342/180/17 Надаючи оцінку наданому позивачем паспорту споживчого кредиту Чорної картки monobank, суд виходить із того, що ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Проте, у паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Такий правовий висновок зробила Об`єднана палата Касаційного цивільного суду в постанові від 23.05.2022 року у справі № 393/126/20. Згідно із наданим позивачем розрахунком заборгованості за договором б/н від 13.11.2022 року, укладеним між Універсал Банк та клієнтом [PERSON] , станом на 04.06.2024 року загальний залишок заборгованості за наданим кредитом становить 18506 грн. 65 коп. У постановах від 21 вересня 2022 року у справі №381/1647/21, від 07 грудня 2022 року у справі №298/825/15-ц, від 25 січня 2023 року у справі №209/3103/21 Верховний Суд зазначив, що належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із зазначеними правилами Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04липня 2018року №75, виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Виписка з банківського рахунку - це документ, що видається фінансовою установою, в якому містяться відомості про рух грошових коштів. Банківська виписка має статус первинного документа, що підтверджується Переліком типових документів, затвердженим наказом Мін`юсту від 12.04.2012 року № 578/5, згідно з яким до первинних документів, які фіксують факт виконання операцій та служать підставою для записів у регістрах бухгалтерського обліку і в податкових документах, віднесені: касові, банківські документи; повідомлення банків; виписки банків; корінці квитанцій і касових чекових книжок. Суд також послуговується на правовий висновок, сформульований у постанові Верховного Суду від 09 серпня 2023 року у справі № 266/4900/21, який зводиться до того, що розрахунок заборгованості по своїй суті не є доказом (зокрема письмовим) у розумінні статей 76, 95 ЦПК України, а є результатом вчинення арифметичних дій стороною, тоді як саме виписки за рахунками позичальника можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором, тобто слугувати підтвердженням правильності проведених стороною в такому розрахунку арифметичних дій. Отже належним та допустимим доказом, який підтверджує заборгованість позичальника за кредитним договором, є виписка з банківського рахунку. Проте, такого первинного бухгалтерського документа позивачем не надано. Натомість, розрахунок заборгованості, на який посилається позивач, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані банком в позовній заяві, а отже не є належним доказом існування боргу. Крім того, суд відзначає, що позивачем не надано будь - яких доказів відкриття на ім`я [PERSON] поточного рахунку № [NUMBER] у гривні, як було зазначено у його анкеті - заяві, та перерахування на цей поточний рахунок коштів у межах встановленого в розмірі 15000 грн. 00 коп. кредитного ліміту. Виходячи із наведеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 18506 грн. 65 коп. За змістом ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, понесені АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028 грн. (а.с.41) слід залишити за позивачем.

Outcome: dismissed