Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-22 00:00:00

У жовтні 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа - Служба у справах дітей по Шевченківському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дітей та припинення стягнення аліментів, в обґрунтування якого зазначив, що перебував з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 14.07.2017 до 08.12.2020 року. Під час перебування у шлюбі у сторін народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] . Після розірвання шлюбу діти залишились проживати з позивачем. З початком збройної агресії РФ проти України, позивач разом із своєю матір`ю відправив усіх дітей до Німеччини. [INFO] мати позивача померла у Німеччині і до Німеччини приїхала відповідачка для догляду за дітьми. Позивач зазначає, що незважаючи на його постійну фінансову допомогу на утримання дітей, [PERSON] через свого представника в Україні звернулась до Дзержинського суду м. Харкова із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів з [PERSON] 15 серпня 2023 року Дзержинським районним судом м. Харкова був винесений судовий наказ про стягнення з позивача аліментів на утримання трьох неповнолітніх дітей починаючи з 05.07.2023 та відкрито виконавче провадження № 72914806 від 03.10.2023. Проте, у жовтні 2024 року двоє неповнолітніх дітей, а саме: [PERSON] та [PERSON] повернулись до України та почали проживати із батьком за адресою: [ADDRESS] на повному його фінансовому утриманні позивача. Донька, [PERSON] залишилась проживати із матір`ю у Німеччині. У зв`язку з цим, позивач вважає, що наявні підстави для припинення стягнення з нього аліментів на утримання двох дітей на користь матері, з якою двоє синів не проживають. Позивач зазначає, що [PERSON] та [PERSON] на момент подання позовної заяви вже 16 років, вони самостійно обрали місця свого проживання разом із батьком, прописані і проживають у мешканні свого батька за адресою: [ADDRESS] . Але, враховуючи той факт, що стосунки між позивачем та відповідачкою вкрай напружені, періодичне висловлювання з боку матері заперечень проти проживання синів із батьком та з метою забезпечення якнайкращих інтересів неповнолітніх дітей, позивач наполягає на судовому вирішенні питання щодо визначення місця проживання дітей. [PERSON] просив\~судвизначити місце проживання неповнолітнього [PERSON] [INFO] разом із батьком за адресою: [ADDRESS] ; 2. \~ \~ \~ \~визначити місце проживання неповнолітнього [PERSON] [INFO] разом із батьком за адресою: [ADDRESS] ; 3. \~ \~ \~ \~припинити з 04 жовтня 2024 року стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , які стягуються на підставі судового наказу № 638/7104/23 виданий Дзержинським районним судом м. Харкова 15 серпня 2023 року; припинити з 04 жовтня 2024 року стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , які стягуються на підставі судового наказу № 638/7104/23 виданий Дзержинським районним судом м. Харкова 15 серпня 2023 року; видати новий виконавчий лист, яким стягувати з [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , проживаючого за адресою: [ADDRESS] , на користь доньки [PERSON] на її утримання, у розмірі 1/4 від усіх доходів [PERSON] , перерахунок коштів здійснювати на особистий рахунок доньки, відкритий в установі банку. Ухвалою суду від 21 жовтня 2024 року відмовлено у відкритті провадження щодо позовних вимог про визначення місця проживання дітей, позовну заяву про припинення стягнення аліментів прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін про судове засідання. Встановлено відповідачу строк 15 днів з дня отримання копії ухвали на подання відзиву на позовну заяву. У встановлений судом строку відповідач відзиву на позовну заяву не подала, у зв`язку з чим суд відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, розглядає справу на підставі наявних матеріалів. В судовому засіданні позивач позовні вимоги та просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилися, була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду, причини неявки суду не повідомила, з клопотанням про відкладення розгляду справи не зверталася. Враховуючи положення ч. 1, 3 ст. 131, п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю відповідача. Заслухавши вступне слово позивача, пояснення свідків [PERSON] та [PERSON] , дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 13.05.2017 (видано повторно) та Свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 23.07.2008 відповідно. Також [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 02.10.2012. 17 липня 2023 року Дзержинським районним судом м. Харкова видано судовий наказ № 638/7104/23, яким стягнуто з [PERSON] ( [INFO] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] ) на користь [PERSON] ( [INFO] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] ) аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 05.07.2023 та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до\~Довідки старшого\~державного виконавця\~Шевченківського ВДВС\~у місті\~Харкові Східного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~Тетяни Мирної\~від 16\~вересня 2024\~року,\~у [PERSON] \~відсутня заборгованість\~за судовим\~наказом №\~638/7104/23,\~виданим 15.08.2023Дзержинським районним судом м. Харкова. Допитаний в судовому засіданні, в присутності педагога [PERSON] , як свідок [PERSON] повідомив суду, що у зв`язку зі збройною агресією РФ проти України разом братом Всеволодом та сестрою [PERSON] виїхав до Німеччини. Разом з ними проживала також матір [PERSON] 04 жовтня 2024 року разом з братом Всеволодом повернулися до України. Матір із сестрою залишилися проживати в Німеччині. В Україні проживають разом з батьком [PERSON] у [ADDRESS] . Разом з братом навчаються у гімназії-інтернаті «Кадетський корпус». Батько піклується про них, бере активну участь у вихованні та утриманні. Зазначив, що за час їх проживання в Німеччині батько весь час допомагав фінансово, вони постійно спілкувався засобами телекомунікаційного зв`язку. Повідомив, що рішення про місце проживання разом з батьком є остаточним. Планує їздити до матері в гості, проте до Німеччини на постійне місце проживання до свого повноліття наміру не має. Зазначив, що стосунки з обома батьками та сестрою доброзичливі, рішення про зміну місця проживання відповідає його волі, прийняте ним не під примусом чи будь-яким тиском. Допитаний в судовому засіданні, в присутності педагога [PERSON] , як свідок [PERSON] повідомив суду, що у зв`язку зі збройною агресією РФ проти України разом братом [PERSON] та сестрою [PERSON] виїхав до Німеччини. Разом з ними проживала також матір [PERSON] 04 жовтня 2024 року разом з братом Всеволодом повернулися до України. Матір із сестрою залишилися проживати в Німеччині. В Україні проживають разом з батьком [PERSON] у [ADDRESS] . Разом з братом навчаються у гімназії-інтернаті «Кадетський корпус». Батько піклується про них, бере активну участь у вихованні та утриманні. Зазначив, що за час їх проживання в Німеччині батько весь час допомагав фінансово, вони постійно спілкувався засобами телекомунікаційного зв`язку. Повідомив, що рішення про місце проживання разом з батьком є остаточним. Планує їздити до матері в гості, проте до Німеччини на постійне місце проживання до свого повноліття наміру не має. Зазначив, що стосунки з обома батьками та сестрою доброзичливі, рішення про зміну місця проживання відповідає його внутрішній волі, прийняте ним не під примусом чи будь-яким тиском. На підтвердження дати перетину кордону на в`їзд в Україну свідки надали свої паспорти громадянина України для виїзду закордон, де зазначена дата перетину кордону [INFO] . Покази свідків цих свідків суд приймає як належні та допустимі докази, оскільки повідомлення свідків узгоджуються між собою та іншими наявних в матеріалах справи доказами, не суперечать їм, та не викликають сумнівів в правдивості показань цих осіб. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. У відповідності до ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. У частині першій статті 10 СК України зазначено, що якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону) За змістом частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Зазначена норма не визначає чіткого переліку обставин, що впливають на припинення платежів, а тому ними можуть бути будь які обставини, що з урахуванням інтересів дитини змінюють обов`язок щодо сплати цих платежів. У справі, що розглядається встановлено, що з позивача на користь відповідача з 2023 року стягуються аліменти на утримання трьох дітей (сини [PERSON] , [PERSON] та дочка [PERSON] ) у розмірі 1/2 частки доходу платника аліментів. При цьому, як встановлено судом, з жовтня 2024 року до теперішнього часу сини позивача постійно проживають разом з ним за адресою: [ADDRESS] , перебувають на його повному утриманні. Відповідачка разом з дочкою проживають в Німеччині. Крім того встановлено, що сини не мають наміру повертатися проживати в Німеччину, хочуть залишитися проживати у м. Харкові, здобути тут повну загальну середню освіту, навчаються в гімназії-інтернаті «Кадетський корпус», що свідчить про беззаперечну сталість їхнього проживання разом з батьком у м. Харкові та є безумовним підтвердженням стійкого бажання дітей в подальшому проживати в Україні разом з батьком. Відповідно до ч.3 ст. 160 СК України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Таким чином, сини сторін [PERSON] та [PERSON] реалізували своє право, передбачене ч. 3 ст. 160 СК України, та на власний розсуд визначили місце проживання разом з батьком, протягом тривалого часу (понад 4 місяці) постійно з ним проживають та перебувають на його утриманні. Суд зазначає, що аліменти це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Відповідно до сталої практики Верховного Суду (постанови від 03 лютого 2021 року у справі № 520/21069/18, від 04 вересня 2019 року у справі № 711/8561/16-ц, від 29 червня 2022 року у справі № 596/826/21-ц, від 19 грудня 2022 року у справі № 643/3223/21), зміна місця проживання дитини, її тривале проживання разом з тим з батьків, з якого стягуються аліменти, перебування на його утриманні, є достатньою підставою для припинення стягнення аліментів з позивача на користь іншого з батьків на утримання цієї дитини, оскільки протилежний підхід буде суперечити правовій природі аліментів, їх цільовому характеру, а також передбаченим законом підставам для їх стягнення на корить того з батьків, з ким проживає дитина. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що після набрання законної сили судовим наказом, яким з позивача стягувалися періодичні платежі у виді аліментів на користь відповідача на утримання трьох дітей, встановлено обставини, що впливають на припинення підстав для подальшого стягнення аліментів на утримання синів Всеволода та [PERSON] . Чинним законодавством не передбачено можливість скасування судового наказу про стягнення аліментів. Тому, вимога про припинення стягнення з позивача [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання синів [PERSON] та [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року по справі № 910/3009/18, ефективний спосіб захисту прав повинен забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Рішення суду має остаточно вирішувати спір по суті і захищати порушене право чи інтерес. Як встановлено судом, судовим наказом № 638/7104/23 з позивача аліменти також стягуються на утримання дочки [PERSON] . При цьому, розмір аліментів визначено від частки доходу позивача (1/2 частка доходу). Повне припинення стягнення аліментів за судовим наказом буде суперечити принципу диспозитивності (позивач не заявляв таку позовну вимогу) і вочевидь буде порушувати права дитини [PERSON] . Відмова у задоволенні вимог позивача про подальше стягнення з нього аліментів на утримання дочки [PERSON] буде неефективним захистом прав позивача, оскільки зумовить його подальше звернення до суду із заявою про зміну розміру аліментів. За таких обставин, з метою ефективного захисту прав позивача, недопущення порушення прав малолітньої дочки [PERSON] , суд вважає за необхідне при розгляді цього спору визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з позивача на користь відповідача на утримання дочки [PERSON] . Оскільки, [PERSON] , звертаючись до суду на власний розсуд обрала спосіб захисту прав наказне провадження, шляхом стягнення аліментів від частки доходу платника аліментів, суд, при визначенні розміру аліментів вважає за необхідне керуватися розміром аліментів, встановленим п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне визначити у цьому рішенні, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , складає 1/4 (однієї чверті) з усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно. Період стягнення аліментів - з дня набрання цим рішенням законної сили та до досягнення [PERSON] повноліття. Суд не вбачає підстав для припинення стягнення аліментів з позивача з дня повернення проживання дітей до України, оскільки, на відміну від стягнення аліментів, ані нормами СК України, ані ЦПК України не передбачено можливість припинення стягнення платежів за минулий період. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, суд на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України стягує з відповідачки на користь держави судовий збір, який підлягав сплаті за пред`явлення цього позову, у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved