Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-29 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 20.12.2024\~року [PERSON] \~в особі\~представника \~адвоката Тивоненка\~Л.Р.\~звернулася до\~Комунарського районного\~суду м.\~Запоріжжя з\~позовом до\~ [PERSON] \~про розірвання\~шлюбу, в якому позивач зазначила, що з 05.08.2006 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому Вячеславською сільською радою Приморського району Запорізької області, України, актовий запис № 02, шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем. Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що з 2021 року сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. З березня 2022 року сторони проживають окремо. Через воєнні дії позивач була вимушена виїхати за кордон разом зі спільною дитиною сторін. Кожен зі сторін має протилежні погляди на шлюбу та сім`ю. Між ними постійно виникають сварки. На даний момент ведення між сторонами спільного господарства припинено, останні разом не проживають, не спілкуються. Подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливим та суперечитиме інтересам позивача. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». Також просить стягнути судовий збір з відповідача на користь позивача. Ухвалою від 25.12.2024 року суддя прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила провадження у справі, а також відповідно до ст.\~274\~ЦПК України вирішила розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник адвокат Тивоненко Д.Р. не з`явилися, при подачі позову окремим пунктом просили розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення, справу просить розглянути без його участі. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05.08.2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Вячеславською сільською радою Приморського району Запорізької області, актовий запис № 02 (а.с. 12). Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 27.04.2010 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 280 (а.с. 10). На момент подачі позовної заяви сторони припинили подружні стосунки, спільного господарства не ведуть, мешкають окремо. Згідно зі ст.\~51\~Конституції України та ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Встановлено, що позивач та відповідач наполягають на розірванні шлюбу. Згідно зі ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З`ясовано, що немає згоди позивача та відповідача на продовження шлюбу, тобто не має їх вільної і повної згоди на шлюб. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя за відсутності їх згоди на продовження шлюбу. З урахуванням зазначеного, суд, приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, яких за твердженням позивача не має. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При подачі позовної заяви до суду позивач по справі сплатила судовий збір у сумі 968 грн. 96 коп., що підтверджується квитанцією № 0171-6329-7446-9009 від 20.12.2024 року (а.с. 4). Враховуючи, що відповідач [PERSON] визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд приходить до висновку про необхідність повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору. Згідно з ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволений, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 50 % судового збору в сумі 484 грн. 48 коп.

Outcome: approved