Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

29.10.2024 року адвокат Безрукова С.О., діючи в інтересах позивача [PERSON] , звернулася до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Служба у справах дітей Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області, як орган опіки та піклування, районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району, як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . В період з 30.04.2015 року по 05.11.2019 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Відповідач впродовж тривалого часу нехтує та ухиляється від виконання батьківського обов`язку щодо сина, а саме: жодного разу не поцікавився станом здоров`я, навчанням та не намагається встановити зв`язок з дитиною та приймати участь у його фізичному, моральному та духовному вихованні. Враховуючи, що відповідач жодним чином не приймає участі у вихованні сина, позивач просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01.11.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. 25.11.2024 року відповідач [PERSON] надав суду заяву, в якій зазначив про визнання позовних вимог в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував та просить розглянути справу без його участі. 03.12.2024 року на адресу суду від третьої особи - Служба у справах дітей Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області надійшли пояснення за підписом начальника відділу «Служби у справах дітей» Тарасенко І. про те, що обстежити умови проживання родини (дитини з матір`ю) за адресою: [ADDRESS] , не є можливим з причини проживання позивача [PERSON] понад рік за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з чим, всі матеріали передані до районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району, як орган опіки та піклування, за належністю. Додатково зазначено про розгляд справи без участі їхнього представника та ухвалення рішення на розсуд суду. Ухвалою суду від 05.12.2024 року підготовче провадження у справі закрито, призначено судовий розгляд. 23.12.2024 року на адресу суду від заступника голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району Стешенка О. надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника органу опіки та піклування та надано для долучення до матеріалів справи акт обстеження умов проживання позивача та дитини від 03.12.2024 року, акт обстеження умов проживання відповідача від 03.12.2024 року та висновок органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] . У судовому засіданні позивач [PERSON] наполягала на позбавленні відповідача [PERSON] батьківських прав з підстав, викладених у позовній заяві, зазначивши, що вона перебувала у шлюбі в період 2015-2019 р.р. До офіційного укладення шлюбу у них [INFO] народися син [PERSON] . [PERSON] востаннє бачив сина [INFO] . Після цього дитина декілька разів ще телефонувала батькові, але у подальшому останній перестав брати слухавку і з січня 2021 року взагалі припинив спілкування з [PERSON] . З вказаного часу відповідач не телефонував, не приїздив та не допомагав матеріально дитині, хоча знав і номер телефону і де вони з сином проживали. Станом на липень 2024 року відповідач має заборгованість по аліментам у сумі 60 209 гривень, востаннє стягувалися у липні 2021 року. Відповідач [PERSON] до зали судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] , виходячи з такого. Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.ст.12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 12 Закону України «Про охорону дитинства» зобов`язує батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини (ч. 1). Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (ч. 2). Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ч. 3). Частиною 4 ст.82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Судом встановлено, що сторони у справі з 30.04.2015 року перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис №04. У шлюбі у них народилася дитина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 13.05.2014 року серії [NUMBER] , актовий запис №155. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05.11.2019 року у справі №333/5525/19, яке набрало законної сили 06.12.2019 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. 13.11.2019 Комунарським районним судом м. Запоріжжя видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття. 18.11.2020 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] зі зміною прізвища на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис №652. 09.12.2019 року державним виконавцем Комунарського відділу ДВС м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Алімовою Є.А. за судовим наказом №333/6358/19, виданого 13.11.2019 року, відкрито виконавче провадження ВП [NUMBER]. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, станом на 31.07.2024 року розмір заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим листом №333/6358/19, виданим 13.11.2019 року, становить 60 209,50 гривень. Згідно довідки КЗ ЗСО «Балабинський ліцей «Престиж» Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області №077/01-14 від 01.08.2024 року, [PERSON] навчається в 5-Б класі вказаного закладу. Батько [PERSON] у вихованні та навчанні дитини участі не приймає. Вихованням та освітою дитини займається мати - [PERSON] . Також підтвердженням тому, що дитиною опікується лише матір [PERSON] , є інформація від 31.07.2024 року, надана ФОП [PERSON] «Дитяча Амбулаторія « [INFO] ». З довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру №600263-2020 від 28.11.2020 року та витягу з реєстру Кушугумської територіальної громади №2020/009163290 від 01.08.2024 року вбачається, що [PERSON] та її син - [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до акту обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] від 03.12.2024 року, підписаного головними спеціалістами відділу по Комунарському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради Соболєвої Г.О. та Петренко Г.Ф. , за вказаною адресою проживають: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . З розмови з дитиною - [PERSON] , встановлено, що свого батька - [PERSON] він не пам`ятає, останній з ним не спілкується, не бачиться та взагалі не приймає участі в його житті. Своїм батьком дитина вважає нового чоловіка матері - [PERSON] . Проти позбавлення [PERSON] батьківських прав не заперечує. В квартирі створені належні умови проживання, в наявності газо-, водо-, електропостачання, необхідні меблі та побутова техніка. Дитина має окрему кімнату, забезпечена усім необхідним для сну, відпочинку та розвитку, має одяг та взуття за віком та по сезону. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 03.12.2024 року за місцем проживання відповідача за адресою: [ADDRESS] , підписаного головними спеціалістами відділу по Комунарському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради Соболєвої Г.О. та Петренко Г.Ф. , за вказаною адресою обстеження не проводилося у зв`язку з відсутністю мешканців вдома. З наданого висновку №2937/01-37/19.02 від 20.12.2024 року, підписаного заступником голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району Стешенко О.. вбачається доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дитини - [PERSON] , [INFO] . Пунктом 2 ст.164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків. Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини. Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перелічена в ст.164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини. За змістом роз`яснень, викладених у п.п.15, 16, 17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 року у справі № 211/559/16-ц). Європейський суд з прав людини зазначив, що між інтересами дитини і інтересами батьків має існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особливу увагу слід приділяти найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою і важливістю повинні переважати над інтересами батьків (рішення від 07.12.2006 по справі «HUNT v. UKRAINE», № 31111). Також, ЄСПЛ у своєму рішенні по справі "Ілля Ляпін проти Росії" №70879/11 від 30.06.2020 зазначив, що контакт з батьком на протязі 7 років втрачений, батько не сплачував аліменти, що свідчить про ухилення від батьківського піклування (п.50,57). Суд вважає висновок органу опіки та піклування обґрунтованим, у ньому наведено достатньо підстав та аргументів, які вказують на доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, а також позитивного впливу такого рішення на інтереси дитини. Сам відповідач не з`явився ані до суду для розгляду цієї справи та не залучив представника, ані до комісії з питань захисту прав дитини. На думку суду, така його поведінка свідчить про байдуже ставлення до долі дитини. При розгляді цього спору суд враховує рішення Європейського суду з прав людини від 18.12.2008 року у справі «Савіни проти України», яким встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що при розгляді справи знайшли підтвердження обставини, що відповідач без поважних причин свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, передбаченими ст.150 СК України, за власною ініціативою самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до дитини, без поважних причин залишив її без батьківської уваги та турботи, при цьому наявна відсутність перешкод у спілкуванні з дитиною, а отже поведінка відповідача відносно дитини є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов`язками. З огляду на встановлені під час судового розгляду обставини, суд вважає, що наявні підстави, передбачені п.2 ч.1 ст.164 СК України, для позбавлення відповідача батьківських прав щодо його сина, що сприятиме захисту якнайкращих інтересів дитини. На думку суду, за відсутності доказів щодо наявності між дитиною та батьком зв`язку, який визначається як сімейне життя, відсутність взагалі протягом тривалого часу будь-якого контакту внаслідок такої свідомої поведінки відповідача, позбавлення його батьківських прав не становитиме втручання в значенні пункту 2 статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у право відповідача на повагу до його сімейного життя, яке гарантується пунктом 1 статті 8 цієї Конвенції. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і при дотриманні такої рівноваги особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Батьківські права засновані на спорідненості батьків з дітьми, водночас ухилення від виконання батьківських обов`язків є в силу закону підставою для позбавлення батьківських прав. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач позовні вимоги визнав та заперечень проти позбавлення його батьківських прав відносно сина не надав, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що змінити поведінку батька у кращу сторону неможливо, у зв`язку з чим, позовні вимоги позивача про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього - [PERSON] , [INFO] ,є обґрунтованими, підтвердженими зібраними у справі доказами, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Суд звертає увагу, що Комунарським районним судом м. Запоріжжя 13.11.2019 року видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] . Судом роз`яснюється, що відповідно до ч.1 ст.169 ЦПК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. За положеннями ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з 50% судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, судовий збір в розмірі 605,60 грн.(50% від сплаченої позивачем суми збору) слід стягнути з відповідача на користь позивача, а інші 50% сплаченого судового збору (605,60 грн.) необхідно позивачу повернути з Головного Управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області.

Outcome: approved