Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-21 00:00:00

Позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 31.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком\~Є.М., зареєстрований в реєстрі за №\~75142. В обґрунтування позову вказує, що у лютому 2022 року у застосунку «Дія» виявила постанову про відкриття виконавчого провадження від 18.02.2022 приватного виконавця, який відкрив вказане провадження за наслідками розгляду заяви про примусове виконання оскаржуваного виконавчого напису про стягнення з неї заборгованості в розмірі 66712,67 грн на користь ТОФ «ФК «АВАНСАР», з яким вона ніколи не мала ніяких правовідносин, сума заборгованості не підтверджується взагалі ніякими документами, її розрахунок виконаний заінтересованою особою, вона з сумою заборгованості не погоджується. Договорів про відступлення прав вимоги за кредитним договором також не надано. Крім того, в межах вищевказаного виконавчого провадження було накладено арешт на її єдине джерело доходу заробітну плату. Вважає, що існують підстави для застосування до вказаних правовідносин строків позовної давності. Документи, на підставі яких вчинено спірний виконавчий напис, не є достатніми для підтвердження безспірності заборгованості. Тому вважає, що виконавчий напис вчинено з грубими порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і, як наслідок, - неправомірно відкрито виконавче провадження. Також одночасно з пред`явленням позову [PERSON] подала до суду клопотання про витребування доказів, яке ухвалою від 26.11.2024 задоволено, витребувано у приватного нотаріуса Київського міського\~нотаріального округу\~Остапенка Є.М. оформлені відповідно до правил діловодства копії матеріалів нотаріальної справи, за якими 31.05.2021 було вчинено виконавчий напис №\~75142 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «АВАНСАР» заборгованості в розмірі 66712,67 гривень. Однак вказану ухвалу, яка направлялась на адресу приватного нотаріуса, ним отримано не було (а.с.61-62), в результаті чого її не було виконано, витребувані документи суду не було надано. Позивач просила справу розглянути за її відсутності та задовольнити позовні вимоги (а.с.\~63). Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином шляхом надсилання судової повістки разом з копіями відповідних документів до його електронного кабінету, про що свідчать довідки про доставку електронного документа 11.10.2024, 27.11.2024 (а.с.\~43, 55), однак в судове засідання його представник не з`явився, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, поважності неявки не убачається, клопотань та письмових заперечень від нього не надходило. Треті особи про дату, час і місце судового засідання повідомлялись належним чином шляхом направлення судових повісток за їх місцем знаходження (а.с.\~59-60, 61-62), однак у судове засідання не з`явилися, причину неявки не повідомили, заяви про розгляд справи за їхньої відсутності не подали. Тому суд ухвалив провести розгляд справи за відсутності сторони відповідача у звичайному порядку, на підставі наявних у ній доказів і зважаючи на вжиті заходи для забезпечення участі відповідача в розгляді справи. У відповідності до ч.\~1 ст.\~13 ЦПК України суд розглядає\~справи не\~інакше як\~за зверненням\~особи,\~поданим відповідно\~до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках. Згідно із ч.\~1 ст.\~81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. 31.05.2021 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко\~Є.М. вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №\~75142, про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь ТОФ «ФК «АВАНСАР», якому ТОВ «ФК «ФАГОР» відступило право вимоги на підставі договору факторингу від 27.05.2020, якому в свою чергу ТОВ «ФК «ПЛЕЯДА» відступило право вимоги на підставі Договору факторингу від 20.05.2016, якому в свою чергу ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» на підставі Договору факторингу від 19.05.2016 відступило право вимоги за кредитним\~договором №\~200215776від 10.05.2016, який укладено між ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» та [PERSON] , у розмірі 66712,67 грн за період з 10.05.2016 по 28.05.2021, із них: заборгованість за кредитом 17698,02 грн, заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 47264,65 грн, заборгованість за нарахованою пенею 900 грн. Стягнуто плату за вчиненням виконавчого напису. Загальна заборгованість боржника становить 66712,67 грн. Однак, суду не надано зазначених у виконавчому написі ні договору кредиту, ні договорів про відступлення права вимоги. Таким чином, із наявних матеріалів справи, не можливо достовірно встановити, що 10.05.2016\~дійсно було\~укладено кредитний\~договір №\~200215776між ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» та [PERSON] та що за цим договором право вимоги до боржника від ПАТ «БАНК\~МИХАЙЛІВСЬКИЙ»перейшло до ТОФ «ФК «АВАНСАР» (зараз ТОФ ««АВАНСАР»). На підставі вказаного вище виконавчого напису нотаріуса приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Амельченком В.П. 18.02.2022 відкрито виконавче провадження №\~68696482 про стягнення з [PERSON] на користь ТОФ ««АВАНСАР» заборгованості в розмірі 66712,67 грн (а.с.\~13, 17-18). 18.02.2022 р. приватним виконавцем у вказаному виконавчому провадженні винесено постанову про арешт коштів боржника [PERSON] , які містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом (а.с. 14-15). Відповідно до ст.\~18\~Цивільного кодексу\~України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку встановлених законом. Згідно із ч.\~1 ст.\~39\~Закону України\~«Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Виходячи з положень ст.\~87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.\~88\~Закону України\~«Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого 22\~лютого 2012\~року №\~296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №\~1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Пунктом 1.1. Глави 16 розділу ІІ Порядку встановлено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. На підставі пп.\~2.1, 2.3 п.\~2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Згідно п.\~3.1\~вказаної Глави,\~нотаріус вчиняє\~виконавчі написи,\~якщо подані\~документи підтверджують\~безспірність заборгованості\~або іншої\~відповідальності боржника\~перед стягувачем;\~за умови,\~що з\~дня виникнення\~права вимоги\~минуло не\~більше трьох\~років,\~а у\~відносинах між\~підприємствами,\~установами та\~організаціями не більше одного року. Стаття 50\~Закону України\~«Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документів згідно з Переліком, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум, витребування майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимоги стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, підтверджують безспірність вимоги та подачі вимоги в межах строку позовної давності у три роки та у межах річного строку щодо вимоги про стягнення неустойки. Суд позбавлений можливості встановити, чи надавались нотаріусу документи, передбачені переліком документів, за яким проводилось стягнення у безспірному порядку, оскільки ні відповідачем, ні приватним нотаріусом не надано суду ніяких документів з цього приводу, тому ця інформація є непідтвердженою. Підставою для відкриття виконавчого провадження слугував лише виконавчий напис нотаріуса, в якому вказано про наявність заборгованості перед ТОФ ««АВАНСАР». Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і неправильність вимог боржника. Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та його розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених для нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. Відповідачем не надано доказів на підтвердження відправлення копії письмової вимоги до позивача про погашення заборгованості та повідомлень про заміну кредитора, а також відсутнє підтвердження отримання ним такої письмової вимоги з попередженням про вчинення виконавчого напису у випадку непогашення заборгованості, у зв`язку з чим остання була позбавлена можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги відповідача, або ж виконати їх. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року по справі №\~826/20084/14, яку ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, залишено без змін, визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів\~України №\~662\~від 26.11.2014\~«Про внесення\~змін до\~переліку документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів» в частині, зокрема, «п.\~2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету\~Міністрів України\~№\~662\~від 26.11.2014\~«Про внесення\~змін до\~переліку документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили». Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі №\~757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічна правова позиція викладена і у постанові Верховного Суду від 15.04.2020 у справі №\~158/2157/17 та постанові ВП ВС від 21.09.2021 по справі №\~910/10374/17. Згідно із ч.\~4 ст.\~263\~ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Оскаржений виконавчий напис, вчинений нотаріусом 31.05.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №\~826/20084/14. В суді не підтверджено, що укладений кредитний договір від 10.05.2016, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був посвідчений нотаріально, тому станом на 31.05.2021 він не мав правових підстав та повноважень вчиняти оскаржуваний виконавчий напис про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором. Таким чином, не доведено, що нотаріусом для вчинення виконавчого напису належним чином здійснена перевірка наявності певних умов, за яких може бути вчинена зазначена нотаріальна дія, а також перевірка всіх пред`явлених для вчинення виконавчого напису документів, які підтверджують безспірність зазначеної заборгованості боржника перед стягувачем. Отже, наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Суд також зазначає, що за ухвалою від 08.12.2023 було зупинене стягнення на підставі виконавчого напису №\~75142, вчиненого 31.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, що здійснюється в межах виконавчого провадження №\~68696482, відкритого 18.02.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Амельченком В.П., про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНСАР» заборгованості в розмірі 66712,67 гривень, до набрання законної сили рішенням суду. У відповідності до ч.\~9 ст.\~158\~ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. Згідно з ч.\~7 ст.\~158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. В рамках даної цивільної справи такого клопотання не заявлялось. Як убачається з матеріалів справи, позивачем сплачено судовий збір за подання до суду позовної заяви в сумі 1073,60 грн та за подання заяви про забезпечення позову 536,80 грн (а.с. 1, 21). У зв`язку із задоволенням позову суд відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України присуджує з відповідача на користь позивача вказані судові витрати зі сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved