Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про визначення їй додаткового строк для подання в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] строком в чотири місяць. Позовні вимоги мотивував тим, що [INFO] помер її дід [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на все його майно, яке складається з земельної ділянки площею 5,50 га в межах території Заленоярської сільської ради. За життя дід позивачки склав заповіт, яким вищевказану земельну ділянку заповів позивачці [PERSON] . Позивач не проживала спільно зі спадкодавцем, не мала спільного побуту, не знала про заповіт на своє ім`я, дізналася про його наявність лише у березні 2024 року, вже після сплину передбаченого законом строку для прийняття спадщини. В цьому ж році з метою отримання спадщини за заповітом, позивач [PERSON] звернулася з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса. Однак нотаріусом було відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Причини пропуску строку для прийняття спадщини позивачка вважає поважними, оскільки на час відкриття спадщини не знала про наявність заповіту на її користь. Батько позивачки [PERSON] також не знав нічого про заповіт, дізнався лише від голови ФГ Мазура В.І., який обробляв вказану земельну ділянку на підставі договору оренди, укладеного між ним та [PERSON] . Відтак [PERSON] повинна була протягом шести місяців з часу відкриття спадщини, прийняти спадщину, однак в період, коли вона зобов`язана була подати заяву про прийняття спадщини розпочалась збройна агресія російської федерації, тому вона була вимушена покинути територію України, виїхати за кордон, де вона перебуває по теперішній час. Позивач бажає прийняти спадщину, проте пропустила строк для її прийняття Вказані причини вона просить визнати поважними та визначити їй додатковий строк у 4 місяці для подачі заяви про прийняття спадщини. 31.05.2024 року ухвалою Доманівського районного суду Миколаївської області відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено справу до розгляду в підготовчому засіданні. 29.07.2024 року ухвалою Доманівського районного суду Миколаївської області закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті. Витребувано від Доманівської державної нотаріальної контори Миколаївської області. завірену належним чином копію спадкової справи №38/2024, заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . У судовому засіданні представник позивача - адвокат Бороденко Р.В. позов підтримала повністю, посилаючись на обставини викладені в ньому та задовольнити позов надавши позивачу [PERSON] додатковий строк у 4 місяці для подачі заяви про прийняття спадщини. Представник відповідача Доманівської селищної ради Савін Д. в судове засідання подав заяву в якій не заперечував щодо задоволення позовних вимог [PERSON] . Суд, заслухавши представника позивача, представника відповідача, допитавши свідка [PERSON] , [PERSON] , дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, вважає необхідним зазначити таке. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] встановлено, що [INFO] в селі Вікторівка Вознесенського району Миколаївської області помер [PERSON] . Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-МК №044488 спадкодавцю [PERSON] належала земельна ділянка площею 5,50 га в межах території Зеленоярської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За заповітом, посвідченим 20 травня 2020 року секретарем виконкому Зеленоярської сільської ради Доманівського району Миколаївської області Ногіновою В.О., зареєстрованим в реєстрі за № 18, [PERSON] , житель села Вікторівка Вознесенського району Миколаївської області заповів [PERSON] належну спадкодавцю земельну ділянку площею 5,50 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах території Зеленоярської сільської ради Доманівського району Миколаївської області, яка належить спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІІ-МК №044488. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 ст.1223, ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України. Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті, - визначено ст.1233 ЦК України. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З дослідженої довідки виданої старостою Зеленоярського старостинського округу №307 від 21.03.2024 року [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований та проживав з 1979 року за адресою [ADDRESS] до дня смерті. Знятий з реєстраційного обліку у звязку зі смертю [INFO] . На день смерті разом з померлим ніхто не проживав та не був зареєстрований. Із копії спадкової справи № 38/2023, наданої суду Доманівською державною нотаріальною конторою Миколаївської області, вбачається, що [PERSON] , язвернулась із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] за заповітом, зареєстрованому в реєстрі за № 18 та секретарем виконкому Зеленоярської сільської ради Доманівського району Миколаївської області Ногіновою В.О, на спадкове майно, яке складається із: земельної ділянки площею 5,50 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах території Зеленоярської сільської ради Доманівського району Миколаївської області, яка належить спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІІ-МК №044488. Підставою звернення позивача до суду стало те, що вона, дізнавшись про заповіт, складений [PERSON] на її користь, звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно спадкодавця. Однак, державний нотаріус Доманівської державної нотаріальної контори Миколаївської області Грушанська І. постановою №58/02-31 від 20.03.2024 р. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, що належало [PERSON] , померлого [INFO] у зв`язку з пропущенням строку на прийняття спадщини, оскільки вона не проживала, не була зареєстрована разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк. Водночас, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першоїстатті 106 Конституції України,Закону України "Про правовий режим воєнного стану",Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався. [PERSON] не зверталася з заявою про прийняття спадщини. Відтак [PERSON] повинна була протягом шести місяців з часу відкриття спадщини, прийняти спадщину за заповітом, однак в період, коли вона зобов`язана була подати заяву про прийняття спадщини розпочалась збройна агресія російської федерації, вона через об`єктивну, реальну та дійсну загрозу для свого життя та здоров`яне поверталась на територію України. Позивач перебувала за кордоном на час смерті діда, а потім виїхала до Канади, (Копія проїзного документа наявна в матеріалах справи). Отже в період, коли вона зобов`язана була подати заяву про прийняття спадщини знаходилась за межами України. Окрім того, позивач не проживала разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, та у строк, визначений ч.1 ст.1270 ЦК України, не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, оскільки їй не було відомо про наявність заповіту в її користь. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що є батьком позивачки, яка виїхала за межі України, про заповіт він випадово дізнався, який знайшовши в речах покійного батька, донька також не знала пронаявність заповіту діда. Суд звертає увагу на те, що законодавцем не надається ніякого значення тривалості періоду, який пройшов з дня закінчення строку для прийняття спадщини, що не виключає можливості одержання своєї частки спадкоємцем, який пропустив строк для прийняття спадщини, також і після спливу значного строку. Відповідно до роз`яснень, зазначених у п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Законодавство не встановлює конкретний перелік поважних причин пропуску строку на подачу заяви про прийняття спадщини та такі причини оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку та з урахуванням усіх обставин справи. Головною ознакою поважних причин є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини. В обґрунтування причин поважності пропуску строку для прийняття спадщини позивач посилалася на збройну агресію та введення воєнного стану у відповідності до Указу Президента № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні`та воєнними діями, що відбуваються на території України, а також те, що вважала, що згідно до п. 3постанови КМУ № 164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» від 28.02.2022 року, на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Разом з тим, постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2022 року №719до п. 3постанови КабінетуМіністрів Українивід 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» були внесені зміни, відповідно до яких перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Також в обґрунтування позову позивач зазначала що у зв`язку зі збройною агресією російської федерації, через об`єктивну загрозу для свого життя та здоров`я вона вимушена була покинути територію України При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У постановах від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18), від 28 березня 2022 року у справі № 750/2158/21 (провадження № 61-753св22) Верховний Суд зазначив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Спадкове законодавство засновується на принципі переваги формального волевиявлення спадкодавця (заповіту) над положеннями закону, спадкоємці за законом спадкують тільки у випадках відсутності заповіту, визнання його недійсним, нерозподілення заповідачем усієї спадщини або неприйняття (відмови від прийняття) спадщини спадкоємцями, призначеними у заповіті (частина друга статті 1223 ЦК України). Такий висновок зробив Верховний Суд у справі № 671/308/20 від 29.06.2021. Суд зауважує, що позивачка не є спадкоємцем першої черги за законом, не проживала постійно із спадкодавцем на час відкриття спадщини, про наявність заповіту дізналася тільки у даний час, а тому не мала підстав звертатися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] у шестимісячний строк. Оскільки позивач не могла реалізувати свої спадкові права після смерті діда [PERSON] з об`єктивних причин, а саме, через необізнаність про наявність заповіту, складеного на її користь, перебування за межами держави в зв`язку з воєнним станом, тому суд вважає такі обставини поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини за заповітом та вважає позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення. На підставі ст.ст. 1216, 1217, 1220, 1222-1223, 1233, 1241, 1268-1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved