Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до Шполянського районного суду Черкаської області із позовом до СПОП «Відродження», у якому, з урахуванням заяви про зміну предмету позову від 04.04.2024, просить визнати відсутнім інше речове право ( право оренди) земельної ділянки з кадастровим номером 7125786800:02:001:0283 зареєстроване за Сільськогосподарським приватно-орендним підприємством «Відродження», ідентифікаційний номер 30709466, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25.10.2016 за номером 17112714. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що вона є власником земельної ділянки з кадастровим номером 7125786800:026001:0283, площею 2,0549 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в адміністративних межах Скотарівської сільської ради Звенигородського району Черкаської області. Починаючи з 18.10.2016 відповідач використовував належну їй земельну ділянку на підставі укладеного між ними Договору оренди землі №153 зі строком дії на 7 років. Отже, 18.10.2023 строк дії договору закінчився. Оскільки відповідач після закінчення строку дії договору не здійснював жодних дій щодо повернення їй земельної ділянки, 19.01.2024 вона звернулась до відповідача із письмовою заявою №44 на повернення земельної ділянки. За декілька тижнів її запросили до відповідача, де повідомили, що дію договору продовжено, відповідно до додаткової угоди до договору, виданою 17.09.2021, і на підтвердження надали копію витягу № 319506176 від 03.01.2023 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права. Втім позивач зазначає, що вона не укладала та не підписувала із відповідачем додатковї угоди від 17.09.2021 до договору оренди, оскільки не мала волевиявлення продовжувати дію договору. Відповідно до ухвали суду від 12.03.2024 відкрито провадження у справі, а також задоволено клопотання позивача про витребування доказів та витребувано у Сільськогосподарського приватно-орендного підприємства «Відродження» - оригінал Додаткової угоди серія та номер: б/н до Договору оренди землі № 153 від 18 жовтня 2016 року виданої 17 вересня 2021 року від імені орендаря: Сільськогосподарського приватно-орендного підприємства «Відродження» та орендодавця: [PERSON] щодо оренди земельної ділянки з кадастровим номером 7125786800:02:001:0283; із Звенигородської районної державної адміністрації Черкаської області - завірені копії документів Реєстраційної справи № 1066612371257 сформовані під час проведення державної реєстрації речового права 03.01.2023 року на підставі Додаткової угоди б/н від 17 вересня 2021 року до Договору оренди землі № 153 від 18.10.2016 року виданої від імені орендаря: Сільськогосподарського приватно-орендного підприємства «Відродження» та орендодавця: [PERSON] щодо оренди земельної ділянки з кадастровим номером 7125786800:02:001:0283, в тому числі Заяву N? 53635969 від 28.12.2022 року на проведення реєстраційних дій. Відповідно до ухвали суду від 11.04.2024 прийнято до розгляду заяву [PERSON] про зміну предмета позову у цивільній справі. Відповідно до ухвали суду від 29.05.2024 відносно СПОП «Відродження» застосовано заходи процесуального примусу у виді штрафу у розмірі 3028,00 гривень; зобов`язано СПОП «Відродження» надати суду оригінал Додаткової угоди серія та номер: б/н до Договору оренди землі № 153 від 18.10.2016 року, виданої 17 вересня 2021 року від імені орендаря: Сільськогосподарського приватно-орендного підприємства «Відродження» та орендодавця: [PERSON] щодо оренди земельної ділянки з кадастровим номером 7125786800:02:001:0283. Згідно з ухвалою суду від 03.06.2024 заяву представника відповідача, адвоката Новікова М.В. про відвід головуючого судді Щербак О.В. від участі у справі визнано необгрунтованою. 03.06.2024 суддею Шполянського районного суду Черкаської області Сивоконем С.С. відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача про відвід судді Щербак О.В.. Відповідно до ухвали суду від 03.07.2024 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про витребування доказів, у справі призначено судово-почеркознавчу експертизу та повторно зобов`язано СПОП «Відродження» надати експерту оригінал додаткової угоди від 17.09.2021 б/н до договору оренди землі №153 від 18.10.2016, укладеного між [PERSON] та СПОП «Відродження». 15.08.2024 до суду надійшло клопотання експерта № СЕ-19/104-24/31209-ПЧ від 06.08.2024 про надання оригіналу досліджуваного документу у цивільній справі, а саме додаткової угоди від 17.09.2021 б/н, укладеної між [PERSON] та СПОП «Відродження». 20.08.2024 провадження у справі поновлено з метою вирішення клопотання експерта. Відповідно до ухвали суду від 09.09.2024 задоволено клопотання експерта та зобов`язано Сільськогосподарське приватно-орендне підприємство «Відродження» надати експерту оригінал додаткової угоди від 17.09.2021 б/н до договору оренди землі № 153 від 18.10.2016 , укладеного між [PERSON] та СПОП «Відродження». Провадження зупинене. 10.10.2024 до суду надійшло повідомлення від Дніпропетровського НДЕКЦ МВС про неможливість проведення судової експертизи. 16.10.2024 провадження у справі поновлено. 27.11.2024 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. Позивач у судове засідання не з`явилась, у клопотанні від 02.09.2024 та заяві від 21.11.2024 свої позовні вимоги підтримала, просила провести розгляд справи без її участі. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог. Зазначив, що позивачка власноручно підписала у 2021 році додаткову угоду про продовження терміну дії договору від 18.12.2016, на підставі якої проведено державну реєстрацію іншого речового права. Жодним допустимим доказом не підтверджено того, що позивачка не підписувала додаткову угоду. Позивач, заявляючи клопотання про витребування у відповідача оригіналу додаткової угоди та Звенигородської РДА копії реєстраційної справи, не надала відомостей про вжиття нею заходів щодо самостійного отримання вказаних доказів. Однак суд задовольнив таке клопотання. Відповідач повідомив суд про неможливість подання оригіналу угоди, оскільки він звернувся до поліції із заявою про вчинення кримінального правопорушення. Позивачка знайомилася із матеріалами справи та була обізнана про те, що оригінал додаткової угоди перебуває в поліції. Суд також був обізнаний, де знаходиться оригінал угоди, однак у своїх ухвалах наполягав на наданні відповідачем додаткової угоди. Відповідач повідомляв про відсутність оригіналу додаткової угоди, тому не проведення експертизи не можна вважати з вини відповідача. Позивачка не довела, що не підписувала угоду. Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши докази наявні у матеріалах справи у їх сукупності, суд установив наступні обставини та правовідносини між сторонами. Із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 143924210 від 05.11.2018, вбачається, що [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка кадастровий номер 7125786800:02:001:0283, площею 2,0549 га, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серія та номер: ЧР 045162, виданого 20.11.2003; номер запису про право власності 7052258 від 19.09.2014 ( а.с. 13-14). Відповідно до договору оренди землі № 159 від 18.10.2016, укладеного між [PERSON] та СПОП «Відродження», орендодавець надала, а орендар прийняло в строкове платне користування земельну ділянку, кадастровий номер 7125786800:02:001:0283, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Земельна ділянка, яка знаходиться на території Скотарівської сільської ради Шполянського району Черкаської області. Договір укладено строком на 7 років ( а.с. 15-18). Право оренди СПОП « Відродження» зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25.10.2016, номер запису про інше речове право : 17112714 ( інформаційна довідка № 143924210 від 05.11.2018). 19.01.2024 [PERSON] подала до СПОП «Відродження» заяву, в якій просила видати їй її земельний пай, так як строк договору оренди землі закінчився ( а.с. 19). Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 319506176 від 03.01.2023 та №366857958 від 22.02.2024 є відомості про наявність додаткової угоди 17.09.2021, укладеної між СПОП «Відродження» та [PERSON] про продовженні дії договору оренди землі № 153 від 18.10.2016( а.с. 20-22) На виконання ухвали суду від 12.03.2024, Звенигородська районна військова адміністрація надала завірені копії документів реєстраційної справи №1066612371257, сформовані під час державної реєстрації речового права 03.01.2023 на підставі додаткової угоди б/н від 17.09.2021 до договору оренди землі №153 від 18.10.2016. У матеріалах копії реєстраційної справи наявні зокрема заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень представника СПОП «Відродження» Антонова Ю.М. від 28.12.2022 , додаткові відмітки: внесення змін до запису про інше речове право № 17112714 ( а.с.49). Відповідно до наявної в матеріалах реєстраційної справи копії угоди від 17.09.2021 до договору оренди № 153 від 18.10.2016, між [PERSON] та СПОП « Відродження», строк дії договору № 153 від 18.10.2016 продовжено до 2033 року ( а.с.59). Відповідно до рішення державного реєстратора Іллюка А.С. від 03.01.2023 внесені відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про строк дії договору оренди землі № 153 від 18.10.2016 на підставі додаткової угоди від 17.09.2021 до 2033 року( інформаційна довідка № 319506176 від 03.01.2023). Відповідно до частини першої\~статті 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із частиною першою\~статті 15 ЦК України\~визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом статті\~11\~ЦК\~України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, інші юридичні факти. Згідно із частиною першою статті\~202\~ЦК\~України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до законодавчого визначення правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Здійснення правочину законодавством може пов`язуватися з проведенням певних підготовчих дій учасниками правочину (виготовленням документації, оцінкою майна, інвентаризацією), однак сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки (на відміну, наприклад, від юридичних вчинків, правові наслідки яких наступають у силу закону незалежно від волі його суб`єктів).\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім\~і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин - це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права. Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. \~ \~ \~ \~Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини. У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли. За частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Статтею 207 ЦК України встановлено загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України і відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду,\~а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України). Взаємовідносини щодо оренди землі врегульовані зокрема Законом України « Про оренду землі». Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства ( ст. 13 Закону України « Про оренду землі»). Відповідно до положень частини першої статті 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Відповідно до\~статті 15\~Закону України\~«Про оренду\~землі» (у\~редакції станом\~на час\~укладення договору\~оренди) істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови. Укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку (частина перша статті 16 Закону України «Про оренду землі»). Звертаючись до суду з вимогами про відсутність у відповідача права оренди, позивачка посилалась на те, що вона не підписувала додаткову угоду від 17.09.2021 до договору оренди землі № 153 від 18.10.2016 року. Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). Належним доказом, який би міг засвідчити належність підпису особи на письмових документах є висновок почеркознавчої експертизи. Аналогічний висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у постановах Верховного Суду від 18 січня 2023 року у справі № 601/2139/21, від 24 травня 2023 року у справі №567/792/22,від 19 червня 2023 року у справі № 601/1965/21, від 21 червня 2023 року у справі № 567/874/22, від 30 листопада 2023 у справі № 558/140/22. Відповідно до пункту 1.1 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5, для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів. Пунктом 3.5 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5, встановлено, що, коли об`єкт дослідження не може бути представлений експертові, експертиза може проводитись за фотознімками та іншими копіями об`єкта (крім об`єктів почеркознавчих досліджень), його описами та іншими матеріалами, доданими до справи в установленому законодавством порядку, якщо це не суперечить методичним підходам до проведення відповідних експертиз. Позивач у справі, посилаючись на те, що вона не підписувала додаткову угоду, у зв`язку з чим така у неї відсутня, з метою розгляду питання про призначення судової почеркознавчої експертизи та її проведення заявляла клопотання про витребування у відповідача оригіналу додаткової угоди від 17.09.2021 до договору оренди землі №153 від 18.10.2016. Таке клопотання було задоволено судом 14.03.2024. Отримавши копію ухвали суду від 14.03.2024 в електронному виді та у паперовому виді 22.03.2024, відповідач не виконав вимоги ухвали суду та не надав а ні доказ, а ні пояснення протягом п`яти днів з моменту отримання копії ухвали щодо неможливості його надання. У зв`язку із чим судом направлено роз`яснення щодо необхідності виконання вимог ухвали суду. 28.05.2024 адвокат Новіков М.В. подав заяву, у якій зазначив, що на виконання ухвали суду від 12.03.2024 повідомляє, що СПОП « Відродження» не має можливості надати суду оригінал додаткової угоди серія та номер б/н до договору оренди землі № 153 від 18.10.2016, виданої 17.09.2021, так як вказаний документ знаходиться у Відділку поліції №2 Звенигородського РУП ГУ НП в Черкаській області. До вказаної заяви долучив заяву про вчинення кримінального правопорушення за підписом директора СПОП « Відродження» на адресу ВПД № 2 Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, в додатках якої зазначений зокрема : оригінал додаткової угоди від 17 вересня 2021 року до договору оренди землі № 153 від 18 жовтня 2016 року. Таким чином, отримавши копію ухвали суду від 12.03.2024 та 23.05.2024 лист-роз`яснення щодо необхідності виконання ухвали суду у строк до 29.05.2029, позивач долучив оригінал витребуваного доказу до заяви про вчинення кримінального правопорушення, поданої до відділення поліції 24.05.2024, тобто значно пізніше постановлення та отримання ухвали суду від 12.03.2024. Зі змісту вказаної заяви вбачається, що позивач вважає, що додаткову угоду від 17 вересня 2021 року до договору оренди землі №153 від 18 жовтня 2016 могла підписати інша особа, у зв`язку з чим надає оригінал вказаної угоди для проведення почеркознавчої експертизи. При цьому необхідність надання оригіналу додаткової угоди у розпорядження органів поліції на стадії подання заяви про вчинення кримінального правопорушення, у той час, як наявна ухвала суду про витребування доказу, заявником ( відповідачем) не обґрунтована. У підготовчому судовому засіданні 03.07.2024 представник позивача не зміг пояснити обставини щодо долі заяви СПОП « Відродження» до ВП №2 Звенигородського РУП ГУНП в Черкаській області, зареєстрованої в ЄО № 8794 від 24.05.2024, зазначивши, що йому не відомі обставини щодо наявності кримінального провадження, зокрема щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідування, визнання додаткової угоди доказом у справі, призначення експертизи тощо. При призначенні у справі за клопотанням позивача судової почеркознавчої експертизи, суд зобов`язав відповідача надати експерту оригінал додаткової угоди від 17.09.2021 року до договору від 18.10.2016 року та роз`яснив положення ч.1 ст. 109 ЦПК України. В ухвалі суду від 09.09.2024 після поновлення провадження у справі, з метою розгляду клопотання експерта про надання оригіналу угоди, судом повторно зобов`язано відповідача надати оригінал додаткової угоди та роз`яснено положення ч.1 ст. 109 ЦПК України. Оскільки відповідачем не наданий оригінал угоди , експерт повернув ухвалу суду про призначення експертизи без виконання. Ураховуючи те, що позивач стверджує про неукладення спірної додаткової угоди до договору оренди землі та на відсутність у неї примірника такої додаткової угоди, то суд вважає, що саме на відповідача покладається обов`язок надати оригінал додаткової угоди для проведення почеркознавчої експертизи. Разом із тим, відповідач ухилився від надання оригіналу договору. Суд критично оцінює доводи представника відповідача про те, що оригінал спірної додаткової угоди наразі відсутній у відповідача та він не може його надати, оскільки такий перебуває у відділенні поліції. Ухвала про витребування доказів, є обов`язковою для виконання усіма, кого вона стосується в силу ст. 18 ЦПК України, яка передбачає обов`язковість судових рішень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України). Відповідно до пунктів 1,2,4 частини другої статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства (частини перша, друга статті 44 ЦПК України). Дії учасників судового процесу та їхніх представників мають не лише за формою, а й за змістом відповідати завданню цивільного судочинства. З метою виконання завдання судочинства сторона у справі має користуватися процесуальними правами, сприяючи тим самим суду у здійсненні правосуддя. Не виконуючи ухвалу суду про витребування доказів, наявної у розпорядженні відповідача станом на час отримання ухвали суду від 12.03.2024, та у подальшому надання оригіналу спірної додаткової угоди до заяви у поліцію, таким чином приховуючи доказ від суду, що перешкоджало розгляду справи, не наведення та не надання доказів про перешкоди у подальшому на вимогу суду надати оригінал додаткової угоди, відповідач діяв явно недобросовісно. Перекладення відповідачем обов`язку надати оригінал договору на позивачку, про що зокрема зазначав представник відповідача у клопотаннях від 04.06.2024 та 28.08.2024 про витребування оригіналу угоди у позивача, або заявляти клопотання про витребування такого в поліції, суперечить принципу змагальності сторін, згідно з яким кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій ( ч.3ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України). Такий висновок узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеної у постанові від 12 вересня 2022 року у справі № 478/1039/20 , у подібних правовідносинах. Відповідно до частини десятої статті 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду. Згідно із положеннями статті 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Відповідно до судової практики Верховного Суду пов`язаної із застосуванням положень частини десятої статті 84 ЦПК України (постанови Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 130/1508/18, від 23 жовтня 2019 року у справі № 130/1510/18, від 24 червня 2020 року у справі № 130/1509/18, від 21 жовтня 2020 року у справі № 130/1503/18, від 20 жовтня 2021 року у справі № 581/39/20) ненадання оригіналу оспорюваного правочину унеможливлює проведення ініційованої позивачем судової почеркознавчої експертизи та з`ясування судом обставин підписання орендодавцем додаткової угоди до договору оренди про визначення іншого строку його дії щодо спірної земельної ділянки. Положеннями частини четвертої статті 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст.76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. \~ Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування ( ч.2 ст. 78 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи ( ст. 79 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Ураховуючи встановлені обставини у справі та наведені норми права, висновки Верховного Суду, суд визнає, що додаткова угода від 17 вересня 2021 року до договору оренди землі №153 від 18 жовтня 2016 року не підписувалась позивачкою, відповідно сторонами не досягнуто згоди з усіх істотних умов договору, а отже така додаткова угода є неукладеною. \~ \~ \~ \~Суд критично оцінює надану відповідачем платіжну інструкцію кредитового переказу коштів від 09.07.2024 про сплату СПОП « ВІДРОДЖЕННЯ» на рахунок [PERSON] орендної плати за землю за 2024 рік, як доказ наявності орендних правовідносин. \~ \~ \~ \~Із виписки по картковому рахунку АТ « Ощадбанк» [PERSON] за період з 01.01.2020 по 19.07.2024 вбачається, що за вказаний час наявне єдине надходження коштів у сумі 10\~000,00 грн орендної плати. \~ \~ \~ \~Сплата відповідачем орендної плати на рахунок позивачки під час розгляду справи за цим позовом не свідчить про наявність між сторонами згоди на укладення додаткової угоди. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29.11.2023 у справі № 513/879/19 (провадження № 14-49цс22) вказала, що рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень є підставою для внесення відомостей (записів) про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; після початку відображення таких відомостей (записів) у цьому реєстрі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень вичерпують свою дію. Тому належним способом захисту прав орендодавця, який у цих спірних правовідносинах вважає, що зареєстроване право оренди відсутнє, є його вимога до особи, за якою зареєстроване право оренди, про визнання відсутнім права оренди. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~судове рішення про задоволення такої вимоги є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про припинення права оренди відповідача. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 19.02.2024 у справі № 567/3/22 за вимогою орендодавця до орендаря, зокрема, про повернення земельної ділянки, дійшов висновку, що належним способом захисту прав орендодавця, який вважає, що зареєстроване право оренди відсутнє, є його вимога до особи, за якою зареєстроване право оренди, про визнання відсутнім права оренди. Судове рішення про задоволення такої вимоги є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про припинення права оренди відповідача. Відповідно до договору оренди землі № 153 від 18.10.2016, укладеного між [PERSON] та СПОП «Відродження», його строк становить 7 років та його дія припиняється зокрема у разі закінчення строку, на який його було укладено ( за умови відсутності пролонгації договору). Позивачка 19.01.2024 направила орендарю лист, відповідно якого повідомила про небажання продовжувати дію договору. Отже строк його дії закінчився 18.10.2023. Ураховуючи, що позивачка не підписувала додаткову угоду від 17.09.2021 до вказаного договору оренди землі, якою збільшено строк дії договору - 17 років, отже строк дії договору оренди землі № 153 від 18.10.2016 не продовжений та припинився 18.10.2023, тому у відповідача після цієї дати відсутнє право оренди земельної ділянки, належної позивачці. Відповідно до положень пункту 27 розділу Х Земельного Кодексу України під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей: 1) вважаються поновленими на один рік без волевиявлення сторін відповідних договорів і без внесення відомостей про поновлення договору до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно договори оренди, суборенди, емфітевзису, суперфіцію, земельного сервітуту, строк користування земельними ділянками щодо яких закінчився після введення воєнного стану до набрання чинності\~Законом України\~"Про\~внесення змін\~до деяких\~законодавчих актів\~України щодо\~відновлення системи\~оформлення прав\~оренди земельних\~ділянок сільськогосподарського\~призначення та\~ удосконалення законодавства\~щодо охорони\~земель",\~щодо земельних\~ділянок сільськогосподарського\~призначення: б) приватної власності. Із урахуванням наведеної норми матеріального права, станом на час розгляду справи, строк орендних правовідносин на підставі договору оренди землі №153 від 18.10.2016 між сторонами закінчився. Ураховуючи наведені\~висновки Верховного\~Суду,\~позивач вірно\~обрала спосіб\~захисту,\~тому позовні\~вимоги,\~зважаючи на\~встановлені обставини\~у справі,\~є обгрунтованими\~та підлягають\~задоволенню. \~ \~ \~ \~Ураховуючи положення ч.1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору у розмірі 2422,40 гривень, сплаченого при поданні позову, що підтверджується платіжною інструкцією від 07.03.2024. На підставі викладеного,

Outcome: approved