Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

В червні\~2024\~року [PERSON] \~звернулася до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької\~області із\~позовом до\~ [PERSON] \~про поділ спільного майна подружжя,\~ в\~обґрунтування якого\~вказала,\~що з\~15.05.2019\~року перебуває\~у шлюбі\~з [PERSON] . Під час шлюбу у власність подружжя було набуто за спільні кошти подружжя наступне майно: автомобіль марки AUDI А6, 2001 року випуску, колір чорний, загальний легковий універсал, реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] , право власності на який 09.10.2021 року зареєстровано на [PERSON] [PERSON] та [PERSON] не досягнуто згоди щодо поділу спільно нажитого майна. Відповідач не визнає права власності\~ [PERSON] на означений автомобіль, у зв`язку з чим позивач просить виділити у власність [PERSON] автомобіль марки AUDI А6, 2001 року випуску, колір чорний, загальний легковий універсал, реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] , припинивши право власності [PERSON] та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію за частку ринкової вартості автомобіля в розмірі 110970 грн. та судові витрати. В серпні 2024 позивач подала заяву про зміну предмету позову та просить суд визнати автомобіль марки AUDI А6, 2001 року випуску, колір чорний, загальний легковий універсал, реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та стягнути з [PERSON] грошову компенсацію за частку ринкової вартості автомобіля в розмірі 110970 грн. та судові витрати. Позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач, представник відповідача в судове засідання не з`явилися, повідомлені про час та місце судового розгляду у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі, відзив на позов не подано. За таких обставин, суд із письмової згоди позивача ухвалив заочний розгляд справи відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що\~15.05.2019 \~ [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що складено актовий запис № 527. За час шлюбу у власність подружжя набуто наступне майно, яке на час припинення шлюбних відносин перебувало у власності сторін: автомобіль марки AUDI А6, 2001 року випуску, колір чорний, загальний легковий універсал, реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] , право власності на який 09.10.2021 зареєстровано на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом серія [NUMBER] . 02.07.2024 [PERSON] в особі представника [PERSON] уклав договір купівлі-продажу № 6842/20247/4723481, за умовами якого продав [PERSON] автомобіль AUDI А6, 2001 року випуску, колір чорний, загальний легковий універсал, реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] за 20000грн. Згідно з\~ст. 60 СК України, вважається, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Статтею 61 СК України визначено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Відповідно до ст. 65 СК України, дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Відповідно до частини четвертої статті 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Згідно з ст. 68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення (частина перша статті 71 СК України). Поділ майна подружжя здійснюється таким чином: по-перше, визначається розмір часток дружини та чоловіка в праві спільної власності на майно (стаття 70 СК України); по-друге, здійснюється поділ майна в натурі відповідно до визначених часток (стаття 71 СК України). Тлумачення вказаних норм свідчить, що поділ майна подружжя здійснюється таким чином: по-перше, визначається розмір часток дружини та чоловіка в праві спільної власності на майно (стаття 70 СК України); по-друге, здійснюється поділ майна в натурі відповідно до визначених часток (стаття 71 СК України). У разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України). При цьому не виключається звернення одного із подружжя, при наявності спору, з позовом про визнання права на частку в праві спільної власності без вимог щодо поділу майна в натурі. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четвертої статті 263 ЦПК України). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 травня 2019 року у справі № 522/19610/15-ц (провадження № 61-35779св18), зазначено, що «статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Той із подружжя, який порушує питання про спростування зазначеної презумпції, зобов`язаний довести обставини, що її спростовують». Згідно з вимогами ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки законодавцем презюмується виникнення права спільної сумісної власності щодо майна, набутого подружжям у шлюбі, то обов`язок з доведення тієї обставини, що майно, придбане у шлюбі, є особистою власністю одного з подружжя, покладений на останнього. [PERSON] не спростував презумпцію виникнення права спільної сумісної власності подружжя, тоді як тягар доказування покладається саме на нього. Щодо визнання автомобіля спільною сумісною власністю. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду. У постанові від 23 січня 2024 року у справі № 523/14489/15 у подібних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що при розгляді справ про поділ спільного сумісного майна подружжя (жінки та чоловіка, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі) встановлення обсягу спільно нажитого майна є передусім питаннями доведення відповідних обставин, спростування чи неспростування презумпції спільної сумісної власності, які суд вирішує в мотивувальній частині свого рішення. Більше того, відповідне судове рішення лише підтверджує наявність режиму спільного сумісного майна, і для такого підтвердження заявлення вимоги про визнання певних об`єктів спільним сумісним майном та, як наслідок, зазначення в резолютивній частині судового рішення про таке визнання не є необхідним. Ефективним способом захисту за таких умов є саме вирішення вимоги про поділ спільного сумісного майна. Згідно висновку експерта за результатами проведення транспортно-товарознавчого дослідження від 17.06.2024 № 041/24 середня ринкова вартість автомобіля AUDI А6, 2001 року випуску, колір чорний, загальний легковий універсал, реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] на дату оцінки становить 221\~940 грн. 00 коп. Враховуючи вищевикладене, автомобіль марки AUDI А6, 2001 року випуску, колір чорний, загальний легковий універсал, реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] , є спільною сумісною власністю подружжя, отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню в порядку поділу майна подружжя грошова компенсація в розмірі 110\~970 грн., транспортний засіб AUDI А6, 2001 року випуску, колір чорний, загальний легковий універсал, реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] підлягає залишенню у власності [PERSON] , в решті позовних вимог належить відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп. та витрати на проведення експертного дослідження в сумі 2000 грн. (рахунок №041/24 від 17.06.2024).

Outcome: partial