Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-20 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу посилаючись на те, що заявник разом із [PERSON] проживали разом як подружжя з 2011 року однак шлюб не реєстрували. За час проживання однією сімєю вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, займались благоустроєм житла, робили ремонт, купували меблі та інші предмети домашнього побуту, усі свята проводили разом в колі рідних та друзів. Цивільний чоловік [PERSON] спілкувався з її родичами, піклувався про її дітей від першого шлюбу. 15 квітня 2014 року [PERSON] був призваний на військову службу. [INFO] під час виконання бойового завдання солдат [PERSON] загинув, отримавши поранення несумісні з життям. 30 серпня 2024 року [PERSON] отримала сповіщення про смерть [PERSON] з військової частини [NUMBER] № 54/1426 від 29 серпня 2024 року. Дане сповіщення є підставо для подання документів для призначення пенсії (допомоги) і надання пільг у встановленому законодавством порядку. Окрім того, по факту загибелі [PERSON] відкрито кримінальне провадження, що внесене до ЄРДР за № 12023211040002084 від 30 серпня 2023 року за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст. 115 КК України. До кримінального провадження заявника залучено як потерпілу, яка є його цивільною дружиною. Для прийняття спадщини, що залишилась після смерті чоловіка, а також для отримання виплат як члену сімї військового, виникла необхідність у встановленні факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період з 2011 року по [INFO] . У зв`язку з чим заяву просить задовольнити. В судовому засіданні заявник та її представник заяву підтримали з мотивів що у ній викладені. Крім того заявник доповнила та пояснила, що після розірвання шлюбу із першим чоловіком пішла працювати на цегельний завод де познайомилась із [PERSON] .Через деякий час почали спільно проживати у її будинку за адресою [ADDRESS] 2012 році у них народилась спільна дитина, яку разом виховували, піклувались та усіляко забезпечували. До дня його загибелі спілкувались по телефону, а на передодні він сказав, що йде на бойове завдання на три дні, після чого вийде на звязок. Також вона підтримувала дружні стосунки із його дітьми та відразу повідомила про загибель їх батька, які були присутні на похованні. На даний час усіляко ладять, спілкуються і підтримують родинні відносини. Коли звернулась із заявою у Міністерство оборони України про отримання допомоги їй було відмовлено з причин відсутності підтвердження звязків із померлим та неподання достатній належних і грунтовних доказів спільного проживання. У звязку з чим просить заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України проти задоволення заяви заперечив, подав пояснення згідно яких вважає заяву необґрунтованою з огляду на те, що заявником не долучено до заяви доказів спільного проживання, зокрема спілкування, розмов, спільного ведення бюджету, побуту, взаємних прав та обов`язків, спільних фотографій, перебування заявниці на утриманні загиблого. Також заявницею не долучено до заяви копії наказу командира військової частини про виключення загиблого зі списків військової частини з якого повинно вбачатись хто записаний родичом сім`ї загиблого, хто отримав з військової частини відповідні грошові виплати, а тому у задоволенні заяви просить відмовити. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що заява ґрунтується на встановлених законом підставах з огляду на наступне: В силу ст. 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Згідно ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1ст. 293 ЦПК України). Частиною 1 статті 315 ЦПК України визначено перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені в судовому порядку. Згідно з ч. 2ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що рішенням Підволочиського районного суду від 13 січня 2011 року розірвано шлюб зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] 23 липня 2001 року Кам`янською сільською радою Городецького району Хмельницької області, актовий запис № 2. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21 серпня 2018 року виданого Підволочиським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області вбачається, що батьками [PERSON] [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . Згідно витягну з реєстру Скалатської територіальної громади [PERSON] 17.02.2012 року зареєстрований у [ADDRESS] . Згідно довідки Скалатської міської ради Новосілківського старостинського округу №3-372 від 19 вересня 2024 року вбачається, що на день смерті [PERSON] , останній приживав у житловому будинку [ADDRESS] та був співмешканцем [PERSON] . Крім того разом із ними проживали мати та діти заявника від першого шлюбу та їх із співмешканцем спільні діти. Згідно акту опису свідків №3-376 від 27.09.2024 року складеного старостою с. Новосіла Чуй А., з якого вбачається, що свідки [PERSON] та [PERSON] ствердили, що [PERSON] та [PERSON] разом проживали та вели спільне господарство з 2011 року, вели спільний побут та виховували сина [PERSON] [INFO] та проживали за адресою [ADDRESS] ; З дослідженого у судовому засіданні військового квитка серії [NUMBER] виданого 27 жовтня 1989 року виданого [INFO] у графі сімейне становище значиться : одружений - дружина [PERSON] , син [PERSON] , дочка [PERSON] , син [PERSON] . Згідно сповіщення [INFO] № 9383 від 30 серпня 2024 року адресоване гр.. [PERSON] з якого повідомляли, що її чоловік, гранатометник стрілецького відділення, стрілецького взводу солдат [PERSON] , що призваний на військову службу 15.04.2024 року, відданий Військовій присязі на вірність Українському народу, мужньо виконавши військовий обов`язок, в бою за Україну, її свободу і незалежність, загинув [INFO] в районі н.п. Мясожарівка Луганської області під час виконання бойового завдання. Дане сповіщення є підставою для подання документів для призначення пенсії (допомоги) і надання пільг в установленому законодавством порядку. З лікарського свідоцтва про смерть № 495 виданого Тернопільським обласним бюро судово-медичної експертизи вбачається, що [PERSON] 1971 року народження загинув [INFO] у с. Мясорарівка Луганської області в зоні бойових дій. З постанови слідчого відділу СВ Тернопільського РУ ГУНП в Тернопільській області від 30 серпня 2024 року вбачається, що [PERSON] являється потерпілою у кримінальному провадженні за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та цивільною дружиною [PERSON] . З протоколу допиту потерпілої [PERSON] від 24 вересня 2024 року остання пояснила, що із 2011 року проживала разом із своїм співмешканцем [PERSON] , вели спільний побут, виховували спільного сина. 15.04.2024 року її співмешканця було призвано за загальною мобілізацією до лав ЗСУ. Востаннє спілкувалась із [PERSON] 27.08.2024 року, він зателефонував зі свого мобільного телефону [NUMBER] та повідомив що заступає на позицію і вийде на зв`язок через три дні. 30.08.2024 року за місцем його проживання прийшли працівники військомату та повідомили про смерть [PERSON] . Будучи допитаними у судовому засіданні в якості свідків [PERSON] , [PERSON] , суду повідомили, що являються сусідами [PERSON] котра з 2011 року проживала у цивільному шлюбі разом із [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Разом працювали, вели спільне господарство, поважали один одного, доглядали як спільну дитину так і дітей від першого шлюбу [PERSON] , провідували знайомих та друзів, дружелюбно та шанобливо ставилися до інших, та постійно були разом збудувавши взірцеві, сталі сімейні, відносини. Коли [PERSON] пішов до лав ЗСУ постійно їздила до нього, провідувала. Також розказувала їм, що [PERSON] декілька разів пропонував узаконити їхні стосунки, проте вона не квапилась через невдалий перший шлюб. Похороном займалась [PERSON] , також були присутні діти від першого шлюбу як [PERSON] так і [PERSON] . Стверджують, що [PERSON] та [PERSON] проживали у цивільному шлюбі та були як міцна, порядна та гармонійна сімя. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка. Згідно вимог ч. 4 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 р. за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Відповідно до Хартії прав сім`ї, сім`я це щось більше, ніж просто правова, суспільна чи економічна одиниця, це спільнота любові і солідарності, це те місце, де зустрічаються різні покоління і допомагають один одному зростати у людській мудрості та узгоджувати індивідуальні права з іншими вимогами суспільного життя. Альтернативою шлюбу є конкубінат, тобто фактичне спільне проживання жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу. Жінка та чоловік мають на це право і відповідно право на повагу до свого вибору з боку держави та суспільства. Європейський суд з прав людини при розгляді справи [PERSON] зауважив, що відносини де-факто, як і відносини, що ґрунтуються на шлюбі, можуть вважатись сімейним життям. У справі «Джонстон проти Ірландії» (справа номер ECH-1986-S-006) було встановлено, що заявники прожили спільно близько 15 років. На цій підставі Європейський суд зробив висновок, що вони складали сім`ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок існує поза шлюбом. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 СК України. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і наявність інших обставин, які підтверджують реальність сімейних відносин (рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 №5-рп/99). Факт проживання [PERSON] та [PERSON] з 2011 року по день його загибелі [INFO] сім`єю без реєстрації шлюбу підтверджується не тільки письмовими заявами учасників, показами допитаними у судовому засіданні свідків, а й тим що під час фактичних шлюбних відносин у них народився спільний син [PERSON] [INFO] , якого спільно забезпечували, доглядали та виховували. Факт спільного проживання однією сім`єю також підтверджується фотографіями, на яких зафіксовані сторони у різних життєвих ситуаціях( зокрема на відпочинку, в гостях, тощо), а також дослідженими та проаналізованими у судовому засіданні матеріалами цивільної справи, які не спростовані заінтересованою особою. Відповідно до ст. 319ЦПК України у рішенні суду про встановлення факту, що має юридичне значення повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду повинно обґрунтовуватись на всебічно перевірених доказах, які підтверджують заявлені вимоги. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши надані сторонами докази та встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи, аналізуючи та оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, доведеним, що в період з 2011 року по 29 серпня 2024 року [PERSON] та [PERSON] спільно проживали, вели спільне господарство, були пов`язані виконанням взаємних прав і обов`язків та спільним побутом, тобто між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю, при цьому в будь-якому іншому шлюбі вони не перебували. Відповідно, суд вважає за необхідне встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу [PERSON] та [PERSON] у період з 2011 року по 29 серпня 2024 року На підставі викладеного, ст.ст.3, 60, 70, 74 СК України, ст.ст.15, 16 ЦК України,

Outcome: approved