Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

До Ленінського районного суду м.Харкова надійшла вказана позовна заява, яку позивач до відкриття провадження у справі уточнив, у якій просив стягувати з відповідача на його користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., починаючи з 10.10.2024 та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначено, що відповідач 15.11.2016 зареєструвала шлюб, внаслідок чого її прізвище було змінено із « [PERSON] » на « [PERSON] ». Відповідач має дитину, [PERSON] , [INFO] . З 02.11.2021 відповідач відбуває покарання в ДУ «Качанівська виправна колонія №54», на підставі вироку Зміївського районного суду Харківської області від 02.11.2021. Рішенням виконавчого комітету ХМР від 26.07.2023 над дитиною [PERSON] встановлена опіка, опікуном призначено позивача, [PERSON] . Позивач самостійно піклується про дитину та забезпечує її матеріально, відповідач не цікавиться інтересами та вихованням дитини, кошти на її утримання не надає. У зв`язку з викладеним, позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Ухвалою суду від 11.10.2024 позовну заяву залишено без руху. У зв`язку з поданням позивачем заяви на виконання вимог ухвали суду від 11.10.2024, ухвалою суду від 05.11.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідачу надано 15-денний строк на подання відзиву на позов з дня отримання копії ухвали суду та позову з додатками. Копію ухвали суду від 05.11.2024, копію позовної заяви та доданих до неї документів, отримано відповідачем 09.12.2024 за місцем відбування покарання, про що наявна розписка з ДУ «Качанівська виправна колонія №54» В строк, встановлений судом, відповідачем не подано до суду відзиву на позов. Клопотання сторін про розгляд справи в судовому засіданні з їх повідомленням, у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України, до суду не надходило. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Крім того, враховуючи викладене, суд ухвалив вважати можливим провести заочний розгляд справи, згідно положень ст. 280 ЦПК України. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 15.11.2016 [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] , внаслідок чого її прізвище змінено на « [PERSON] ». Відповідно до довідки в.о. начальника ДУ «Качанівська виправна колонія (№54)» Гордієнка Я. від 18.04.2023, [PERSON] , [INFO] , відбуває покарання в ДУ «Качанівська виправна колонія (№54)» з 02.11.2021, кінець строку покарання - 02.11.2026. Рішенням виконавчого комітету ХМР №340 від 26.07.2023, відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] , встановлено опіку, опікуном призначено [PERSON] . Також встановлено, що [PERSON] працевлаштована в ДУ «Качанівська виправна колонія (№54)» в ДП «Підприємство ДКВС України (№100)», та отримує заробітну плату. Відповідно до статті 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини, дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Положеннями ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до закону батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними і чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Частинами 2, 3 ст. 181 СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідачем до суду не надано відзиву та заперечень на позовну заяву щодо неможливості сплати аліментів у визначеному розмірі. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у заявленому позивачем розмірі. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, з метою забезпечення інтересів дитини, суд допускає рішення про стягнення аліментів до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів, тому у порядку ст. 141 ЦПК України суму судового збору необхідно стягнути із відповідача у дохід держави у розмірі 1211.20 грн.

Outcome: approved