Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-22 00:00:00

26.11.2024 АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», в особі представника Киричук Г.М., звернулося із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути із відповідача на користь АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» заборгованість в сумі 68\~640,58 грн. та витрати зі сплати судового збору в сумі 2422,40 грн. В обґрунтування позову вказує на те, що між АТ«ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙБАНК» та [PERSON] укладено кредитні договори:22.02.2021 - кредитний договір №2001821748402, за яким позичальнику видано кредит у сумі 20000 грн.;24.11.2021 - кредитний договір №1002026212401, за яким позичальнику видано кредит у сумі 21000 грн.;14.02.2022 - кредитний договір №1010443425, за яким позичальнику видано кредит у сумі 7000 грн. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк та заборгованість відповідача перед позивачем станом на 09.09.2024 склала:по кредитному договору від 22.02.2021 № 2001821748402 32761.83 грн., з яких: 19980.08 грн. заборгованість за кредитом; 12781.75 грн. заборгованість процентами; 0 грн. заборгованість за комісією; по кредитному договору від 24.11.2021 № 1002026212401- 27203.62 грн., з яких: 17782.59 грн. заборгованість за кредитом; 2.53 грн. заборгованість процентами; 9418.5 грн. заборгованість за комісією; по кредитному договору від 14.02.2022 № 1010443425- 8675.13 грн., з яких: 6308.15 грн. заборгованість за кредитом; 0.91 грн. заборгованість процентами; 2366.07 грн. заборгованість за комісією. Тобто загальна сума заборгованості по вищевказаним кредитним договорам станом на 09.09.2024 склала 68640,58 (Шістдесят вісім тисяч шістсот сорок грн 58 коп.)гривень. Позивач направив письмові вимоги (Повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. Відповідно до умов кредитних договорів, укладених між позивачем та відповідачем, сторони погодили, що позичальник зобов`язується сплачувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості. Ці умови були узгоджені позичальником шляхом підписання відповідних документів, тому позовні вимоги до Відповідача по стягненню комісії є правомірними. Посилаючись на зазначене, позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії Ухвалою від 29.11.2024 у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін (а.с. 69). Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечив проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі. З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами без участі сторін на підставі ст.ст. 211, 223 ЦПК України. Оскільки зі сторони позивача не вбачається заперечень проти заочного розгляду справи, а відповідачка відзив не подавала, повідомлена належним чином, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України. Фактичні обставини встановлені судом Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 22.02.2021 [PERSON] підписала заяву №2001821748402 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «ПУМБ», за якою АТ «ПУМБ» відкрив на її ім`я поточний рахунок [NUMBER] , надав кредитну картку [NUMBER] та встановив кредитний ліміт на суму 20 000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування коштами у сумі 47,88% річних, строк кредитування - 12 місяців, зі спливом якого продовжується кожного разу на той самий строк у разі відсутності заперечень будь-якої зі сторін (а.с.13). Кредитний ліміт, відповідно до довідки про збільшення кредитного ліміту, 22.02.2021 встановлено в сумі 20 000,00 грн, 27.02.2022 - зменшено до 15 410,00 грн та 03.03.2022 збільшено до 20 000,00 грн. (а.с.43) [PERSON] ознайомилася з інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, про що особисто поставила підпис в паспорті споживчого кредиту 22.02.2021 (а.с.13 зв.) 24.11.2021 [PERSON] підписала заяву №1002026212401 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «ПУМБ», за якою АТ «ПУМБ» надав їй споживчий кредит на суму\~21 000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування коштами у розмірі 0,01% річних та сплаті комісії за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,99%, строк кредитування - 24 місяці, схема повернення ануїтетна; спосіб надання банківський переказ на рахунок [NUMBER] (а.с. 9 зв.-10). Відповідачка ознайомилася з інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, про що особисто поставила підпис в паспорті споживчого кредиту 24.11.2021 (а.с.11) 14.02.2022 [PERSON] підписала аналогом власноручного підпису паспорт споживчого кредиту на загальні цілі GPX-selВСЕЯСНО 2,22 online (24) до заяви №1010443425 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «ПУМБ», за якою АТ «ПУМБ» надав їй споживчий кредит на суму 7 000,00 грн. строком на 24 місяці; комісія за обслуговування кредитної заборгованості 2,22%; процентна ставка 0,01% річних; схема повернення кредиту ануїтетна; спосіб надання кредиту банківський переказ на рахунок [NUMBER] (а.с. 8-9). Встановлення кредитного ліміту за договором №2001821748402 від 22.02.2021 підтверджується довідкою про збільшення кредитного ліміту (а.с.43) Видача відповідачу кредитних коштів за договором 1002026212401 від 24.11.2021 підтверджується платіжною інструкцією TR.53960902.76307.8810 від 24.11.2021 (а.с. 43 зв.). Видача відповідачу кредитних коштів за договором 1010443425 від 14.02.2022 підтверджується платіжною інструкцією TR.56003911.105771.25578від 14.02.2022 (а.с. 44). Згідно із розрахунками позивача заборгованість відповідача перед АТ «ПУМБ» станом на 09.09.2024 складає 68 640,58 грн., з яких: по кредитному договору від 22.02.2021 № 2001821748402 32761.83 грн., з яких: 19980.08 грн. заборгованість за кредитом; 12781.75 грн. заборгованість процентами; 0 грн. заборгованість за комісією; по кредитному договору від 24.11.2021 № 1002026212401- 27203.62 грн., з яких: 17782.59 грн. заборгованість за кредитом; 2.53 грн. заборгованість процентами; 9418.5 грн. заборгованість за комісією; по кредитному договору від 14.02.2022 № 1010443425- 8675.13 грн., з яких: 6308.15 грн. заборгованість за кредитом; 0.91 грн. заборгованість процентами; 2366.07 грн. заборгованість за комісією. (а.с.44 зв.-48 зв.). З копії виписок за особовими рахунками [PERSON] \~за період: з 24.11.2021 по 09.09.2024;\~з 14.02.2022 по 09.09.2024 та з 22.02.2021\~по 09.09.2024 видно, що їй були надані кредитні кошти, якими вона користувалася, здійснювала часткове погашення заборгованості за кредитними договорами, відсотками та комісією\~(а.с.49-56 зв.). У зв`язку із невиконанням [PERSON] зобов`язань за кредитними договорами, позивач направляв на адресу позичальника письмову вимогу (повідомлення) №КНО-44.2.2/555 від 09.09.2024 з вимогою погасити заборгованість у розмірі 68 640,58 грн., однак у наданий строк заборгованість відповідачем не погашена (а.с.38 зв.-41). Інших доказів суду надано не було, клопотань про їх витребування не надійшло. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша ст. 1048 ЦК України). Згідно з ч.2 ст.1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно з ч.1 ст.633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до\~ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Як вбачається\~із заяв\~№2001821748402,\~№1002026212401\~та №1010443425\~на приєднання\~до Договору\~комплексного банківського\~обслуговування фізичних\~осіб від\~22.02.2021,\~24.11.2021\~та 14.02.2022,\~ [PERSON] ,\~підписавши їх, підтвердила, що ознайомлена з умовами кредитування. З огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Вимогами ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не представлено суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача, а також доказів, що свідчать про повне погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитними договорами у добровільному порядку, право на подання відзиву не використано. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь АТ «ПУМБ» заборгованість за кредитним договором № 2001821748402від 22.02.2021 - 32761.83 грн., з яких: 19980.08 грн. заборгованість за кредитом; 12781.75 грн. заборгованість процентами; за кредитним договором № 1002026212401від 24.11.2021 27203.62 грн., з яких: 17782.59 грн. заборгованість за кредитом; 2.53 грн. заборгованість за процентами; за кредитним договором № 1010443425 від 14.02.2022 8675.13 грн., з яких: 6308.15 грн. заборгованість за кредитом; 0.91 грн. заборгованість процентами. Тобто загальна сума заборгованості по вищевказаним кредитним договорам (за тілом кредиту та відсоткам) станом на 09.09.2024 склала 56 640,58 гривень. Щодо вимог про стягнення заборгованості за комісією У Постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі N 524/5152/15-ц (провадження N 61-8862сво18) сформовано правовий висновок такого змісту: "Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Оскільки надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при реалізації прав та обов`язків за кредитним договором, тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику". Отже, виходячи із принципів справедливості, добросовісності на позичальника не може бути покладено обов`язок сплачувати платежі за послуги, які ним фактично не замовлялись і які банком фактично не надавались, а встановлення платежів за такі послуги було заборонено нормативно-правовими актами. У Постанові від 13.07.2022 у справі №363/1834/17 (провадження № 14-53цс21) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку. З урахуванням принципів справедливості та добросовісності на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послуги, за отриманням яких він до кредитора фактично не звертався. Недотримання вказаних принципів призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затвердженихПостановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо). Частиною 1 статті 228 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про те, що положення кредитних договорів від від 24.11.2021 та 14.02.2022 про сплату позичальником на користь банку комісії не відповідає вимогам закону, оскільки вказаний платіж є платою, встановлення якої було заборонено частиною третьоюстатті 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність", частиною четвертоюстатті 11 Закону України "Про захист прав споживачів",а встановлення всупереч вимогам нормативно-правових актів цих невиправданих платежів спрямоване на незаконне заволодіння грошовими коштами фізичної особи - споживача, як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, отже такі умови договору порушують публічний порядок. Оскільки з наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідача встановлено, що позивачем нараховано відповідачеві суму заборгованості\~по договорам від 24.11.2021 та 14.02.2022 за комісією, в загальному розмірі 11 784, 12 грн, \~без зазначення, які саме дії кредитора входять до такого обслуговування, яку позивач просить стягнути з відповідача - підстав для задоволення позову в цій частині та стягнення з відповідача на користь позивача комісії за договорами суд не вбачає в зв`язку з нікчемністю відповідних норм договору (п.п. 4.1 Паспортів споживчого кредиту, а.с. 11, 13). Таким чином, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову. Розподіл судових витрат Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 2 006,51 грн. (56 856,01 грн. * 2 422,4 грн. / 68 640,58 грн., де 56 856,01 грн. сума задоволених судом вимог до стягнення, 2 422,4 грн. сума сплаченого судового збору, 68 640,58 грн. сума заявлених позовних вимог).

Outcome: partial