Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-21 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 21 вересня 2012 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 2259. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 21 вересня 2012 року уклав з відповідачем шлюб, який зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 2259. Від подружнього життя у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Сімейні відносини між ними не склалися через втрату почуття любові та поваги один до одного, відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного побуту, внаслідок чого фактичні шлюбні відносини між ними припинені. Починаючи з лютого 2024 року сторони спільного господарства та сімейного бюджету не ведуть. Сторони неодноразово намагалися налагодити сімейні відносини, однак такі спроби позитивних результатів не дали, внаслідок чого позивач просить суд не надавати сторонам строк для примирення та вважає, що перебування з відповідачем у формальному шлюбі є недоцільним та таким, що суперечить його інтересам, тому просить шлюб розірвати. Позовна заява поступила до суду 23.12.2024 року. Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 27.12.2024 року, прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. При цьому, 22.01.2025 року скерував на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити. Водночас просить суд не стягувати з відповідача судові витрати. Відповідач в судове засідання не з`явилася, належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. При цьому, 09.01.2025 року подала суду відзив на позовну заяву. Зазначає, що сім`я фактично припинила своє існування, між нею та відповідачем відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага, вони проживають окремо, спільного господарства та сімейного бюджету не ведуть, шлюб носить формальний характер. Відповідач просить суд проводити розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить такий задовольнити. Разом з тим, просить відновити їй дошлюбне прізвище, змінивши таке з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Враховуючи вищенаведене та відповідно до вимог ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливим розглянути справу у відсутності сторін, зважаючи на подані останніми письмові заяви про розгляд справи без їхньої участі. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу 22.01.2025 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] від 21.09.2012 року, сторони уклали шлюб 21 вересня 2012 року, який зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 2259 (а.с.5). Від подружнього життя у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 28.05.2013 року (а.с.6). Згідно з ч.1 ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві та встановлених під час судового розгляду, причиною розірвання шлюбу є відсутність бажання у сторін будувати у подальшому сімейні відносини, внаслідок чого вони не підтримують подружніх відносин та перестали розуміти один одного. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що не має підстав для подальшого збереження формального шлюбу, у зв`язку з чим доцільно є такий розірвати, а позов задовольнити. Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацію шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Вирішуючи питання стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, суд враховує позицію позивача, який просить суд не стягувати з відповідача судовий збір.

Outcome: approved