Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-20 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Андрусенко І.Я., звернувся до суду з позовом до Монастириської міської ради Тернопільської області про визначення додаткового строку, тривалістю в три місяці, для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що після смерті його баби [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме на: земельні ділянки для обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд площею 0,2 га та для ведення особистого селянського господарства площею 0,49 га, які передані їй безоплатно у приватну власність на підставі рішення Лядської сільської ради від 09 грудня 1993 року №94, а також інше майно. Все майно [PERSON] заповіла [PERSON] , однак він не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину у зв`язку із пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач зазначає, що зазначений строк пропущено з поважних причин, оскільки про наявність заповіту він дізнався лише в грудні 2024 року. До цього часу вважав, що заповіт був складений на інших осіб. Окрім цього, [PERSON] зазначає, що на час смерті спадкодавця він проживав в Івано-Франківській області. Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 02 січня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Окрім того, вказаною ухвалою задоволено клопотання представника позивача, щодо витребування в Монастириської державної нотаріальної контори інформації про те, чи заведено спадкову справу після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] та надання її завіреної копії, в разі її заведення. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Андрусенко І.Я. в підготовче засідання не з`явилися, позивач разом з позовними вимогами просив розгляд справи проводити без їхньої з представником участі. Відповідач Монастириської міської ради не забезпечили явку представника в підготовче засідання, надіслали на адресу суду відзив, в якому зазначають, що з обставинами справи погоджуються, просять розгляд справи проводити без участі їхнього представника. Згідно ч. 3 ст.\~200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання усіх осіб які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, встановлено такі обставини. Згідно копії виписки із рішення про безоплатну передачу у приватну власність земельних ділянок громадян від 09 грудня 1993 року №94, прийнятого на п`ятнадцятій сесії двадцять першого скликання Лядської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, [PERSON] передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0,74 га, з них: для обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд 0,25 га та для ведення особистого селянського господарства 0,49 га. . [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого Лядською сільською радою Монастириського району Тернопільської області від 27 жовтня 2009 року. Відповідно до довідки № 807 від 19 грудня 2024 року, виданої Монастириською міською радою, згідно із записами погосподарських книг [PERSON] , жителька с. Бобрівники Монастириського району Тернопільської області на момент смерті ( [INFO] ) проживала одна. Окрім того, разом із вказаною відповіддю надано копію заповіту, зареєстрованого в реєстрі під №1 від 20 січня 2005 року. . Зі змісту заповіту, посвідченого 20 січня 2005 року секретарем Лядської сільської ради Дволітко М.М., зареєстрованого в реєстрі за № 1, вбачається, що [PERSON] заповіла все належне їй майно своєму внукові [PERSON] . Факт родинних відносин [PERSON] із [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , виданого 12 листопада 1980 року, де батьками останнього зазначені [PERSON] та [PERSON] . Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00047330999 від 05 жовтня 2024 року, прізвище [PERSON] до реєстрації шлюбу було [PERSON] . Згідно із свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , мати останньої записана: [PERSON] . Вищевказане свідчить про те, що [PERSON] є рідною бабою [PERSON] . Згідно з відповіддю державного нотаріуса Монастириської державної нотаріальної контори Войташека В.І. № 6/01-16 від 08 січня 2025 року після смерті [PERSON] спадкової справи не заведено. Як вбачається зі змісту листа державного нотаріуса Монастириської державної нотаріальної контори Войташека В.І. № 598/01-16 від 18 грудня 2025 року [PERSON] відмовлено в заведені спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки позивачем не подано у шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини та не надано доказів її прийняття. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважаю, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46\~цього Кодексу). Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Як вбачається з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст.\~1272\~ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст.\~1272\~ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до\~правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 20 листопада 2024 року № 330/761/21 «необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, а у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Проте це стосується обставин, за яких заповіт є єдиною підставою спадкування і незнання про його існування не вимагає від спадкоємця вчинення дій щодо прийняття спадщини. Спадкоємець за законом, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у встановлений шестимісячний строк з часу відкриття спадщини. Тож необізнаність про наявність заповіту може вважатися поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини тільки для осіб, які не є спадкоємцями за законом першої черги або кожної наступної черги спадкоємців за законом, у разі їх обізнаності про відсутність спадкоємців попередньої черги, які набували право на спадкування за законом». Окрім того, відповідно до правого висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 26 червня 2019 року у справі №\~565/1145/17, «поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, у тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо». Також, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року у справі N 2516/1356/12-ц (провадження N 61-28938св18) зроблено висновок, що «за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя\~статті 1272 ЦК України). Таким чином, позов спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини порушує права іншого спадкоємця, який спадщину прийняв, а тому належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. За відсутності таких спадкоємців відповідачем виступає територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини». Враховуючи викладене, прихожу до висновку, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту, а також те, що спадкоємець на момент смерті спадкодавця не проживав з нею, є поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини. Як з`ясовано, позивач пропустив встановлений чинним законодавством строк для прийняття спадщини, проте приймаю до уваги посилання [PERSON] на поважність причин пропуску шестимісячного строку його необізнаність як спадкоємця про наявність заповіту, складеного на його користь, оскільки спадкової справи після смерті спадкодавця [PERSON] не заведено, й відповідно не були здійснені повідомлення та виклик спадкоємця за заповітом. Отже, враховуючи вищевикладені обставини, зважаючи на той факт, що позивач [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] за заповітом та не подав заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк з поважних причин, [PERSON] слід визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , - три місяці.

Outcome: approved