Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-22 00:00:00

Позивач 07.06.2023 року звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з урахуванням заяви про зміну предмету позову від 23.09.2024 року у якому просив: Встановити факт знищення 2/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований в [ADDRESS] , які належали на праві власності: 1/3 частина [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого Дванадцятою Київською державною нотаріальною конторою 13.11.1992р. № 2с-1785, а також відсутні співвласники іншої 1/3 частини будинки оскільки право власності у визначений законодавством спосіб ні за ким не зареєстроване; Припинити право власності [PERSON] [INFO] 1/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] , внаслідок їх знищення, набутої на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого Дванадцятою Київською державною нотаріальною конторою 13.11.1992 р. № 2с-1785 - померлої [INFO] , про що складений актовий запис 2438 від 01.12.1997 року Святошинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Головного територіального управління Міністерства юстиції ( м. Київ); Визнати весь житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] за 100 відсотків (одну) цілу частку; Змінити та збільшити ідеальні частки будинковолодіння співвласникам: [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого та проживаючого у [ADDRESS] , приватний будинок, РНОКПП [NUMBER] , у праві власності на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] з 1/9 частини на 1/2 частину та внести зміни до Державного Реєстру речових прав на нерухоме майно; [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого та проживаючого у [ADDRESS] , приватний будинок, РНОКПП [NUMBER] , у праві власності на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] з 1/9 частини на 1/2 частину та внести зміни до Державного Реєстру речових прав на нерухоме майно. Позов обґрунтовано тим, що відповідно до договору купівлі - продажу від 27.09.1977 року, посвідченого державним нотаріусом Кушніренко Л.О. Першої Київської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 5 ДН - 11161 [PERSON] на праві власності належало 1/3 частини домоволодіння з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться за адресою: у [ADDRESS] , розташованого на земельній ділянці розміром 1073 кв.м., загальна площа будинку, в цілому становить 43,7 кв. м., зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації 26 вересня 1979 року за № 18086 та офіційно зареєстрований за вказаною адресою 10.11.1977 року, що підтверджується копією будинкової книги. Покійна [PERSON] була співвласником 1/9 частини житлового будинку під літерою «А», дерево обкладено цеглою, житловою площею 43,70 кв.м. з відповідними надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , що належала померлому [PERSON] на підставі вищезазначеного договору купівлі-продажу. Право власності на зазначену спільну частку набула на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.08.2005 року, після смерті свого чоловіка [PERSON] , яке зареєстроване в реєстрі за № 8-4986. Окрім покійної позивачки [PERSON] , співвласниками, даного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, також є її сини: позивач [PERSON] , співвласник 1/9 приватної спільної частки житлового будинку, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 31.08.2005 року, після смерті свого батька [PERSON] , яке зареєстроване в реєстрі за № 8-4988, а також відповідач - 1 [PERSON] , співвласник 1/9 приватної спільної частки житлового будинку, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 31.08.2005 року, після смерті свого батька [PERSON] , яке зареєстроване в реєстрі за № 8-4990. Тобто, належні частки співвласників відповідно правовстановлюючих документів, які посвідчують кожного приватну спільну частку зазначеного домоволодіння, а саме: 1/9 частка покійної [PERSON] , 1/9 частки [PERSON] , 1/9 частки [PERSON] , не відповідають ідеальній приватній спільній частці співвласників, тобто не є одна ціла частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Водночас, як вбачається з технічного паспорту на домоволодіння у [ADDRESS] , виготовленого Київським міським бюро технічної інвентаризації (далі КМБТІ) 26 червня 1998 року на 1/3 частину домоволодіння видано свідоцтво про право на спадщину 12-ою Київською нотаріальною конторою 13.11.1992 року [PERSON] проте зазначена частина домоволодіння зруйнована. Відтак, про повідомлення КМБТІ про зруйновану частину домоволодіння від 10.06.1999 року, яка належить іншому співвласнику та відчуження спірного домоволодіння, заява покійного чоловіка покійної [PERSON] розглянута і 25.06.1999 року за № 4236 у видачі довідки-характеристики для вчинення відчуження відмовлено з посиланням на ст. ст. 151, 154 ЖК України без вирішення відповідними органами питань про відновлення цієї частини, або зміни ідеальних часток домоволодіння. Покійний чоловік покійної [PERSON] і батько позивача і відплвідача-1 звертався до КП БТІ БМР із заявою про розрахунок часток у спільній частковій власності, де йому було роз`яснено, що відповідно до п. 3.1 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна розрахунок часток у спільній власності на об`єкти нерухомого майна виконується виключно за заявами всіх співвласників об`єктів нерухомого майна, за відсутності згоди всіх співвласників щодо зміни часток питання вирішується в судовому порядку. Проте, інший співвласник [PERSON] , [INFO] - померла [INFO] , про що складений актовий запис 2438 від 01.12. 1997 року Святошинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Головного територіального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та позивачу не відомо чи є спадкоємці після її смерті, про родичів померлої йому нічого не відомо. Зазначена частина домоволодіння остаточно зруйнована, відновленням цієї частини ніхто не займався. А інша 1/3 частина домоволодіння взагалі не зареєстрована і відсутня. Відповідно до довідки-характеристики КМБТІ та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна за № 1230881 від 03.03.2007 року у спірному домоволодінні підтверджено право власності покійної [PERSON] ; позивача [PERSON] ; відповідача-1 [PERSON] ; [PERSON] , а 1/3 частина не зареєстрована. Згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на 2/3 частини будинку [ADDRESS] ні за ким не зареєстроване. Отже, на сьогоднішній день відсутні співвласники іншої частини, оскільки право власності у визначений законодавством спосіб ні за ким не зареєстроване. Разом з тим частина будинку знесена, в тому числі житлова 12 кв.м., тому необхідна заміна правовстановлюючих документів з можливим перерахунком дольової участі між співвласниками. Рішенням Ленінградської райради м. Києва № 682 від 24. 10.1988 р. зареєстрована житлова площа 8,7 кв.м. Рішенням Ленінградської райради м. Києва № 1011 від 23.12.1991р. зареєстрована житлова 12,5 кв.м. Житлова зменшена на 1,9 кв.м. за рахунок уточнення лінійних розмірів. Водночас, відповідно до технічних паспортів, починаючи з 2004 - 2022 років та до проведеної останньої технічної інвентаризації від 16.02.2022 року та схеми розташування будівель та споруд за адресою [ADDRESS] має такі показники:житловий будинок «А», загальна площа - 73,8 кв. м., житлова площа - 51,3 кв. м.; сарай «Г»; вбиральня «Ж». Згідно рішення виконавчого комітету Ленінградської райради м. Києва №682 від 24. 10.1988 р. узаконена житлова площа 38,2 кв.м. та загальна площа 72,2 кв.м. Згідно рішення виконавчого комітету Ленінградської райради м. Києва № 1011 від 23.12.1991р. узаконена житлова кімната площею 12,5 кв.м. переобладнана з підсобної та сарай літ «Г». Житлова площа збільшилась в результаті демонтажу опалювальних приладів та уточнення лінійних розмірів. А також зазначено, що зведення на земельній ділянці вбиральні літ. "Ж", згідно постанови Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 року № 406 відноситься до переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію. Вбиральня літ. "Ж", розташована на території, на яку правовстановлюючі документи не надавались Літня кухня літ. "Б" та вбиральня літ "В"- знесені. Згідно звіту про оцінку майна, на замовлення покійної [PERSON] , експертом-оцінювачем [PERSON] від 14 квітня 2023 року, оціночна вартість житлового будинку, загальною площею 73,80 кв.м., житловою площею 51,30 кв.м., з господарськими будівлями та дворовими спорудами, що розташовані за адресою - [ADDRESS] , становить 548 658 грн., що за курсом Нацбанку України станом на дату оцінки - долар США - 36,5686 грн. складає 15 004 долари США. Щодо експлікації приміщень будинку садибного типу літери «А» - І тамбур (літнє, неопалювальне приміщення ) - 3,5 кв.м.; ІІ - тамбур (літнє, неопалювальне приміщення ) - 3,2 кв.м.; 1. коридор (допоміжний, підсобна) - 4,1 кв.м.; 2. кухня ( допоміжна, підсобна) - 6,4 кв.м.; 3. житлова (основна) - 8,7 кв.м.; 4.житлова (основна) - 10,7 кв.м.; 5.житлова (основна)- 19,4 кв.м.; 6. житлова (основна)- 12,5 кв.м.; 7.кухня (допоміжна, підсобна) - 5,3 кв.м. Усього по будинку літери «А» - загальна площа приміщень - 73,8 кв.м.; житлова ( основна) - 51,3 кв.м.; допоміжна, підсобна - 15,8 кв. м.; літнє, неопалювальне приміщення - 6,7 кв.м. Фактично, між співвласниками склався усталений порядок користування спільним будинковолодінням, в наступному вигляді: кімнатою площею 12,5 кв.м. користується співвласник [PERSON] ; кімнатою, площею 10,4 кв. м. користується співвласник [PERSON] ; житловою кімнатою, площею 19,4 кв.м. користувалася покійна [PERSON] , а житлова кімната площею 8,7 кв.м. та не житлові приміщення перебувають у загальному користуванні співвласників. Разом з тим, у зруйнованій 1/3 частині будинку, яка відповідно до довідки-характеристики КМБТІ та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна № 1230881 від 03.03.2007 року що належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідчене Київською державною нотаріальною конторою № 12 від 13.11. 1992р номер № 2с-1785, ніхто не мешкав, а інша 1/3 частина також зруйнована і незареєстрована. Отже, у зв`язку зі знищенням 2/3 часток житлового будинку з надвірними будівлями, та з урахуванням того, що в даному будинку більше ніхто не проживає і не має спадкоємців на ці частки будинку, і у разі невідповідності розмірів часток, указаних у правовстановлюючих документах, реальним часткам за згодою всіх співвласників здійснюється розрахунок відповідних часток нерухомого майна з метою отримання відповідних правовстановлюючих документів, а тому необхідно визнати весь будинок [ADDRESS] за 100 відсотків (одне ціле), а відтак частка покійної [PERSON] ділиться навпіл між позивачем [PERSON] та відповідачем-1 [PERSON] , а тому частка позивача [PERSON] і частка відповідача [PERSON] зміняться з 1/9 частини та збільшаться за рахунок частки покійної [PERSON] до 1/2 частини кожному із співвласників. Відтак, позивач просить привести у відповідність з реальними ідеальні частки співвласників у праві спільної часткової власності на житловий будинок [ADDRESS] , встановивши, що реальний розмір часток співвласників у праві спільної часткової власності на житловий будинок [ADDRESS] становить: 1/2 частина за [PERSON] ; 1/2 частина за [PERSON] , разом - 100 % або одиниця. [PERSON] , [INFO] у Одеській області, Одеський район, селище міського типу Нові Біляри, померла [INFO] у віці 67 років у м. Києві, про що 26 грудня 2023 року складено відповідний актовий запис № 22164 Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та видано свідоцтво про смерть Серія [NUMBER] . Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, зареєстрована спадкова справа №7273802 від 23.07.2024 року Першою київською державною нотаріальною конторою. Також позивачі вважають, що 1/3 частини домоволодіння знищена, а тому в силу приписів ст. 349 ЦК України право власності [PERSON] має бути припинено, оскільки на запит адвоката Дмитрука М.Ф. Святошинська районна в місті Києві державна адміністрація 27.10.2022 року повідомила, що за період з 01.01.2013 року по теперішній час не надходили заяви та звернення співвласників 1/3 частини будинковолодіння [ADDRESS] щодо відновлення зруйнованої частини цього будинку, а також Святошинська районна в місті Києві державна адміністрація у відповідності до вимог статті 1277 ЦК України не зверталася до суду з позовом щодо визнання спадщини відумерлою і 1/3 частина домоволодіння не передана у власність до територіальної громади Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації. Відтак, відповідно до відомостей відділу з питань реєстрації місця проживання станом на час виникнення спірних правовідносин зареєстровані у будинковолодінні [ADDRESS] співвласники: [PERSON] з 23.03.1982; [PERSON] з 02.11.1995; [PERSON] з 17.10.2009 року, син співвласника [PERSON] . Крім того, на запит адвоката Дмитрука М.Ф. Департамент земельних ресурсів 25.10.2022 року; 15.03.2023 року повідомив, що за даними міського земельного кадастру за адресою [ADDRESS] обліковуються наступні земельні ділянки: на [ADDRESS] площею 989,08 кв.м. (код ділянки 75:129:0032) за померлим [PERSON] ; на [ADDRESS] площею 91,09 кв.м. (код ділянки 75:129:0034) за померлою [PERSON] . Разом з тим, у департаменті земельних ресурсів відсутня інформація щодо технічної документації із землеустрою щодо встановлення відновлення меж земельної ділянки площею 0,1189 га. на [ADDRESS] . Щодо зруйнованої 2/3 частини будинковолодіння, вказаний факт підтвердили у своїх письмових поясненнях [PERSON] , проживаюча по [ADDRESS] ; [PERSON] , проживаючий по [ADDRESS] ; співвласник [PERSON] , а також співласник при житті [PERSON] . Так, факт знищення 1/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] на праві власності зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого 12-ю КДНК 13.11.1992р. №2с-1785, підтверджується технічним паспортом, виготовленим Київським бюро технічної інвентаризації від 26.06.1998 №431/18086, що за даними технічної інвентаризації проведеної 26.06.1998 року встановлено, що частина будинковолодіння, яка належить [PERSON] зруйнована. Відтак, припинення права власності на 1/3 частину спірного житлового будинку не завдасть уже істотної шкоди [PERSON] , а тому позивач просить припинити за [PERSON] право власності на 1/3 частину житлового будинку з надвірними спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Оскільки фактично ідеальні частки інших співвласників цього спірного будинковолодіння не відповідають розміру часток, зареєстрованих за ними, то вони підлягають зміні, тобто у збільшенні ідеальних частин. Посилаючись на зазначені обставини, позивач змушений був звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.06.2023 року обрано головуючого суддю Ключника А.С. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 03.07.2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (том 1, а.с. 224). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 30.04.2024 року зупинено провадження у справі (том 2, а.с. 95-96). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 24.06.2024 року провадження у справі поновлено (том 2, а.с. 106). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 24.09.2024 року витребувано у Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори копію спадкової справи відкритої після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Витребувано від Першої Київської державної нотаріальної контори копію спадкової справи відкритої після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 17.10.2024 року від відповідача - 2 Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації до суду надійшов відзив у якому відповідач заперечував проти задоволення вимог позивача посилаючись, що Святошинська районна у м. Києві державна адміністрація права позивача не порушувала відтак є неналежним відповідачем у даній справі (том 2, а.с. 185). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 03.12.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд (том 3, а.с. 3). У судовому засіданні представник позивача адвоката Дмитрука М.Ф. підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав викладених у заяві про зміну предмету позову. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позицію свого адвоката Дмитрука М.Ф. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неприбуття суд не повідомив. Представник відповідача - Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації у судове засідання не з`явився та подав до суду заяву про можливість розгляду справи без його участі (том 2, а.с. 185). Представники третіх осіб у судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомляли. Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення справи з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним Частиною першою статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За змістом частин 1, 2 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. У статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17.07.1997року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до статті 1 Конвенції Високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі I цієї Конвенції. Зокрема, право на справедливий суд (стаття 6), право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла (стаття 8). Статтею 346 ЦК України передбачені підстави припинення права власності на майно, яке припиняється у разі: відчуження власником свого майна; відмови власника від права власності; припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; знищення майна; викупу пам`яток культурної спадщини; примусового відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; звернення стягнення на майно за зобов`язаннями власника; реквізиції; конфіскації; припинення юридичної особи чи смерті власника. Згідно з положеннями статті 349 ЦК України право власності на майно припиняється в разі його знищення. У разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру. Аналіз зазначених норми дає підстави дійти висновку про те, що умовами для припинення права власності на знищене нерухоме майно згідно вимог статі 349 ЦК Украйни, є наявність встановленого факту знищення майна, а також відповідної заяви власника майна про внесення змін до державного реєстру. Документами, які підтверджують знищення майна, можуть бути матеріали технічної інвентаризації, що засвідчують факт знищення майна, довідки органів внутрішніх справ України, акт про пожежу, офіційні висновки інших установ або організацій, які відповідно до законодавства уповноважені засвідчувати факт знищення майна тощо. Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінюючи докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 229 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 2 ЦПК України. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі - продажу від 27.09.1977 року, посвідченого державним нотаріусом Кушніренко Л.О. Першої Київської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 5 ДН - 11161 [PERSON] на праві власності належало 1/3 частини домоволодіння з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться за адресою: у [ADDRESS] , розташованого на земельній ділянці розміром 1073 кв.м., загальна площа будинку, в цілому становить 43,7 кв. м., зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації 26 вересня 1979 року за № 18086 та офіційно зареєстрований за вказаною адресою 10.11.1977 року, що підтверджується копією будинкової книги. Покійна [PERSON] була співвласником 1/9 частини житлового будинку під літерою «А», дерево обкладено цеглою, житловою площею 43,70 кв.м. з відповідними надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , що належала померлому [PERSON] на підставі вищезазначеного договору купівлі-продажу. Право власності на зазначену спільну частку набула на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.08.2005 року, після смерті свого чоловіка [PERSON] , яке зареєстроване в реєстрі за № 8-4986. Окрім покійної позивачки [PERSON] , співвласниками, даного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, також є її сини: позивач [PERSON] , співвласник 1/9 приватної спільної частки житлового будинку, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 31.08.2005 року, після смерті свого батька [PERSON] , яке зареєстроване в реєстрі за № 8-4988, а також відповідач - 1 [PERSON] , співвласник 1/9 приватної спільної частки житлового будинку, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 31.08.2005 року, після смерті свого батька [PERSON] , яке зареєстроване в реєстрі за № 8-4990. Тобто, належні частки співвласників відповідно правовстановлюючих документів, які посвідчують кожного приватну спільну частку зазначеного домоволодіння, а саме: 1/9 частка покійної [PERSON] , 1/9 частки [PERSON] , 1/9 частки [PERSON] , не відповідають ідеальній приватній спільній частці співвласників, тобто не є одна ціла частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Водночас, як вбачається з технічного паспорту на домоволодіння у [ADDRESS] , виготовленого Київським міським бюро технічної інвентаризації (далі КМБТІ) 26 червня 1998 року на 1/3 частину домоволодіння видано свідоцтво про право на спадщину 12-ою Київською нотаріальною конторою 13.11.1992 року [PERSON] проте зазначена частина домоволодіння зруйнована. Покійний чоловік покійної [PERSON] і батько позивача і відплвідача-1 звертався до КП БТІ БМР із заявою про розрахунок часток у спільній частковій власності, де йому було роз`яснено, що відповідно до п. 3.1 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна розрахунок часток у спільній власності на об`єкти нерухомого майна виконується виключно за заявами всіх співвласників об`єктів нерухомого майна, за відсутності згоди всіх співвласників щодо зміни часток питання вирішується в судовому порядку. Як вбачається із матеріалів справи, інший співвласник [PERSON] , [INFO] - померла [INFO] , про що складений актовий запис 2438 від 01.12. 1997 року Святошинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Головного територіального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та позивачу не відомо чи є спадкоємці після її смерті, про родичів померлої йому нічого не відомо. Зазначена частина домоволодіння остаточно зруйнована, відновленням цієї частини ніхто не займався. А інша 1/3 частина домоволодіння взагалі не зареєстрована і відсутня. Відповідно до довідки-характеристики КМБТІ та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна за № 1230881 від 03.03.2007 року у спірному домоволодінні підтверджено право власності покійної [PERSON] ; позивача [PERSON] ; відповідача-1 [PERSON] ; [PERSON] , а 1/3 частина не зареєстрована. Згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на 2/3 частини будинку [ADDRESS] ні за ким не зареєстроване. Отже, на сьогоднішній день відсутні співвласники іншої частини, оскільки право власності у визначений законодавством спосіб ні за ким не зареєстроване. Разом з тим частина будинку знесена, в тому числі житлова 12 кв.м., тому необхідна заміна правовстановлюючих документів з можливим перерахунком дольової участі між співвласниками. Рішенням Ленінградської райради м. Києва № 682 від 24. 10.1988 р. зареєстрована житлова площа 8,7 кв.м. Рішенням Ленінградської райради м. Києва № 1011 від 23.12.1991р. зареєстрована житлова 12,5 кв.м. Житлова зменшена на 1,9 кв.м. за рахунок уточнення лінійних розмірів. Водночас, відповідно до технічних паспортів, починаючи з 2004 - 2022 років та до проведеної останньої технічної інвентаризації від 16.02.2022 року та схеми розташування будівель та споруд за адресою [ADDRESS] має такі показники:житловий будинок «А», загальна площа - 73,8 кв. м., житлова площа - 51,3 кв. м.; сарай «Г»; вбиральня «Ж». Згідно рішення виконавчого комітету Ленінградської райради м. Києва №682 від 24. 10.1988 р. узаконена житлова площа 38,2 кв.м. та загальна площа 72,2 кв.м. Згідно рішення виконавчого комітету Ленінградської райради м. Києва № 1011 від 23.12.1991р. узаконена житлова кімната площею 12,5 кв.м. переобладнана з підсобної та сарай літ «Г». Житлова площа збільшилась в результаті демонтажу опалювальних приладів та уточнення лінійних розмірів. А також зазначено, що зведення на земельній ділянці вбиральні літ. "Ж", згідно постанови Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 року № 406 відноситься до переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію. Вбиральня літ. "Ж", розташована на території, на яку правовстановлюючі документи не надавались Літня кухня літ. "Б" та вбиральня літ "В"- знесені. Згідно звіту про оцінку майна, на замовлення покійної [PERSON] , експертом-оцінювачем [PERSON] від 14 квітня 2023 року, оціночна вартість житлового будинку, загальною площею 73,80 кв.м., житловою площею 51,30 кв.м., з господарськими будівлями та дворовими спорудами, що розташовані за адресою - [ADDRESS] , становить 548 658 грн., що за курсом Нацбанку України станом на дату оцінки - долар США - 36,5686 грн. складає 15 004 долари США. Щодо експлікації приміщень будинку садибного типу літери «А» - І тамбур (літнє, неопалювальне приміщення ) - 3,5 кв.м.; ІІ - тамбур (літнє, неопалювальне приміщення ) - 3,2 кв.м.; 1. коридор (допоміжний, підсобна) - 4,1 кв.м.; 2. кухня ( допоміжна, підсобна) - 6,4 кв.м.; 3. житлова (основна) - 8,7 кв.м.; 4.житлова (основна) - 10,7 кв.м.; 5.житлова (основна)- 19,4 кв.м.; 6. житлова (основна)- 12,5 кв.м.; 7.кухня (допоміжна, підсобна) - 5,3 кв.м. Усього по будинку літери «А» - загальна площа приміщень - 73,8 кв.м.; житлова ( основна) - 51,3 кв.м.; допоміжна, підсобна - 15,8 кв. м.; літнє, неопалювальне приміщення - 6,7 кв.м. Фактично, між співвласниками склався усталений порядок користування спільним будинковолодінням, в наступному вигляді: кімнатою площею 12,5 кв.м. користується співвласник [PERSON] ; кімнатою, площею 10,4 кв. м. користується співвласник [PERSON] ; житловою кімнатою, площею 19,4 кв.м. користувалася покійна [PERSON] , а житлова кімната площею 8,7 кв.м. та не житлові приміщення перебувають у загальному користуванні співвласників. Разом з тим, у зруйнованій 1/3 частині будинку, яка відповідно до довідки-характеристики КМБТІ та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна № 1230881 від 03.03.2007 року що належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідчене Київською державною нотаріальною конторою № 12 від 13.11. 1992р номер № 2с-1785, ніхто не мешкав, а інша 1/3 частина також зруйнована і незареєстрована. Отже, у зв`язку зі знищенням 2/3 часток житлового будинку з надвірними будівлями, та з урахуванням того, що в даному будинку більше ніхто не проживає і не має спадкоємців на ці частки будинку, і у разі невідповідності розмірів часток, указаних у правовстановлюючих документах, реальним часткам за згодою всіх співвласників здійснюється розрахунок відповідних часток нерухомого майна з метою отримання відповідних правовстановлюючих документів, а тому необхідно визнати весь будинок [ADDRESS] за 100 відсотків (одне ціле), а відтак частка покійної [PERSON] ділиться навпіл між позивачем [PERSON] та відповідачем-1 [PERSON] , а тому частка позивача [PERSON] і частка відповідача [PERSON] зміняться з 1/9 частини та збільшаться за рахунок частки покійної [PERSON] до 1/2 частини кожному із співвласників. Щодо зруйнованої 2/3 частини будинковолодіння, вказаний факт підтвердили у своїх письмових поясненнях [PERSON] , проживаюча по [ADDRESS] ; [PERSON] , проживаючий по [ADDRESS] ; співвласник [PERSON] , а також співласник при житті [PERSON] . Так, факт знищення 1/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] на праві власності зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого 12-ю КДНК 13.11.1992р. №2с-1785, підтверджується технічним паспортом, виготовленим Київським бюро технічної інвентаризації від 26.06.1998 №431/18086, що за даними технічної інвентаризації проведеної 26.06.1998 року встановлено, що частина будинковолодіння, яка належить [PERSON] зруйнована. Відтак, припинення права власності на 1/3 частину спірного житлового будинку не завдасть уже істотної шкоди [PERSON] , а тому вимоги позивача про припинення за [PERSON] право власності на 1/3 частину житлового будинку з надвірними спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] є обгрунтованими. Оскільки фактично ідеальні частки інших співвласників цього спірного будинковолодіння не відповідають розміру часток, зареєстрованих за ними, то вони підлягають зміні, тобто у збільшенні ідеальних частин. Щодо включення відповідачем у даній справі Святошинську районну у м. Києві державну адміністрацію, слід зазначити наступне. Визначення відповідачів, предмета та підстав позову відповідно до норм ЦПК України є правом позивача. Стаття 12 ЦК України передбачає, що особа вільно, на власний розсуд, обирає способи захисту цивільного права. Як правило, особа, права якої порушено, може скористатись не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права частіше за все визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Під способом захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України. Суд зазначає, що таке порушення має бути реальним, обґрунтованим, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи - позивача з боку відповідача, який стверджує про їх порушення. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12 червня 2018 року у справі №826/4406/16 і підстави для відступлення від неї відсутні. Разом з тим, позивачем жодним чином не підтверджено порушення його прав зі сторони Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації, що є підставою для відмови у задоволенні позову в цій частині. Позовна вимога щодо внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі, зокрема, рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Таким чином суд, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, зважаючи, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт порушення майнових прав позивача як співвласника майна, що тягне за собою задоволення даного позову в цій частині. Питання судових витрат вирішити у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України. Разом з тим, позивач просив залишити за ним судові витрати. На підставі викладеного та,

Outcome: partial