Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом, згідно якого просить суд ухвалити рішення, яким: визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за номером 81052 від 02.06.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., про стягнення зі [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Авансар» заборгованості в розмірі 28\~354 грн. 95 коп., а також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, пов`язані із розглядом справи. Вимоги позову мотивовані тим, що в листопаді 2024 року позивачу було заблоковано належні їй карткові рахунки у банку у зв`язку із винесенням постанови про арешт коштів боржника виконавцем Горішньоплавнівського ВДВС. При спілкуванні з державним виконавцем позивачем було встановлено, що виконавчим написом №81052 від 02.06.2021 року нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. задоволено вимогу про стягнення з неї на користь ТОВ «Фінансова компанія «Авансар» заборгованості в розмірі 28\~354 грн. 95 коп., з яких 12\~189 грн. 65 коп. заборгованість за тілом кредиту, 15\~315 грн. 30 коп. заборгованість за відсотками та плата за вчинення виконавчого напису. Із вказаного виконавчого напису вбачається, що стягувачем є ТОВ «Фінансова компанія «Авансар», якому ТОВ «»Фінансова компанія «Фагор» відступило право вимоги на підставі Договору факторингу №18/05/2018-3 від 18.05.2018 року, якому, в свою чергу, ТОВ «Фінансова компанія «Плеяда» відступило право вимоги на підставі Договору відступлення права вимоги №3 від 22.05.2016 року, якому, в свою чергу, ТОВ «Інвестиційно Розрахунковий Центр» на підставі Договору відступлення права вимоги №1104 від 11.04.2016 року відступило право вимоги за Кредитним договором №2527159 від 23.03.2013 року, укладеного між ТОВ «Інвестиційно Розрахунковий Центр» та позивачем [PERSON] . Позивач вважає оспорюваний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки не погоджується із вказаним у виконавчому написі розміром заборгованості, а при вчиненні виконавчого напису, на її думку, приватним нотаріусом не була перевірена безспірність заявлених вимог. Позивач [PERSON] вважає оспорюваний виконавчий напис таким, що вчинений з порушенням вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат», оскільки сума стягнутої заборгованості не є безспірною та подані нотаріусу документи для вчинення виконавчого напису не відповідають вимогам, встановленим чинними нормативно правовими актами. Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 22.11.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, однак її представник адвокат Бахмат О.І. надав до суду заяву, згідно якої просив суд провести розгляд справи без участі сторони позивача та вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Авансар» в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, пояснень щодо причин неявки не надав, відзив на позову суду не направив. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, пояснень про причини неявки суду не надав. Представник третьої особи, Горішньоплавнівського відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, пояснень щодо причин неявки не надав. Відповідно до частини 8 статті 178 Цивільного процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 280 Цивільного процесуального Кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторони позивача, відповідача, а також третіх осіб на підставі письмових матеріалів справи, оскільки учасники судового розгляду повідомлені належним чином про дату, час та місце слухання справи. У зв`язку з неявкою сторін у судове засідання, на підставі частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, із врахуванням змісту письмової заяви представника позивача, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступних висновків. \~Стаття 55\~Конституції України передбачає, що права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, інтересів. Гарантоване право кожного подати будь-який позов до суду, що стосується його цивільних прав і обов`язків, передбачений пунктом 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Згідно до\~статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 23.03.2016 року між [PERSON] та ТОВ «Інвестиційно Розрахунковий Центр» було укладено кредитний договір, за умовами якого фінансова установа надала позивачу кредит в сумі 10 000 грн. 00 коп. зі строком кредитування 36 місяців, зі сплатою відсотків в розмірі 3,49 % на місяць. 02.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис за реєстраційним номером 81052, яким стягнуто зі [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Авансар» грошові кошти в розмірі 28 354 грн. 95 коп., які складаються із заборгованості за тілом кредиту в сумі 12\~189 грн. 65 коп., заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 15\~315 грн. 30 коп., а також коштів за вчинення виконавчого напису. Зі змісту вказаного виконавчого напису вбачається, що заборгованість зі [PERSON] стягнуто за кредитним договором №2527159 від 23.03.2016 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Інвестиційно Розрахунковий Центр». Згідно виконавчого напису, стягувачем є ТОВ «Фінансова компанія «Авансар», якому ТОВ «»Фінансова компанія «Фагор» відступило право вимоги на підставі Договору факторингу №18/05/2018-3 від 18.05.2018 року, якому, в свою чергу, ТОВ «Фінансова компанія «Плеяда» відступило право вимоги на підставі Договору відступлення права вимоги №3 від 22.05.2016 року, та якому, в свою чергу, ТОВ «Інвестиційно Розрахунковий Центр» на підставі Договору відступлення права вимоги №1104 від 11.04.2016 року відступило право вимоги за Кредитним договором №2527159 від 23.03.2013 року, укладеного між ТОВ «Інвестиційно Розрахунковий Центр» та позивачем [PERSON] 05.11.2024 року на підставі вказаного виконавчого напису старшим державним виконавцем Горішньоплавнівського відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ковтун Н.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №76463140. Окрім того, старшим державним виконавцем Горішньоплавнівського відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ковтун Н.А. в межах даного виконавчого провадження винесено постанову ВП №76463140 про арешт коштів боржника [PERSON] . Згідно зі\~статтею 18 Цивільного кодексу України, а також статтями 87, 88\~Закону України «Про нотаріат»\~№ 3425-ХІІ від 02 вересня 1993 року, вчинення виконавчого напису - це форма захисту цивільних прав кредитора, нотаріусом, за допомогою спрощеної, позасудової процедури, яка полягає у вчиненні на боргових документах напису про стягнення грошей або витребування майна на користь кредитора, за наявності між боржником і кредитором правовідносин, які визначаються Кабінетом Міністрів України шляхом встановлення переліку документів, що підтверджують ці правовідносини. Відповідно до пунктів 1 та 2\~постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», а також постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №622, якою Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин» та включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Судом встановлено, що спірний виконавчий напис виданий на підставі пункту 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Водночас, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та не чинною\~постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в тому числі в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін. Так, у своїй постанові від 27 березня 2019 року по справі № 137/1666/16-ц, провадження № 14-84цс19, Верховний Суд вказує, що для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Таким чином, на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису приватний нотаріус не мав права керуватись розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку та вчиняти виконавчий напис на підставі кредитного договору та виписки з рахунку боржника. Окрім того, суд вважає, що характер правовідносин, що склалась між боржником [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авансар», жодним чином не свідчить про безспірність виниклої у боржника заборгованості. З урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 Цивільного кодексу України, статей\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Судом встановлено, що оскаржуваний виконавчий напис вчинено з порушенням закону - нотаріус не перевірив та не встановив, що заявлена вимога не підпадає під той вид заборгованості, за якими стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів згідно Переліку № 1172. Проте, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Таким чином, з наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник [PERSON] мала безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. Статтею 16 Цивільного кодексу України\~передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів є: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Згідно статті\~12\~та статті 81\~Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню підлягають задоволенню. Оскільки, статтею 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1\~211 грн. 20 коп., який було сплачено позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved