Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-28 00:00:00

І.\~Виклад позиції\~позивача та заперечень відповідача. 1. 28.06.2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (далі позивач та/або ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ») в особі представника, звернулося з позовом до [PERSON] (далі відповідач та/або позичальник) з вимогами про стягнення суми заборгованості у розмірі 32943,78 гривні за кредитними договором та понесених позивачем судових витрат. 2. Свої вимоги мотивує тим, що між АТ «УкрСиббанк» (первісний кредитор) та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № 97801064000 від 24.06.2021 року відповідно до умов якого відповідачу був наданий кредит. 21.06.2023 року АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» уклали між собою Договір факторингу № 248, згідно умов якого ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» набуло статусу Нового кредитора та отримало право грошової вимоги до боржників АТ «УкрСиббанк», в тому числі і до відповідача за кредитним договором № 97801064000 від 24.06.2021 року. Станом на дату подання позову заборгованість відповідача перед позивачем становить 32943,78 гривні, яка складається: заборгованість за тілом кредиту 27225,90 гривень; заборгованість за комісією 5717,88 гривень. 12.04.2024 року відповідачу було надіслано Досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості, яка залишилася без задоволення. У зв`язку з вищевикладеним позивач, в особі представника, звернувся до суду з вказаним позовом. 3. Відповідач відзив на позов не надав. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 4. До матеріалів позовної заяви представником позивача було долучено клопотання про витребування доказів, що подається одночасно із позовною заявою. (а.с. 7-8) 5. Представник позивача, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, але надала заяву про розгляд справи у відсутність сторони позивача, заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. (а.с. 77) ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 6. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.06.2024 року цивільна справа № 496/4340/24 була передана на розгляд головуючій судді Портній О.П. (а.с. 9) 7. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 8. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 15.07.2024 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. (а.с. 12-14) 9. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 31.10.2024 року клопотання представника позивача про витребування доказів було задоволено. (а.с. 21) 10. Відповідач, в установлені ч. 7 ст. 178 ЦПК України, строки не подав до суду відзив на позовну заяву, будучи повідомленим належним чином про наявність ухвали про відкриття провадження та необхідністю подання відзиву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. 11. Оскільки відповідач був належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання відповідно до ст. 128 Цивільно-процесуального кодексу України шляхом направлення повідомлення в додаток «Viber» (а.с. 16) та направлення рекомендованого поштового відправлення з повідомленням про вручення, яке повернулося на адресу суду (а.с. 24), в судове засідання не з`явився, про поважність причин своєї неявки суд не повідомив, а представник позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи, Судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України. 12. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). 13. Верховний Суд у своїй Постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц вказав, що, якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи. 14. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом обставини та зміст спірних правовідносин. 15. Судом встановлено, що 24.06.2021 року [PERSON] звернувся до АТ «УкрСиббанк» з метою отримання банківських послуг, а саме кредиту в розмірі 34653,90 гривень строком на 24 місяці, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву на надання споживчого кредиту. (а.с. 30) 16. За результатами розгляду Анкети-заяви від 24.06.2021 року між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений Договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № 97801064000 з додатками (а.с. 31-40) та Паспорт споживчого кредиту (а.с. 41-43) 17. Відповідно п. 3.6. Договору про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку кредит надається позичальнику для особистих потреб в сумі: 1) 33564,67 гривні на придбання товару: мобільний телефон [NUMBER] , термінал Apple iPhone 12 Pro 128GB Gold (MGMM3), периферія та аксесуари для мобільного телефону Vodafone 498414 Стартовий пакет VODAFONE Joice, страховий поліс загальна група 355816 «АЛЛО Захист екрану» 12 міс., шляхом оплати банком з позичкового рахунку позичальника платіжних документів ТОВ «АЛЛО», ідентифікаційний код юридичної особи 30012848, на рахунок ТОВ «АЛЛО» № [NUMBER] , відкритий в АТ «ОТП Банк», 2) в сумі 1089,23 гривень на оплату разової комісії за надання послуг по управлінню кредитом при отримані (встановленні) кредиту з подальшим інформуванням про стан розрахунків, шляхом зарахування на рахунок банку суми разової комісії за надання кредиту з позичкового рахунку позичальника. 18. Згідно п.п. 3.5., 3.6., 3.7., 3.9., 3.10. Договору, повернення кредиту, плати за кредит, інших платежів здійснюється у відповідності з правилами на рахунок № [NUMBER] в АТ «УкрСиббанк», код ЄДРПОУ 09807750 або на умовах договірного списання, передбаченого цим Договором та Правилами. Строк повернення - до 24.08.2022 року. Розмір ануїтетного платежу становить 2476,00 гривень з моменту укладення Договору до 24.02.2022 року. З 25.02.2022 року розмір ануїтетного платежу становить 3429,00 гривень. Процентна ставка за Договором встановлюється в розмірі 0,00001% річних. За користування кредитними коштами за кредитом понад встановлений Договором термін процентна ставка встановлюється в розмірі 7,00001% річних. 19. Листом від 24.06.2021 року АТ «УкрСиббанк» повідомило ТОВ «АЛЛО» про можливість своєчасної та повної сплати кредитних коштів у відповідності до Договору про надання споживчого кредиту № 97801064000 від 24.06.2021 року, укладеного з [PERSON] (а.с. 44) 20. З копії рахунку № 3196-000972 від 24.06.2021 року вартість товару з урахуванням знижки без ПДВ становить 34614,07 гривень. (а.с. 45) 21. З копії видаткової накладної № 3196-010033 від 24.06.2021 року вбачається, що АТ «УкрСиббанк» виконало свої зобов`язання. (а.с. 46) 22. 21.06.2023 року між АТ «УкрСиббанк» (Клієнт) та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (Фактор) укладено Договір факторингу № 248, відповідно до умов якого Клієнт відступає Фактору, а Фактор зобов`язується прийняти права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату та на умовах, визначених цим Договором. (а.с. 50-52) 23. Згідно копії Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 248 від 21.06.2023 року, до ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» перейшло право вимоги до [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , кредитний договір № 97801064000 від 24.06.2021 року, дата закінчення договору 24.08.2022 року, сума виданого кредиту 34653,90 гривень, заборгованість за основним боргом 27225,90 гривень, заборгованість за відсотками 00,00 гривень, заборгованість за комісіями 5717,88 гривень, загальна сума заборгованості 32943,78 гривні. (а.с. 53) 24. 21.06.2023 року АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» був складений та підписаний Акт приймання-передачі права вимоги. (а.с. 54) 25. Факт укладення Договору факторингу підтверджується також копією платіжної інструкції № 71781 від 21.06.2023 року. (а.с. 55) 26. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 97801064000 від 24.06.2021 року, станом на 19.06.2024 року [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , має заборгованість в розмірі 32943,78 гривні, яка складається з заборгованості за тілом кредиту 27225,90 гривень, заборгованості за відсотками 00,00 гривень та заборгованості за комісією 5717,88 гривень. (а.с. 47) 27. Позивачем була направлена на адресу відповідача Досудову вимогу від 17.04.2024 року за вих. № 22820930. (а.с. 56) 28. З виписки за кредитним договором з 24.06.2021 року по 21.06.2023 року по рахунку [PERSON] , вбачається, що останній отримав кредитні кошти та частково погашав заборгованість. (а.с. 74-75) V. Оцінка Суду. 29. В ч. 1 ст.\~14\~ЦК України закріплено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. 30. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, а ч. 2 вказаної статті передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. 31. Згідно положень ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. 32. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. 33. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а в статті 530 ЦК України вказується, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно полягає виконанню у цей строк (термін). Цивільно-правове зобов`язання - це правовідношення, в якому одна особа (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію (передати майно, сплатити гроші та ін.) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. З цього визначення випливає, що цивільно-правове зобов`язання це таке правовідношення, в якому управомочна особа діє як кредитор, а зобов`язана особа - як боржник. 34. Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним чином боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. 35. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 36. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). 37. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 38. Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов. 39. У ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. 40. Згідно ч. 2 ст. 612 ЦК України, боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. 41. Відповідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 42. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). 43. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. 44. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. 45. За змістом ч. 2 ст. 10561 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. 46. Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст.\~512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). 47. Відповідно до ст.\~514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 48. Відповідно до ст.\~1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 49. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 50. Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 11 вересня 2018 року у справі № 909/968/16 (провадження № 12-97гс18), договір факторингу є правочином, який характеризується тим, що: а) йому притаманний специфічний суб`єктний склад (клієнт - фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності, фактор - банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати фінансові, в тому числі факторингові операції, та боржник - набувач послуг чи товарів за первинним договором); б) його предметом може бути лише право грошової вимоги (такої, строк платежу за якою настав, а також майбутньої грошової вимоги); в) метою укладення такого договору є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника; г) за таким договором відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату; д) його ціна визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги, і цей розмір може встановлюватись у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю тощо; е) вимоги до форми такого договору визначені у ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». 51. Обґрунтовуючи право на стягнення заборгованості, позивач надав суду копії Анкети-заявки від 24.06.2021 року, Договору про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № 97801064000 від 24.06.2021 року, Договору факторингу № 248 від 21.06.2023 року та виписку за кредитним договором. 52. З наданих позивачем документів вбачається, що первісний кредитор свої зобов`язання виконав в повному обсязі. Натомість, в порушення вимог Закону, відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань, в установлені строки заборговані суми не повернув. 53. Враховуючи наведене, Суд вважає, що позовні вимоги до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю. 54. Щодо стягнення заборгованості за комісією суд дійшов наступного висновку. 55. Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; - комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; - інші витрати споживача на супровідні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит. 56. Отже, Закон України\~«Про споживче\~кредитування» передбачає право позивача (як кредитодавця) на встановлення комісії за надання кредиту за Договором про надання кредиту. 57. Також, комісія за надання кредиту була відображена і в тексті Договору про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № 97801064000 від 24.06.2021 року (п. 3.3.), який був підписаний відповідачем, що свідчить про обізнаність останнього щодо включення комісії «за надання кредиту» до загальних витрат за Договорами про споживчий кредит. 58. Наведене узгоджується з висновками зробленими Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13.07.2022 року у справі № 496/3134/19. 59. Але, при дослідженні Договору про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № 97801064000 від 24.06.2021 року судом було встановлено, що відповідач був обізнаний про разову комісію за надання послуг по управлінню кредитом при отриманні (встановленні) кредиту в розмірі 1089,23 гривень, яка згідно виписки по рахунку 24.06.2021 року була сплачена відповідачем у повній мірі. 60. В зв`язку з вищевикладеним суд дійшов висновку про не обґрунтованість позовних вимог в цій частині. 61. Про те, що сторона має довести ті обставини, на які вона посилається, і саме такі належним чином вчинені дії позивача, за загальним правилом, є підставою для задоволення його позову йдеться у Постанові ВСУ від 27.05.2020 року у справі № 2-879/13. Натомість відсутність належного спростування іншою стороною обставин, на які посилається сторона без належного їх доведення, сама по собі не є підставою для задоволення позову, оскільки суперечить загальним принципам доказування у цивільних справах зазначає Суд. Окрім цього Суд зауважив, що сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу сама концепція змагальності втрачає сенс (див. пункт 43 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18). 62. Відповідно до ч. 4 ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів. 63. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. 64. У ч.ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У даному випадку, договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (ч. 1 ст. 11 Закону України від 12 травня 1991 року № 1024-ХІІ «Про захист прав споживачів» (далі - Закон №1023-XII). Згідно з п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону № 1023-XII споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. 65. Конституційний Суд України у рішенні у справі за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі № 1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи ч. 4 ст. 36 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту. 66. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. 67. Як вбачається з наданої копії платіжної інструкції № 3000 від 14.06.2024 року (а.с. 29), позивач за подання даного позову до суду, сплатив судовий збір в розмірі 2422,40 гривні, а тому, у зв`язку з частковим задоволенням позову відповідачем підлягає відшкодуванню сума судового збору пропорційна до розміру задоволених вимог, а саме 2001,96 гривень (розмір задоволених позовних вимог помножено на розмір сплаченого судового збору та поділено на розмір заявлених позовних вимог: 27225,90 грн. ? 2422,40 грн. ? 32943,78 грн.). При цьому суд враховує роз`яснення, надані Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. № 36 постанови № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».

Outcome: partial