Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

До Садгірського районного суду м. Чернівці надійшла позовна заява [PERSON] до Територіальної громади м. Чернівці в особі Чернівецької міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування у якій позивачка просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Позивачка вказує, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] та після його смерті відкрилася спадщина, а вона є єдиним спадкоємцем за законом, оскільки син [PERSON] відмовився від прийняття спадщини, однак постановою нотаріуса від 27 серпня 2024 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинок. Також позивачка зазначає, що на підставі Договору дарування від 10 квітня 1968 року [PERSON] прийняв у дар від свого батька [PERSON] житловий будинок із усіма належними до нього надвірними будовами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а за змістом Витягу з рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради народних депутатів № 188/7 від 19.07.1988 дозволено [PERSON] будівництво нового будинку на місця старого, який зобов`язано знести. Долучено справу на житловий будинок та оціночний акт від 01.04.1993, а також схематичний план від 15.06.1988. Крім того, суду надано новий технічний паспорт, а також дані Інформаційної довідки про відсутність зареєстрованих речових прав щодо цього майна. Таким чином, у зв`язку із неможливістю оформити право на спадщину в нотаріальній конторі, через відсутність правовстановлюючого документу на будинок за адресою: [ADDRESS] на ім`я спадкодавця, позивачка з посиланням на відповідні правові норми просить суд задовольнити позов. В подальшому 20.12.2024 позивачкою уточнено позовні вимоги та [PERSON] просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок садибного типу з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , що складається із житлового будинку літери Е, гаражу літери В, сараю літери Г, літньої кухні літери Д, вбиральні літери Ж, навісу літери З, криниці № 1, вигрібної ями №2, вигрібної ями №3, огорожі № 4-7, - в порядку спадкування після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Вказана вище позовна заява [PERSON] надійшла до суду 24.10.2024 та того ж дня передана на розгляд головуючого судді Асташева С.А., згідно із даними протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.10.2024. Ухвалою судді Садгірського районного суду м. Чернівці Асташева С.А. від 29.10.2024 позовну заяву залишено без руху, оскільки така позовна заява не відповідала вимогам ст. 175, ст. 177 ЦПК України. Позивачу було надано строк 7 (сім) днів, з моменту отримання копії ухвали, на усунення недоліків позову. 05.11.2024 до суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви разом із документами на виконання вищезазначеної ухвали. Ухвалою судді Садгірського районного суду м. Чернівці Асташева С.А. від 11.11.2024 прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження. Розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження, підготовче судове засідання у справі призначено на 26.11.2024 про що повідомлено сторони. Також витребувано докази у справі. 19.11.2024 на адресу суду надійшли матеріали витребувано спадкової справи до майна померлого [INFO] [PERSON] . В подальшому підготовче судове засідання у справі неодноразово відкладалося. Також до матеріалів справи позивачкою долучено ряд доказів. Також у заяві від 20.12.2024 позивачкою уточнено позовні вимоги. Ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 13.01.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 20 січня 2025 року, про що повідомлено сторони. Заходів спрямованих на забезпечення позову та доказів судом не вживалося. Зупинення і поновлення провадження у справі не здійснювалося. У судове засідання сторони не з`явилися, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Від позивачки [PERSON] надійшла заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи за їх відсутності. Просила позов задовольнити. Від представника відповідача Чернівецької міської ради Осовської М. надійшла заява у якій остання просить розгляд справи провести за відсутності представника Чернівецької міської ради. Вирішення справи залишають на розсуд суду та просить ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи подані до суду заяви, дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши їх доказами, надаючи їм відповідну правову оцінку, суд доходить таких висновків. Так судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у віці 73 років, про що 24.02.2024 складено відповідний актовий запис № 31 та що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Другим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 24 лютого 2024 року. Відповідно до даних свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 05 березня 2013 року [PERSON] , [INFO] перебував у зареєстрованому шлюбі з 05 березня 2013 року (актовий запис № 257) із [PERSON] , [INFO] . Крім того, раніше [PERSON] , [INFO] також перебував у зареєстрованому шлюбі з 26 жовтня 1974 року (актовий запис № 1976) із [PERSON] , [INFO] , відповідно до даних свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 26жовтня 1974 року. Згідно із даних Довідки Чернівецької міської ради про реєстрацію/останнє місце проживання № 613778 від 15.05.2024, [PERSON] на день смерті [INFO] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , а разом із ним за цією ж адресою буди зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.08.2024, постановленої приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Суружіу Н.Д., в ході вивчення матеріалів спадкової справи №\~33/2024, відкритої після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , за заявою його дружини [PERSON] , відмовлено останній у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, який розташований у [ADDRESS] , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на будинок. Згідно із даними Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 77111149 від 28.05.2024, приватним нотаріусом Суружіу Н.Д. 28.05.2024 заведено спадкову справу № 33/2024 (у нотаріуса) № 72494580 (у спадковому реєстрі) після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Також суду надана копія спадкової справи № 33/2024 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , відповідно до якої [PERSON] звернулася 28 травня 2024 року із заявою про прийняття спадщини та за її заяву було відкрито спадкову справу. Натомість [PERSON] , син померлого, скерував заяву у якій відмовився від прийняття спадщини на користь [PERSON] . Також наявні видані на ім`я спадкоємиці за законом [PERSON] свідоцтва про право на спадщину на майно померлого [PERSON] . Крім того, судом встановлено, що відповідно до Договору дарування, посвідченого державним нотаріусом 2-ї Чернівецької державної нотаріальної контори 10 квітня 1968 року, [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняв у дар житловий будинок з усіма належними до нього надвірними будовами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Такий Договір 22 квітня 1968 зареєстрований в Чернівецькому міжміському БТІ та записаний в реєстраційну книгу № 9 л. 154, за реєстровим № 1384, що також підтверджується даними листа Чернівецького комунального обласного БТІ № 678 від 03.06.2024. Відповідно до даних листа Чернівецького міського комунального БТІ № 1154 від 30.05.2024, згідно архівних інвентаризаційних та реєстраційних справ право власності на житловий будинок [ADDRESS] в бюро не зареєстровано. Згідно із даних витягу із рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради народних депутатів № 188/7 від 19.07.1988 про відведення земельних ділянок під індивідуальне житлове будівництво та надання дозволу на будівництво нових будинків на місці старих, проведення добудови жилих будинків окремими громадянами, вирішено дозволити [PERSON] будівництво нового будинку на місці, вказаному головним архітектором міста, по [ADDRESS] , за типовим проектом, погодженим із головним архітектором міста та зобов`язано [PERSON] старий будинок знести. Також суду надано Справу на житловий будинок [ADDRESS] гр. [PERSON] у якій міститься зведений оціночний акт по домоволодінню від 01.04.1993, який підписаний начальником бюро та старшим інженером та скріплений печаткою Чернівецького БТІ; схематичний план ділянки із поверховим планом на будинок від 31.03.1993, а також експлікацію внутрішніх площ, по плану житлового будинку, яка складена 31.03.1993 та перевірена 01.04.1993, відповідно до якої плаща будинку, що складається із підвалу та двох поверхів складає 286,8 кв.м. Крім того, у справі міститься генеральний план (перебудови житлового будинку) на підставі рішення міськвиконкому № 188/7 від 19.07.1988, згідно із яким визначено місце нового будинку. Крім того, у матеріалах справи наявний Технічний паспорт на будинок садибного типу з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , який виготовлений 10.07.2024 на замовлення [PERSON] , ідентифікатор об`єкта нерухомого майна: 01.2593799.4834993.20240711.06.0000.02, реєстраційний номер у Реєстрі будівельної діяльності: ТІ01:9665-5686-7913-4577, відповідно до якого вказана наступна характеристика об`єкта нерухомого майна: житловий будинок Е1, 1995 року спорудження загальною площею 286,8 кв.м. в тому числі житловою 147,3 кв.м.; підвал Е/пд; веранда е2; ганок е3; ганок е4; ганок е5; балкон е6; гараж В; сарай Г; літня кухня Д; вбиральня Ж; навіс З; криниця №1; вигрібна яма № [NUMBER] ; вигрібна яма №3; огорожа №4; хвіртка №5; ворота №6; огорожа №7. У технічному паспорті вказано, що житловий будинок Е1 є новим будівництвом розпочатим 12.10.1992 та завершеним 22.09.1995. Згідно із даними Довідки Чернівецького КОБТІ № 839 від 11.07.2024 житловий будинок літ. А, сарай літ. Б знесені. Гараж літ. В, сарай літ. Г, дітня кухня літ. Д, вбиральня літ. Ж побудовані до 05.08.1992 року. Також побудовано навіс літ З, криницю №1, вигрібну яму №2 та №3, огорожу № 4-7, що не потребують дозвільних документів на виконання будівельних робіт, згідно із постановою КМУ № 406 від 07.06.2017. Побудовано житловий будинок літ Е (дозвільні документи на проведення будівельних робіт в ЧКОБТІ не надано). Відповідно до даних Інформаційної довідки № 397629562 від 03.10.2024 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна [ADDRESS] , - право власності та інші речові права, іпотеки та обтяження відсутні. Згідно із даними Звіту про оцінку майна від 07.10.2024, ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] становить 1\~904\~926 грн (без врахування ПДВ). Відповідно до даних листу-відповіді Департаменту урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради № К- 5209/0-24/01/2579 від 11.11.2024 земельна ділянка за адресою [ADDRESS] перебуває в землях запасу Чернівецької міської територіальної громади. Згідно із даних архівного витягу архівного відділу Чернівецької міської ради від 07.11.2024 № К-246/11-06-03 рішення Садгірської районної ради народних депутатів м. Чернівці Чернівецької області від 02.06.1978 № 142/12 затверджено проект впорядкування присадибних земель та земель дослідного господарства Чернівецької державної сільськогосподарської дослідної станції в м.Чернівці/Рогізна/. В додатку № 1 цього рішення Садгірської районної ради народних депутатів м.\~Чернівці Чернівецької області від 02.06.1978 р. № 142/12 зазначено: встановити розмір присадибних ділянок нижче перерахованим господарствам. № п/п 281; номер по КЗШК 532; ПІБ [PERSON] ; розмір присадибних ділянок по КЗШК 0,15; фактично користується 0,16; залишити в користуванні 0,16. Також долучено архівний витяг архівного відділу Чернівецької міської ради від 19.11.2024 № К-250/11/06-03 рішення виконавчого комітету Чернівецької міської Ради народних депутатів від 19.07.1988 № 188/7 про надання дозволу на будівництво нових будинків на місці старих та проведення ремонту з добудовою жилих будинків окремим громадянам. У цьому рішенні зазначено, що розглянувши заяви громадян, технічні висновки обласного бюро технічної інвентаризації та Управління головного архітектора міста, виконком міської Ради народних депутатів вирішив: 1. дозволити: 1.1. Будівництво нових будинків замість старих на місці, вказаному головним архітектором міста, таким громадянам: 1.1.2. [PERSON] по [ADDRESS] , за типовим проектом, погодженим з головним архітектором міста. Зобов`язати гр. [PERSON] старий будинок знести. 11. Зобов`язати міськжитлоуправління (тов. [PERSON] ) проводити прийомку до експлуатації жилих будинків з представником від Управління головного архітектора міста після закінчення будівництва у відповідності з затвердженим проектом. Крім того, до матеріалів справи доучено схему зонування території м. Чернівці містобудівної документації коригування генерального плану міста м. Чернівці, затвердженого рішенням Чернівецької міської ради від 27.03.2014 №1171; аерофотознімання масштабу 1:1000 в рамках інвентаризації 2022; пояснювальну записку до схеми зонування території м. Чернівці зони садибної житлової забудови (Ж-1) з переважними, допустимими та супутніми видами забудови. Вирішуючи заявлені вимоги на підставі досліджених доказів, суд виходить із таких правових норм. Відповідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому, згідно із вимогами ст.ст.12,13 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Положеннями ст. 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно із пунктами 4, 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Зважаючи на вимоги ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1ст. 1220 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1ст. 1221 ЦК України). Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (ст. 1258 ЦК України). Згідно із ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 та ч.3 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст. 1269 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Виходячи із змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Статтею 334 ЦК України передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Частиною 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-IV передбачено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Відповідно до частини 4 статті 3 цього Закону будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті у випадках, визначених статтею 28 цього Закону, та в інших випадках, визначених законом. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, та Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно із роз`яснення Міністерства юстиції України «Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна» № 19-32/319 від 21.02.2005, у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. Суд враховує і те, що відповідно до п.3.1 роз`яснення ВССУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за №\~282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Таким чином, судом встановлено, що згідно із наданих технічних документів на спадкове майно, житловий будинок з належними до нього господарськими та побутовими спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , збудований на місці старого будинку, що належав на праві власності померлому [PERSON] , на підставі відповідних документів про надання дозволу на будівництво нового будинку на місці старого, однак за життя [PERSON] не отримав правовстановлюючі документи на новозбудоване майно та право власності на цей будинок не зареєстровано. Суд бере до уваги те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Враховуючи те, що позивачка, як спадкоємиця за законом першої черги (дружина померлого) позбавлена можливості зареєструвати право власності на житловий будинок, що входить до складу спадщини, у позасудовому порядку, оскільки постановою нотаріуса їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії (видачі свідоцтва про право на спадщину за законом) щодо цього майна,

Outcome: approved