Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-22 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Рівненської міської ради, в якій просить визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , разом з ним. Позовну заяву мотивує тим, що 23 вересня 2011 року між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб. У шлюбі у них народилися двоє синів: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . 19 січня 2024 року відповідачем було подано до Рівненського міського суду Рівненської області позовну заяву про розірвання шлюбу. На даний час момент шлюб між ними у встановленому законом порядку не розірвано, проте фактично шлюбні відносини були припинені з 29 грудня 2023 року, у зв`язку з тим, що відповідач змінила місце проживання, а саме з вказаної дати проживає за кордоном (у Республіці Польща) на постійній основі. При остаточному виїзді за кордон відповідач забрала із собою молодшого сина [PERSON] , [INFO] . З 29 грудня 2023 року почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні молодшого сина через те, що відповідач почала здійснювати перешкоджання у спілкуванні батька та сина. До того ж, спілкування є обмеженим не лише із батьком дитини, а й з бабами та дідами, що проживаються в України. Також, внаслідок проживання молодшого сина із матір`ю, дитина більше немає можливості спілкуватися з братом, друзями, адже коло її спілкування повністю обмежене. За інформацією отриманою від відповідача, на даний момент вона проживає у сільській місцевості Республіки Польща, тому поки що немає можливості залучати сина у різні заклади та центри навчання та розвитку. Це дає право зробити логічний висновок, що повноцінної можливості забезпечити розвиток дитини, який у даному віці є дуже важливим, у відповідача немає. Така ситуація вкрай важко та негативно впливає на розвиток дитини, її характер, поведінку тощо. Звертає увагу на те, що старший син [PERSON] проживає разом з ним. Дитина має можливість спілкуватися із рідними, друзями та близькими, що забезпечує зростання у гармонії, психологічному, ментальному, здоровому середовищі. Син [PERSON] навчається в Рівненському ліцеї №1 Рівненської міської ради, а також відвідує заклади за різними сферами розвитку. До того ж він ніяким чином не обмежує спілкування старшого сина із матір`ю. Таким чином, проживання молодшого сина [PERSON] разом з ним відповідає інтересам дитини, він має можливість забезпечили сину належні умови проживання, повною мірою займатися вихованням дитини, чого відповідач забезпечити не в змозі. Він не чинитиме жодних перешкод для спілкування відповідача з сином і готовий зі свого боку усіма силами сприяти тому, щоб дитина через розлучення батьків не була позбавлена піклування матері. Перебування молодшого сина з відповідачем, в незвичних для нього умовах, за відсутності брата, бабів та дідів, друзів, іншого мовного середовища (дитина не знає польської мови) негативно впливає на його виховання та моральний стан. Він, у свою чергу, має бажання та можливість дати дитині освіту і добробут. Молодший син також висловлює бажання жити з своєю сім`єю в Україні, з батьком та братом. Відповідач фактично забрала дитину самовільно. 17 вересня 2024 року представник відповідача [PERSON] подала письмові пояснення, в яких вказала, що 23 вересня 2011 року між сторонами зареєстровано шлюб. У шлюбі народилося двоє синів [PERSON] , [INFO] , який проживає на даний час з позивачем та [PERSON] , [INFO] , який проживає з відповідачем. Згідно з рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 02 травня 2024 року в справі № 569/1476/24 шлюб між сторонами розірвано. Відповідач разом із сином на даний час проживає у Республіці Польща, а отже місце перебування дитини позивачу є відоме, вони постійно спілкуються у телефонному режимі. Зважаючи на воєнний стан та обмеження у пересуванні військовозобов`язаних чоловіків за кордон, навідування позивачем свого сина є тимчасово обмеженим, тож жодних перешкод у спілкуванні позивача з дитиною відповідач не створює, а навпаки намагалась здійснити все необхідне, щоб дитина не була позбавлена батьківського піклування через розлучення батьків. Крім того, дитина у Республіці Польща має окрему кімнату, обладнану сучасною технікою та меблями, предметами домашнього вжитку, оскільки проживає з відповідачем в приватному будинку в сільській місцевості. В будинку наявні гаряча вода та опалення, тепло, чисто, охайно. Дитина забезпечена дитячими речами та іграшками. Зміна організації умов життя може негативно вплинути на її розвиток. Відповідач має стабільний заробіток і фінансові заощадження та гнучкий графік роботи, що дозволяє їй пристосовувати своє життя під потреби дитини, займатися її вихованням та розвитком, піклуватись про її фізичний, духовний, моральний стан. Позивач не приймає жодної участі у фінансовому забезпеченні дитини. Звертає увагу на необхідність визначення місця проживання дитини саме з матір`ю, оскільки малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , не повинен бути розлучений зі своєю матір ю, окрім виняткових обставин, які б перешкоджали цьому, і які є відсутні. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала, з підстав наведених у письмових поясненнях. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служби у справах дітей Рівненської міської ради в судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою. Про причини неявки суд не повідомив. Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов таких висновків. Як встановлено судом 23 вересня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим повторно Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 10 січня 2024 року, серії [NUMBER] . Під час перебування у шлюбі у них народилися діти: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим повторно Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 10 січня 2024 року, серії [NUMBER] ; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим повторно Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 10 січня 2024 року, серії [NUMBER] . Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 02 травня 2024 року в справі №569/1476/24, яке набрало законної сили 04 червня 2024 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно Довідки №19/02-12 від 16 лютого 2024 року, виданої Рівненським ліцеєм №1 Рівненської міської ради, [PERSON] дійсно навчається в 6-А класі Рівненського ліцею №1 Рівненської міської ради. Згідно Довідки №179 від 15 лютого 2024 року, виданої ОСББ «Дубенська 44», [PERSON] фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з сином [PERSON] , [INFO] , з 28 грудня 2023 року. Відповідно до Довідки від 21 лютого 2024 року №111, виданої Закладом дошкільної освіти (ясла-садок) №45 гуманітарного напрямку Рівненської міської ради, [PERSON] , [INFO] , відвідує ЗДО №45 з вересня 2021 року. З 22 грудня 2023 року він відсутній у зв`язку з сімейними обставинами. Відповідно до Довідки від 06 березня 2024 року №116, виданої Закладом дошкільної освіти (ясла-садок) №45 гуманітарного напрямку Рівненської міської ради, [PERSON] , [INFO] , відвідував ЗДО №45 з вересня 2021 року по грудень 2023 року. Він завжди був охайним, доглянутим, батьки дитини спілкувалися з педагогами групи, цікавилися успіхами дитини та питаннями виховання дітей дошкільного віку. Дитину до дитячого садка найчастіше приводила мати, а забирали мати і батько. Згідно Довідки від 30 квітня 2024 року, виданої Початковою школою ім. Тадеуша Костюшко у Сосновиці, [PERSON] , [INFO] , у навчальному році 2024/2025 відвідуватиме дошкільне відділення при Початковій школі ім. Тадеуша Костюшко у Сосновиці. Як слідує з Інформації про надання допомоги на виховання від 06 лютого 2024 року Заклад соціального страхування інформує, що надає допомогу на виховання дитини [PERSON] на період з 01 січня 2024 року по 31 травня 2024 року у сумі 800 зл. на місяць. Як слідує з Інформації про надання допомоги на виховання від 20 травня 2024 року Заклад соціального страхування інформує, що надає допомогу на виховання дитини [PERSON] на період з 01 червня 2024 року по 31 травня 2025 року у сумі 800 зл. на місяць. Згідно Довідки про розмір залишку на рахунку від 16 травня 2024 року, виданої Банк Мілленніум АТ, [PERSON] є власником банківського рахунку, який не обтяжений жодними виконавчими провадженням, і станом на 16 травня 2024 року на рахунку є 10 407,71 пол.зл. Як слідує з Договору на виконання роботи, укладеного 25 січня 2014 року між Eurotrade-Ue s.r.o та [PERSON] , [PERSON] доручено виконання робіт, за які вона отримуватиме винагороду у сумі 3 400,00 зл. щомісячно. Термін початку робіт - 01 лютого 2024 року. Договір укладено на невизначений термін. Відповідно до Договору оренди житлового приміщення, укладеного 10 січня 2024 року в Комарувці Польща між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] здає в оренду [PERSON] частину житлового будинку площею 90 кв.м., за адресою: [ADDRESS] , у вказану мебльовану площу входить дві кімнати, ванна кімната, кухня, коридор, разом з доступом до земельної ділянки площею 35 000 кв.м. до спільного користування. З висновку органу опіки та піклування від 24 жовтня 2024 року №08-01-1718/24 слідує, що батьки малолітнього [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , розлучилися. Місце проживання малолітньої дитини не визначалося. Батько дитини зазначає, що з 29 грудня 2023 року мати проживає з сином [PERSON] у Республіці Польща. З того часу мати почала здійснювати перешкоди у спілкуванні батька з сином. Внаслідок проживання молодшого сина із матір`ю за межами України, а саме у сільській місцевості Республіки Польща, то син не має можливості бути залученим у різні заклади та центри навчання розвитку. Крім того, старший син [PERSON] , [INFO] , проживає з батьком в Україні. Така ситуація вкрай важко та негативно впливає на розвиток дитини, її характер, поведінку. Тому батько дитини, [PERSON] звернувся до суду із відповідним позовом. Вважає, що є всі правові підстави для визначення місця проживання молодшого сина [PERSON] разом з батьком. Мати дитини [PERSON] у поясненні зазначає, що разом з сином [PERSON] проживають в Республіці Польща з 28 грудня 2023 року. Дитина має окрему кімнату обладнану сучасною технікою та меблями, предметами домашнього вжитку, оскільки проживає з мамою в приватному будинку в сільській місцевості. В будинку наявні гаряча вода та опалення, тепло, чисто, охайно. Дитина забезпечена дитячими речами та іграшками. Є наявний договір оренди житлового приміщення. [PERSON] вказує, що має стабільний заробіток, що підтверджується трудовим договором, має фінансові заощадження. Окрім того, гарантією є державна допомога для всіх дітей, які проживають в Польщі і беруть участь в освітньому процесі, отримують щомісячну допомогу в розмірі 800 злотих. Мама дитини має гнучкий графік роботи, що дозволяє їй пристосувати своє життя під потреби дитини, займатися його вихованням та розвитком, піклуватися про його фізичний, духовний, моральний стан. [PERSON] залучила сина до відвідування різних занять, гуртків навчання та розвитку, що допомагають дитині легко адаптуватись, соціалізуватися в даному середовищі. На даний момент син [PERSON] повністю на слух сприймає і розуміє польську мову, частково розмовляє, пише та читає польською. Батько не приймає жодної участі у фінансовому забезпечені дитини. Батько дитини [PERSON] разом із старшим сином [PERSON] , [INFO] , проживають за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання, який проведений службою у справах дітей Шпанівської сільської ради, для дітей є окрема кімната, облаштована усім необхідним для проживання та розвитку дітей. Стосунки в сім`ї хороші. КЗ «Центром надання соціальних послуг» Рівненського району було проведено оцінку потреб батька з метою встановлення його здатності виконувати обов`язки щодо виховання дитини та догляду за нею. За інформацією центру умови проживання за адресою: [ADDRESS] хороші, у будинку чисто, прибрано, охайно. [PERSON] працевлаштований та спроможний забезпечити належні умови для проживання, виховання та повноцінного розвитку дітям. Має стабільний дохід, за місцем роботи характеризується позитивно. Поспілкуватися з малолітнім [PERSON] через мережу інтернет не вдалося. Мама дитини через застосунок Вайбер надіслала повідомлення, що вона з дитиною проживає в Республіці Польща та підлягає польському законодавству. Вона захищає інтереси та правильний психологічний розвиток дитини. А отже, всі процедури потрібно адаптувати до польського законодавства, зазначивши адресу місцевої державної служби, яка відповідає за сімейні страви. Отже, з`ясувати думку дитини з ким із батьків хоче надалі проживати [PERSON] не вдалося. Питання про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Рівненської міської ради. Комісія з питань захисту прав дитини, як консультативно-дорадчий орган при виконавчому комітеті Рівненської міської ради, розглянувши матеріали справи, прийняла рішення про недоцільність визначення місця проживання [PERSON] , у зв`язку із неможливістю з`ясувати думку дитини, а тому вважають за недоцільне визначати місце проживання [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із неможливістю з`ясувати думку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно з частинами першою, другою статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до частини четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Згідно вимог ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Статтею 160 СК України встановлено право батьків на визначення місця проживання дитини. Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76). У параграфі 54 рішення ЄСПЛ «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що рівність прав батьків стосовно дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й першочергово повинні бути визначені та враховані інтереси дитини з урахуванням об`єктивних обставин спору. Міжнародні та національні норми права не містять положень, які б наділяли одного з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. При визначенні місця проживання дитини судами потрібно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Отже, під час розгляду справ щодо визначення місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. Як встановлено судом сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 23 вересня 2011 року, який розірвано рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 02 травня 2024 року. Під час перебування у шлюбі у них народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Як визнається представниками сторін 29 грудня 2023 року відповідач разом з сином [PERSON] , [INFO] , виїхали на проживання у Республіку Польща. Позивач разом з сином [PERSON] , [INFO] , залишилися проживати в м. Рівне. Тобто, після припинення фактичних шлюбних відносин між сторонами, малолітній [PERSON] , [INFO] , проживав і залишився проживати разом з матір`ю [PERSON] . У Республіці Польща [PERSON] орендовано частину житлового будинку у складі двох кімнат, ванної кімнати, кухні, коридору, разом з доступом до земельної ділянки. [PERSON] працевлаштована, отримує дохід, має заощадження. [PERSON] , [INFO] , у навчальному році 2024/2025 відвідуватиме дошкільне відділення при Початковій школі ім. Тадеуша Костюшко у Сосновиці. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 11 грудня 2023 року у справі № 607/20787/19 (провадження № 61-11625сво22) зазначив, що факт проживання дитини за кордоном (незалежно від того чи вивезена дитина за кордон до звернення до суду з позовом про визначення місця її проживання чи після) не впливає на вирішення судами України спору про визначення місця її проживання. Повернення дитини в Україну не є передумовою для вирішення спору між батьками про визначення місця проживання такої дитини. Проживання дитини за кордоном не є самостійною підставою для відмови у позові про визначення місця проживання такої дитини разом з одним з батьків в Україні. Крім того, першочерговим завданням держави є забезпечення безпеки і права на життя дитини, що проголошено статтею 6 Конвенції про права дитини, а тому, розглядаючи справи про визначення місця проживання дитини з урахуванням особливостей, спричинених введенням в Україні воєнного стану, вирішуючи спори, що стосуються прав та інтересів дитини, судове рішення має бути спрямованим на забезпечення її безпеки і права на життя (див. постанови Верховного Суду від 09 лютого 2023 року у справі № 753/572/20, від 24 травня 2023 року у справі № 127/9377/21, від 14 червня 2023 року у справі № 760/31518/21, від 31 січня 2024 року у справі № 449/1019/20 (провадження № 61-15616св23). Ураховуючи норми Конвенції про права дитини щодо забезпечення її якнайкращих інтересів та безпеки і права на життя, введення в Україні воєнного стану, перебування дитини з матір`ю за кордоном, малолітній вік, а також дотримання балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах, суд доходить висновку про відсутність підстав для визначення місця проживання дитини з батьком [PERSON] . Такі висновки не суперечать вищенаведеній постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду. Найкращим інтересам дитини відповідатиме її постійне проживання разом із матір`ю, яка створила усі необхідні умови для безпечного та гармонійного розвитку дитини. З урахуванням конкретних обставин даної справи, безперервне проживання сина з матір`ю забезпечує його розвиток у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що є благополучним. Позивач не надав достатніх належних та допустимих доказів на підтвердження необхідності зміни місця проживання дитини, її звичного середовища та визначення місця проживання дитини з ним, з огляду на інтереси самої дитини, які переважають над інтересами і бажаннями її батьків. Позивач не довів обставин, за наявності яких визначення місця проживання дитини з ним матиме більш позитивний вплив на дитину. Суд звертає увагу на те, що батько безсумнівно відіграє важливу роль у житті та розвитку дитини, має право та обов`язок піклуватися про її здоров`я, стан розвитку, незалежно від того, з ким вона буде проживати. Відмова у визначенні місця проживання [PERSON] , [INFO] , разом з батьком не впливає на його взаємовідносини з батьком, оскільки визначення місця проживання дитини з одним із батьків, не позбавляє іншого батьківських прав та не звільняє його від виконання своїх батьківських обов`язків (див. постанову Верховного Суду від 21 липня 2021 року у справі № 404/3499/17 (провадження № 61-9074св20). Разом із цим, суд наголошує, що у разі зміни обставин у відносинах сторін спору, а в першу чергу, відносин між батьками, а також встановлення можливості їхнього спільного спілкування та проведення часу з дитиною, місце проживання дитини може бути визначено як за згодою батьків, так і в судовому порядку. Посилання представника позивача [PERSON] на те, що відповідач перешкоджає позивачу в спілкуванні з сином не заслуговують на увагу, оскільки сам по собі факт перешкоджання одним із батьків іншому в спілкуванні з дитиною, не може бути підставою для визначення (зміни) місця проживання дитини з тим із батьків, якому чиняться перешкоди, якщо таке проживання дитини з батьком (матір`ю) не буде відповідати її якнайкращим інтересам. У разі наявності таких обставин позивач, з огляду на статті 158, 159 СК України, має можливість звернутися до органу опіки та піклування з заявою про визначення способів участі у вихованні дитини та спілкуванні, або до суду, що ним і було зроблено.

Outcome: dismissed