Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-26 00:00:00

03 січня 2024 року ТОВ «Росвен Інвест Україна» звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] кредитної заборгованості на суму в розмірі 79 170,00 грн. Ухвалою від 15 січня 2024 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі, розгляд якої вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними матеріалами у справі. Позивач ТОВ «Росвен Інвест Україна» копію ухвали про відкриття провадження отримав 15.01.2024. Відповідач [PERSON] цивільний позов з додатками та копію ухвали про відкриття провадження у справі отримав 22.01.2024. Відповідач [PERSON] надав відзив на позовну заяву, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, свою позицію аргументував тим, що є особою з інвалідністю ІІІ групи з дитинства з ураженням ОРА, що підтверджується висновком МСЕК №462610 від 13.12.2022 року та проходить щорічні обстеження і лікування у медичних закладах, про що засвідчують виписки з медичної карти. У зв`язку з цим потрібні весь час кошти на лікування. Просить звернути увагу суду, що проживає з своєю матір`ю, яка теж є особою з інвалідністю ІІІ групи, пенсіонер, що підтверджується висновком МСЕК №101405 від 10.04.2023 року. В зв`язку з тим, що втратив роботу, у нього значно погіршилося фінансове становище і він не може належним чином виконувати свої зобов`язання перед кредитором. Також зазначає, що ТОВ Фінансова компанія «Інвеструм» не попередила його про передачу боргу ТОВ «Росвен Інвест Україна», у зв`язку з чим відповідач не міг далі вирішувати проблему із заборгованістю по кредиту, оскільки не знав до кого звертатися. У відведений строк, з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження, від сторін не надійшли заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено,\~що 02.01.2023\~між ТОВ\~«Фінансова компанія\~«Інвеструм» та\~ [PERSON] \~було укладено\~договір про\~надання фінансового\~кредиту №01743-01/2023\~на суму\~7000,00\~грн,\~на строк\~25\~днів,\~тобто до\~26.01.2023\~під 730%\~річних від\~суми кредиту\~в розрахунку\~2%\~на добу,\~загальна реальна\~річна \~ процентна\~ставка 47549,08%,\~орієнтовна загальна\~вартість кредиту\~для споживача\~за весь\~строк користування\~кредитом (у\~тому числі\~тіло кредиту,\~відсотки,\~комісії та\~інші платежі)\~10\~500,00\~грн.Договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора W8509, який був надісланий відповідачу через телекомунікаційну систему. Банк належним чином виконав взяті на себе зобов`язання, надавши кредит відповідачу у сумі 7000, 00 грн. Доказів на підтвердження визнання зазначеного договору у встановленому законом порядку недійсним, матеріали справи не містять, та стороною відповідача суду надано не було. 28.07.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу №28072023, за умовами якого позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором. Також суд\~встановив,\~що 07.01.2023\~між ТОВ\~«Фінансова компанія\~«Інвеструм» та\~ [PERSON] \~було укладено\~договір про\~надання фінансового\~кредиту №07605-01/2023,\~за умовами\~якого відповідачу\~було надано\~кредит в\~розмірі 13\~300\~грн,\~на строк\~25\~днів,\~тобто до\~31.01.2023\~під \~638,75\~%\~річних від\~суми кредиту\~в розрахунку\~1,75%\~на добу,\~загальна реальна\~річна \~ процентна\~ставка 24\~843,23%,\~орієнтовна загальна\~вартість кредиту\~для споживача\~за весь\~строк користування\~кредитом (у\~тому числі\~тіло кредиту,\~відсотки,\~комісії та\~інші платежі)\~19\~118,75\~грн.Договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора W2153, який був надісланий відповідачу через телекомунікаційну систему. Банк належним чином виконав взяті на себе зобов`язання, надавши кредит відповідачу у сумі 13\~300 грн. Доказів на підтвердження визнання зазначеного договору у встановленому законом порядку недійсним, матеріали справи не містять, та стороною відповідача суду надано не було. 28.07.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу № 28072023, за умовами якого позивач набув права вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. Відповідно до статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У статті 3 цього Закону «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Таким чином, сторони узгодили розмір кредитів, грошову одиницю, в якій надано кредити, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення таких договорів, на таких умовах шляхом підписання договорів за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таким чином, між позивачем та відповідачем виникли кредитно-договірні відносини. У відповідності до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. \~ \~ \~ \~Так, ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства, тощо. Разом з тим, відповідач належним чином своїх зобов`язань за договорами не виконав. Згідност.629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання)(ст.610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч.1ст. 530 ЦК України). Так, згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Росвен Інвест Україна» за кредитним договором №01743-01/2023 від 02.01.2023 року, станом на 28.07.2023 року відповідач має заборгованість в сумі 27 300,00 грн., з яких: 7000,00 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту; 20 300,00 грн. - сума заборгованості по відсотках. Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Росвен Інвест Україна» за кредитним договором №07605-01/2023 від 07.01.2023 року, станом на 28.07.2023 року відповідач має заборгованість в сумі 51 870,00 грн., з яких: 13 000,00 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту; 38\~570,00 грн, - сума заборгованості по відсотках. Разом з тим, перевіряючи правильність проведених позивачем розрахунків, суд враховує те, що відповідач дійсно жодного погашення по тілу кредиту за вказаними кредитними договорами не проводив, а отже є вірною вимога про стягнення боргу по тілу кредиту у сумі 7000 грн за кредитним договором №01743-01/2023 від 02.01.2023 року та вимога про стягнення боргу по тілу кредиту у сумі 13\~000 грн. за кредитним договором №07605-01/2023 від 07.01.2023 року. Що стосується нарахованих відсотків, то як вбачається з наданого розрахунку заборгованості, погашення кредиту за кредитним договором №01743-01/2023 від 02.01.2023 року мало відбутися 26.01.2023 року, сума відсотків в межах діях строку договору\~3500 грн, а тому ця вимога в цій частині позову є обґрунтованою. Починаючи з 26.01.2023 р. кредитор продовжував нараховувати відсотки за умовами договору, зупинивши таке нарахування лише 27.07.2023 р. Також, як вбачається з наданого розрахунку заборгованості, погашення кредиту за кредитним договором №07605-01/2023 від 07.01.2023 року мало відбутися 31.01.2023 року, сума відсотків в межах діях строку договору\~5 818,75 грн, тому ця вимога в цій частині позову є обґрунтованою. Починаючи з 01.02.2023 р. кредитор продовжував нараховувати відсотки за умовами договору, зупинивши таке нарахування лише 27.07.2023р. Однак, суд вважає, що незважаючи на те, що п.4.3 вказаних договорів було передбачено, що якщо клієнт не повернув у строк кредит, проценти продовжують нараховуватись за кожен день нарахування в межах 180 днів, даний пункт не може бути врахований судом та бути таким, що відповідає вимогам законодавства. Так, після закінчення строку дії договору наступає відповідальність за вимогами ст.625 ЦК України, про що неодноразово висловлена позиція ВС щодо такої відповідальності позичальника. Згідно правового висновку Великої Палатою Верховного Суду №202/4494/16-ц від 31.10.2018 право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. При цьому, суд зауважує, що позивач своїм правом на нарахування та заявлення до стягення трьох процентів річних від прострочених сум згідно ч.2 ст.625 ЦК України в межах справи не скористався. Звідси п.4.3 договору не застосовується судом, оскільки справа розглядається в межах заявлених позовних вимог. За таких обставин, дослідивши та проаналізувавши подані письмові докази, враховуючи те, що відповідач неналежно виконує взяті зобов`язання за укладеними договорами й відповідно не надав суду доказів на спростування вказаного, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим частково і таким, що підлягає частковому задоволенню, а саме вимоги про стягнення боргу за кредитним договором №01743-01/2023 від 02.01.2023 року по тілу кредиту у сумі 7000 грн та відсотків в межах дії строку договору\~3500 грн., а разом - 10\~500 грн. та вимоги про стягнення боргу за кредитним договором №07605-01/2023 від 07.01.2023 року по тілу кредиту у сумі 13 000 грн та відсотків в межах дії строку договору\~ 5 818,75 грн., а разом 18\~818,75 грн підлягають до задоволення, в задоволенні решти вимог слід відмовити. Згідно ч.1ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимогв розмірі 993,08 грн.

Outcome: partial