Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-22 00:00:00

11.11.2024 позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що в червні 2019 року сторони почали проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання у сторін народилося троє спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 12.12.2023 сторони зареєстрували шлюб. Однак спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, фактично шлюб припинив своє існування, на цей час сторони проживають окремо та розривають шлюб у судовому порядку. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, а позивачка не має змоги працювати, оскільки доглядає за трьома малолітніми дітьми, інших доходів окрім соціальних виплат по догляду за дітьми не має. Відповідач є молодою працездатною особою, а тому має змогу платити аліменти як на утримання дітей, так і на утримання дружини, яка проживає зі спільними дітьми. В зв`язку з цим просить стягнути зі [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання, як дружини, у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи стягнення з моменту подачі позову до суду і до досягнення [PERSON] , [INFO] , трьох років. Ухвалою суду від 14.11.2024 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався. Суд дослідивши докази у справі, дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимог позивачки, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.12.2023, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). Встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 5-7). Відповідачем не спростовані факти проживання малолітніх дітей разом з позивачкою, а також ненадання останній матеріальної допомоги. Крім того, відповідачем не оспорений факт відсутності у позивачки інших доходів, крім призначеної соціальної допомоги. Відповідно до ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Згідно з ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 1, 2 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Суд враховує, що право дружини на утримання виникає на підставі складу юридичних фактів: проживання з нею дитини, яка не досягла трьох років; походження дитини від чоловіка (кровне споріднення); здатність чоловіка надавати матеріальну допомогу. Для виникнення у дружини права на аліменти від її чоловіка потрібна сукупність вказаних вище фактів. Суд вважає, що відповідач може надавати своїй дружині матеріальну допомогу, оскільки він має працездатний вік. Доказів щодо проблем зі здоров`ям у відповідача чи наявності інших осіб, окрім малолітніх дітей, на утриманні, - не надано. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд також враховує, що даний вид аліментних зобов`язань є недовготривалим, і призначається лише до досягнення дитиною трирічного віку, тому суд вважає, що розмір аліментів на дружину у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку, щомісячно, до досягнення сином трирічного віку буде розумним та достатнім, оскільки позивачка не довела суду, що відповідач може сплачувати більший розмір аліментів. Отже, позов підлягає частковому задоволенню зі стягненням 1/6 частини доходів відповідача на користь позивачки з дати подання позову 11.11.2024 та до досягнення молодшою дитиною трьох років, тобто до [INFO] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: partial