Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-29 00:00:00

Представник позивачів звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання майнових прав в порядку спадкування за законом, посилаючись на наступні обставини. На підставі рішення сесії Кам`янської сільської ради народних депутатів Апостолівського району Дніпропетровської області від 17.03.1993 року [PERSON] надано у постійне користування для створення фермерського господарства земельна ділянка площею 25,0 га для ведення селянського (фермерського господарства), про що Апостолівського районною радою 26.01.1994р. видано Державний акт на право постійного користування землею серії ДП №000049. 02 червня 1994 року було створено Фермерське господарство «САНДАЙ» його головою Сандай ВА. Рішенням засновника від 04.04.2005 року до складу членів ФГ «САНДАЙ» було включено дітей засновника - [PERSON] та [PERSON] . [INFO] засновник фермерського господарства [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина, яку прийняли діти спадкодавця - [PERSON] та [PERSON] . Інших спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] немає. До складу спадщини після смерті [PERSON] входить фермерське господарство. Спадкоємці звернулись до нотаріуса із заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину, проте, отримали відмову у вчиненні нотаріальної дії. Така відмова нотаріуса обґрунтована тим, що спадкоємці фермерського господарства не можуть документально підтвердити, що фермерське господарство має сформований складений капітал. У зв`язку з чим просить визнати позивачів [PERSON] та [PERSON] такими, що набули прав засновників Фермерського господарства «САНДАЙ» в рівних частках кожний в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця [PERSON] , померлого [INFO] . В судове засідання представник позивачів не з`явився, надав заяву, в якій просить суд розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку. Згідно із ч.1 ст.4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують права та обов`язки. Відповідно до ч.ч. 3,5 вказаної правової норми цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст.12\~ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до пункту першого статті 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Судом встановлено, що на підставі рішення сесії Кам`янської сільської ради народних депутатів Апостолівського району Дніпропетровської області від 17 березня 1993 року [PERSON] надано у постійне користування для створення фермерського господарства земельна ділянка площею 25,0 га для ведення селянського (фермерського господарства), про що Апостолівського районною радою 26.01.1994р. видано Державний акт на право постійного користування землею серії ДП №000049. 02 червня 1994 року було створено Фермерське господарство «САНДАЙ» його головою Сандай Володимиром Анатолійовичем, що підтверджується копією Держаного акту на право постійного користування землею, копією свідоцтва про створення фермерського господарства, копією довідки з державної статистичної звітності по формі 6-зем, копією витягу з Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Рішенням засновника від 04 квітня 2005 року до складу членів ФГ «САНДАЙ» було включено дітей засновника - [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією Протоколу загальних зборів фермерського господарства «САНДАЙ» від 04 квітня 2005 року, копією Статуту ФГ «САНДАЙ». [INFO] засновник фермерського господарства [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина. Спадщину прийняли діти спадкодавця - [PERSON] та [PERSON] (позивачі). Інших спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] немає, що підтверджується копією свідоцтва про смерть [PERSON] , копією витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі, копіями матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] . Обставина щодо родинного зв`язку спадкоємців та спадкодавця підтверджується копіями свідоцтв про народження, а також копією свідоцтва про шлюб [PERSON] . До складу спадщини після смерті [PERSON] входить фермерське господарство. Спадкоємці звернулись до нотаріуса із заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину, проте, отримали відмову у вчиненні нотаріальної дії. Така відмова нотаріуса обґрунтована тим, що спадкоємці фермерського господарства не можуть документально підтвердити, що фермерське господарство має сформований складений капітал, що підтверджується копіями постанов приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Штефан В.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданої [PERSON] та [PERSON] . В пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», а також пункті 2 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України від 16.05.2013р. №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про фермерське господарство» діяльність такого господарства припиняється у разі, якщо не залишилося жодного члена фермерського господарства або спадкоємця, який бажає продовжити діяльність господарства. Судом встановлено, що ФГ «САНДАЙ», як юридична особа, не припинилося в зв`язку зі смертю спадкодавця (його засновника), а відтак за наявності інших спадкоємців, які успадкують права засновника, господарська діяльність господарства може бути продовжена. У користуванні господарства перебуває земельна ділянка сільськогосподарського призначення (для ведення фермерського господарства), площа 25,00 га, що знаходиться на території Апостолівської міської територіальної громади в Криворізькому районі Дніпропетровської області. За приписами ч.ч. 1-4 ст. 1 Закону України «Про фермерське господарство», фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону. Фермерське господарство може бути створене одним громадянином України або кількома громадянами України, які є родичами або членами сім`ї, відповідно до закону. Фермерське господарство має найменування та може мати печатки. Фермерське господарство підлягає державній реєстрації як юридична особа або фізична особа - підприємець. Фермерське господарство діє на основі установчого документа (для юридичної особи - статуту, для господарства без статусу юридичної особи - договору (декларації) про створення фермерського господарства). В установчому документі зазначаються найменування господарства, його місцезнаходження, адреса, предмет і мета діяльності, порядок формування майна (складеного капіталу), органи управління, порядок прийняття ними рішень, порядок вступу до господарства та виходу з нього та інші положення, що не суперечать законодавству України. Частиною 1 ст. 177 ЦК України передбачено, що об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. За змістом ст. 20 ЗУ «Про фермерське господарство», майно фермерського господарства належить йому на праві власності. Майнові права, що входять до складеного капіталу фермерського господарства, передаються йому на визначений у Статуті термін. У власності фермерського господарства може перебувати будь-яке майно, в тому числі земельні ділянки, житлові будинки, господарські будівлі і споруди, засоби виробництва тощо, яке необхідне для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і набуття якого у власність не заборонено законом. Частина перша ст. 23 Закону України «Про фермерське господарство» щодо спадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) містить загальну відсилочну норму, а саме, успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону. Разом з тим, чинне законодавство України не містить спеціального способу та порядку оформлення спадкових прав спадкоємців на фермерське господарство саме як на цілісний майновий комплекс. ФГ «САНДАЙ» є об`єктом цивільних прав та предметом цивільного обороту, вказане господарство є власністю засновника та входить до складу спадкового майна, право на яке мають позивачі, як спадкоємці, після смерті свого батька - засновника господарства [PERSON] . Згідно положень ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Отже, успадковуватись можуть лише права та обов`язки фізичної особи, а не юридичної, якою є фермерське господарство. Відповідно до положень ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті В той же час ст.1219 ЦК України містить перелік прав та обов`язків, що не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами. Таким чином, з аналізу зазначених вище норм права вбачається, що майнові права засновника фермерського господарства у відповідності до ст. 1218 ЦК входять до складу спадщини. А відтак, належним способом захисту права та інтересу позивачів є вимога про визнання їх права бути засновником ФГ «САНДАЙ» в порядку спадкування. Набуття прав засновника шляхом отримання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину не видається за можливе, оскільки у фермерському господарстві засновником не створено статутний капітал, а його наявність є обов`язковою передумовою для оформлення спадкових прав позивачів нотаріусом, що підтверджується копією Статуту ФГ «САНДАЙ», копією витягу з Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України, відповідно до ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України\~встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Таким чином, з огляду на встановлені обставини та наведені норми чинного законодавства, позовні вимоги представника позивачів є обґрунтованими, підтверджуються зібраними у справі доказами, а тому підлягають до задоволення у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved