Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-15 00:00:00

23 лютого 2024 року [PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області із заявою про визнання недієздатним його рідного брата [PERSON] та встановлення опіки і призначення опікуна. В обґрунтування заяви зазначив, що він є рідним братом [PERSON] . Брат є інвалідом третьої групи з дитинства. Він не може повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує як медичного нагляду та лікування, так і постійної сторонньої допомоги і контролю. За таких обставин, заявник просив визнати недієздатним його рідного брата та встановити опіку над ним, призначивши його опікуном, як найближчого родича. Ухвалою судді від 28.02.2024 відкрито провадження у справі (а.с.20). У ході судового розгляду 22.04.2024 суд призначив амбулаторну судово-психіатричну експертизу з метою визначення психічного стану [PERSON] (а.с. 42). У судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник, адвокат Ковердяєва Л.В. просили визнати [PERSON] , рідного брата заявника, недієздатним та встановити над ним опіку та призначити опікуном заявника. [PERSON] та його представник, адвокат Жиліна О.В. просили вимоги заяви задовольнити. Представник заінтересованої особи Виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області, як органу опіки та піклування вважав за можливе призначити опікуном [PERSON] його брата [PERSON] . Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Згідно з ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Судом встановлено, що [PERSON] є інвалідом третьої групи з дитинства у зв`язку із наявним психічним розладом, що підтверджується довідкою МСЕК від 20.08.2010 (а.с.12). [PERSON] проживає із [PERSON] адресою: [ADDRESS] (а.с.9). На даний час [PERSON] виявляє ознаки стійкого хронічного психічного розладу у вигляді легкої розумової відсталості зі значними порушеннями поведінки. Ступінь розумової відсталості позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, що підтверджується висновком судово-психіатричного експерта № 634 від 06.11.2024 (а.с.53-55), тому, відповідно до положень ч.1 ст.39 Цивільного кодексу України він може бути визнаний недієздатним. Заявник [PERSON] не судимий, має задовільний стан здоров`я та матеріальний дохід у вигляді заробітної плати, є власником нерухомого майна за місцем свого проживання (а.с. 15,67-69). Згідно з ч.1 ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки і піклування. Органом опіки і піклування надано до суду подання про призначення опікуном [PERSON] його рідного брата [PERSON] . Підстав, передбачених ст.64 ЦК України, які б перешкоджали його призначенню опікуном, під час судового розгляду не виявлено, заява підлягає до задоволення в частині призначення заявника опікуном його брата. Відповідно до ч.6 ст.300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. З урахуванням характеру та ступеню психічного розладу [PERSON] , суд вважає доцільним визначити максимальний строк дії рішення 2 (два) роки з дня набрання законної сили.

Outcome: approved