Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

19.12.2024 до Тиврівського районного суду Вінницької області з Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області за підсудністю надійшла цивільна справа № 149/3566/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання. Відповідно до позовної заяви [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на його утримання в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дати подання позову і до досягнення ним 23-х років за умови, що він буде продовжувати навчання. Позов мотивований тим, що з [PERSON] є сином [PERSON] . В 2023 його батьки розлучилися. З того часу він проживає з матір`ю, а батько аліменти сплачував на добровільній основі в розмірі 1000 грн кожного місяця. З настанням його повноліття виплата аліментів припинилася, і він повністю утримується лише однією матір`ю, так як не може працювати у зв`язку з навчанням. Він навчається на денній формі навчання у Козятинському міжрегіональному вищому професійному училищі залізничного транспорту за професією: "Оператор з обробки інформації та програмного забезпечення. Обліковець з реєстрації бухгалтерських даних". Період навчання з 01.09.2022 по 27.06.2025. Навчання є його основним заняттям, він не працює, з доходів отримує тільки стипендію у розмірі 1250 грн. Навчається на державному замовленні. Відповідач [PERSON] , його батько, є працездатним, інші особи, щодо яких відповідач має аліментні зобов`язання відсутні. Після досягнення ним повнолітнього віку відповідач ухиляється від його утримання, матеріальної допомоги добровільно не надає, хоча має таку можливість, так як є працездатною особою, може працювати та отримувати дохід, частину якого витрачати на його утримання. Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 23.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи суд вирішив проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Крім того, даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення. Позивач в судове засідання не прибув, про розгляд справи був належно повідомлений. До суду подав заяву, в якій просить судовий розгляд проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не прибув, про розгляд справи був належно повідомлений. До суду подав заяву, в якій просить судовий розгляд проводити за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, заперечень проти задоволення позову не має. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів, наявних у справі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності та взаємозв`язку та беручи до уваги заяви сторін, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.09.2006 (а.с.3). Відповідно до довідки ДПТНЗ "Козятинське міжрегіональне вище професійне училище залізничного транспорту"№ 458 від 24.10.2024 позивач [PERSON] , [INFO] , є студентом Державного професійно-технічного навчального закладу "Козятинське міжрегіональне вище професійне училище залізничного транспорту" за професією: "Оператор з обробки інформації та програмного забезпечення. Обліковець з реєстрації бухгалтерських даних". Навчається на державному замовленні. Стипендію отримує. Період навчання з 01.09.2022 по 27.06.2025. Денна форма навчання(а.с.6). Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 16.10.2024 [PERSON] з квітня 2024 по червень 2024 отримував дохід в ДПТНЗ "Козятинське МВПУЗТ" в сумі 1250 грн в місяць (а.с.10). Відповідно витягу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України, за зазначеними параметрами щодо [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , відомостей про страховий стаж, заробітну плату (дохід, грошове забезпечення) та інші дані в Реєстрі застрахованих осіб відсутні (а.с. 11). Надаючи правову оцінку встановленим фактичним обставинам справи суд зазначає таке. У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів. Так, відповідно до статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Відповідно до статті 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно із ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу». Аналогічна позиція міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 червня 2019 року по справі № 754/866/18. Згідно статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів судом враховуються наступні обставини: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено та сторонами не спростовано, що повнолітній [PERSON] , батьком якого є [PERSON] , продовжує навчання, перебуває на утриманні матері, а тому вимога про стягнення з батька аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, є обґрунтованою та такою, що відповідає нормам сімейного законодавства. Водночас, визначаючи розмір аліментів, суд враховує, що [PERSON] є особою працездатного віку та його можливість надавати матеріальну допомогу. Зокрема, судом враховано заяву відповідача, відповідно до якої він визнає позовні вимоги в повному обсязі. Доказів на встановлення інших обставин, що мають істотне значення, сторони не надали. З огляду на викледене, суд вважає, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, який продовжує навчання, у заявленому позивачем розмірі. З урахуванням обов`язку обох батьків утримувати повнолітнього сина, який навчається, та встановлених обставин справи, суд вважає, що стягнення з відповідача аліментів на утримання сина, який продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця буде розумним, достатнім, справедливим, відповідатиме інтересам повнолітнього сина, який навчається, і при цьому не порушуватиме прав та інтересів відповідача. Зазначений розмір аліментів, на переконання суду, є справедливим балансом між обов`язком батька утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання, та можливістю батька надавати матеріальну допомогу. Враховуючи положення ст. 191 СК України, відповідно до якої аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, стягнення аліментів слід розпочати з часу пред`явлення позову, а саме з 31.10.2024. На підставі ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу по аліментам за один місяць. У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Outcome: approved