Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-27 00:00:00

Суть справи. Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, де є третя особа, про розірвання договору довічного утримання, посилаючись на те, що договір набувачем виконується неналежним чином, зокрема остання не сплачує обумовлене договором матеріальне забезпечення, комунальні послуги оплачуються не регулярно, інші умови договору також виконуються неналежно. Рух справи. 22.12.2023 визначено головуючого суддю. 08.01.2024 надано запит до ГІОЦ/КМДА. 15.01.2024 отримана відповідь з ГІОЦ/КМДА. 18.01.2024 відкрито загальне позовне провадження, підготовче засідання призначено на 14.03.2024. 14.03.2024 підготовче засідання відкладено на 03.04.2024 за клопотанням представника відповідача. 03.04.2024 у підготовчому засіданні оголошена перерва на 13.05.2024 за клопотанням позивача. 13.05.2024 підготовче засідання відкладено на 03.06.2024 за клопотанням позивача. 03.06.2024 підготовче засідання відкладено на 26.06.2024, у зв`язку з неявкою позивача, представника позивача. 26.06.2024 підготовче судове засідання не відбулось, у зв`язку з відсутністю електроенергії у приміщенні суду. 11.07.2024 підготовче судове засідання не відбулось, у зв`язку з відсутністю електроенергії у приміщенні суду. 17.09.2024 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду на 16.10.2024. 16.10.2024 в судовому засіданні оголошена перерва до 30.10.2024 для забезпечення явки свідка із сторони відповідача. 30.10.2024 судове засіданні не відбулось, у зв`язку із перебуванням судді у відпустці. 10.12.2024 судове засідання відкладено на 28.01.2025 за клопотанням представника відповідача. 28.01.2025 ухвалено рішення. Доводи учасників справи. В судовому засіданні позивач та представник останньої позовні вимоги підтримали, просили задовольнити з підстав зазначених у позові. Відповідач та представник останньої позовні вимоги не визнали, посилаючись на те, що між сторонами договору була усна домовленість про те, що в рахунок матеріального забезпечення обумовленого договором, набувач погашатиме заборгованість по оплаті житлово - комунальних послуг, яка мала місце до укладення договору довічного утримання, а комунальні послуги будуть оплачувати квартиранти, які за згодою сторін договору проживали у квартирі, набувачем якої стала відповідач на підставі оскаржуваного договору. Всі інші умови договору, відповідачем виконувалися на вимогу позивача своєчасно та у повному обсязі. Третя особа направила лист про розгляд справи у її відсутність. Обставини встановлені судом. 20.08.2021 сторони уклали договір довічного утримання (догляду) (далі -договір) посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Маковецькою О.П. та зареєстровано в реєстрі за № 848 /Т.ІІ а.с. 111, 112/. Відповідно до умов договору, відповідач взяла на себе зобов`язання довічно забезпечити позивачу право безплатно довічно проживати в квартирі за адресою: [ADDRESS] (надалі - Квартира);щомісячно надавати позивачу грошову допомогу в розмірі не менше 2000 грн.;допомагати в придбанні необхідних ліків, надавати догляд у разі хвороби; допомагати у придбанні необхідних продуктів харчування;оплачувати комунальні платежі; забезпечити радіо, телевізійним та телефонним зв`язком;надавати побутові послуги (ремонт побутової, радіо, телевізійної техніки). 22.08.2024 та 11.09.2024 позивач надіслала на карту позивача два платежі по 2000 грн. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердив, що відповідач, яка є його дружиною, відвідувала відповідача у лікарні, коли остання там перебувала готувала та приносила їсти, він також особисто разом із дружиною відвідували позивача, коли свідок перебував у тій же лікарні. Крім того, в разі необхідності ремонту техніки самостійно його здійснював, а також забезпечив позивача стільцем, який у неї був поламаний. Мотиви з яких суд виходив при прийнятті рішення та положення застосованого закону. Згідно ч. 1 п. 1 ст. 755 ЦК України, договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У постанові від 24.04.2024 у справі № 754/11230/20 КЦС ВС акцентував, що в разі належного виконання умов договору довічного утримання саме відповідач (набувач) має можливість надати відповідні докази цього, тому що позивач (відчужувач) у такому випадку позбавлений об`єктивної можливості надати докази невиконання умов договору щодо сплати щомісячного грошового утримання, оскільки відсутність дій свідчить про відсутність доказів на підтвердження їх вчинення. З досліджених судом доказів вбачається, що починаючи з 20.08.2021 відповідач не виконувала умови договору в частині матеріального забезпечення відповідача і тільки через три роки двічі перерахувала на картку позивача належні суми, що не можу вважатися, як виконання відповідної умови договору по матеріальному забезпеченню. Доказів на підтвердження доводів відповідача про домовленості сторін, що за рахунок коштів по матеріальному забезпеченню, відповідачем буде здійснюватися погашення боргу за комунальні послуги, який існував на час укладення оспорюваного договору стороною відповідача не надано. Враховуючи зазначене має місцепідстава для розірвання договору. Крім того, матеріали справи, зокрема надані квитанції не підтверджує і належне виконання відповідачем й іншої умови договору по оплаті - житлово комунальних послуг щодо повної та своєчасної оплати. Що стосується інших умов договору то позивачем не оспорювалось, що такі умови відповідачем не виконувалися на вимогу позивача, проте зважаючи на доводи викладені вище, такі обставини не мають вирішального значення та не свідчать про належне виконання договору. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і підлягають задоволенню. Судові витрати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягннню судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved