Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-27 00:00:00

12 грудня 2024 року представник АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначив, що між позивачем та [PERSON] укладено договір шляхом підписання відповідачкою анкети-заяви № б\\н від 10 вересня 2018 року. Відповідачка також приєдналася до Умов та правил надання банківських послуг саме в тій редакції, що діяла на дату підписання та розміщена на сайті банку https://privatbank.ua/terms. На підставі вищевказаної анкети-заяви відповідачці відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку № [NUMBER] , строк дії 07/22, тип - Універсальна, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 31 000 грн. 16 червня 2022 року відповідачкою підписано заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі якої отримано додаткову кредитну картку № 5457085000874832, строк дії - 03/23, тип - Універсальна, а також погоджені інші суттєві умови користування кредитним рахунком. Починаючи з 16 червня 2022 року відсотки нараховувалися відповідно до підписаної відповідачкою заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а саме згідно п. 1.3. у розмірі 42%, за погодженою ставкою банком нараховано відсотки у розмірі 5167,83 грн. Банк скасував відсоткову ставку у березні 2022 року - розмір 0 %, а в подальшому з 01 квітня 2022 року відсоткова ставка поступово повернута до погодженого розміру. 28 грудня 2023 року відповідачка підписала власноруч заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та додаткову угоду № SAMDNWFC00045251565_01 до кредитного договору від 28 грудня 2023 року. Відповідно до п. 1. додаткової угоди сторони узгодили змінити умови кредитного договору шляхом внесення в заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг наступних змін: тип кредиту - невідновлювана кредитна лінія; строк кредитування - 12 місяців з пролонгацією, але не більше 5 років з дати укладення цієї додаткової угоди ( п.п. 1.1., 1.2.). Процентна ставка, відсотків річних: 12,0% (п.п. 1.2., 1.3. договору). Мінімальний платіж зменшено до 1% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн щомісячно протягом перших шести календарних місяців з дати укладення цієї додаткової угоди, із збільшенням до 3%, починаючи із 7 календарного місяця з дати укладення цієї додаткової угоди до дати повного погашення кредиту. Згідно з п. 2. додаткової угоди сторони узгодили, що в разі порушення відповідачем зобов`язань з погашення заборгованості по кредиту протягом 180 днів з моменту виникнення таких порушень, на підставі ст.ст. 212, 611, 651 ЦК України терміном повернення кредиту встановлюється 180-й день з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту. На 180-й день з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту клієнт зобов`язаний повернути банку кредит, проценти за користування кредитом, неустойку та виконати інші зобов`язання за договором в повному обсязі. Таким чином, сторони згідно зі ст. 212 ЦК України передбачили відкладальну обставину, внаслідок виникнення якої терміном повернення кредиту встановлюється 180-й день з моменту порушення зобов`язань. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачкою умов кредитного договору, з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, станом на 19 листопада 2024 року вона має заборгованість в розмірі 34 938,99 грн, з яких: 29 771,16 грн заборгованість за тілом кредита; 5167,83 грн заборгованість за простроченими відсотками. З урахуванням зазначеного позивач просив стягнути з відповідачки на користь банку заборгованість за кредитним договором, а також судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив розгляну справу без його участі, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про місце та час розгляду справи належно повідомлена за адресою місця проживання, зареєстрованої у встановленому законом порядку (а.с. 48, 53, 54). Згідно з ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Відповідно до анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, паспорту споживчого кредиту між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір від 10 вересня 2018 року, за умовами якого відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку № [NUMBER] (а.с. 57). 16 червня 2022 року відповідачкою підписано заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, паспорт споживчого кредиту, на підставі яких отримано додаткову кредитну картку номер № [NUMBER] (а.с. 46-56) 28 грудня 2023 року відповідачка підписала заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та додаткову угоду № SAMDNWFC00045251565_01 до кредитного договору від 28 грудня 2023 року (а.с. 27-45). Довідкою АТ КБ «Приватбанк» підтверджено неодноразове збільшення кредитного ліміту по картковому рахунку № [NUMBER] . З даної довідки вбачається, що банком 16 січня 2023 року збільшено кредитний ліміт до 31 000 грн (а.с. 59). Згідно з випискою за договором б/н за період 10 вересня 2018 року по 27 листопада 2024 року, розрахунком заборгованості, внаслідок неналежного виконання [PERSON] своїх зобов`язань по вчасному поверненню кредитних коштів, станом на 19 листопада 2024 року виникла заборгованість за кредитом в розмірі 34 938,99 грн, з яких: 29 771,16 грн заборгованість за тілом кредита; 5167,83 грн заборгованість за простроченими відсотками (а.с. 60-82). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, вимог Цивільного кодексу України, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності зі ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свої зобовязання, на підставі ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні було встановлено, що зобовязання відповідачкою виконувалися не належним чином та не регулярно, чим істотно були порушені умови кредитного договору. Оскільки з матеріалів справи вбачається, що позичальник користувалась кредитними коштами, частково здійснювала погашення заборгованості за кредитним договором, та не надала доказів відсутності заборгованості по отриманим кредитним коштам, суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 34 938, 99 грн станом на 19 листопада 2024 року. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 2 422,40 грн, а тому з відповідачки на користь позивача слід стягнути судові витрати у вказаному розмірі.

Outcome: approved