Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-15 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» (далі - ТОВ «Укр кредит фінанс», позивач) звернулось до суду з позовом до\~ [PERSON] (далі відповідач) про стягнення заборгованості за Кредитним договором №1228-4665 від 26.06.2023 у розмірі 90000,00 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 26.06.2023 між ТОВ «Укр кредит фінанс» та [PERSON] був укладений електронний договір про відкриття кредитної лінії №1228-4665 за допомогою веб-сайту (https://creditkasa.com.ua), який разом із Правилами надання споживчих кредитів, Паспортом споживчого кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором (Графік платежів за Договором) відповідно до Методики Національного банку України складають єдиний договір. Кредитний договір, у відповідності до норм частини першої статті 13\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію». Позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор А7702 для підписання Кредитного договору №1228-4665 від 26.06.2023, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Відповідно до умов договору відповідач отримав кредит у розмірі 18000,00 грн.; строк кредитування 300 днів; базовий період 14 днів; знижена % ставка - 2,50% в день; стандартна % ставка - 3,00% в день. Через неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором утворилась загальна сума заборгованості 178740,00 грн., яка складається з: 18000,00 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 160740,00 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Разом з цим, кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр кредит фінанс», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 88740,00 грн. за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором у розмірі 90000,00 грн. Враховуючи вищезазначене, позивач просить стягнути з позичальника не повну суму заборгованості, а лише її частину, а саме 90000,00 грн. (18000,00 грн. тіло кредиту і 72000,00 грн. проценти) та судові витрати. Ухвалою судді від 15.10.2024 відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. 14.11.2024 судом отримано відзив на позов, у якому представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнає. Зазначає, що з наданих позивачем документів неможливо встановити ні власника рахунку/картки, ні даних про здійснені операції. Довідка про перерахування коштів через LiqPay не є розрахунковим документом та не підтверджує переказу коштів, операцій по банківському рахунку, оскільки такий документ не містить повного номера картки, з чого можна було б встановити факт перерахування коштів на картковий рахунок саме відповідача. Більш того, реквізити повного карткового рахунку позичальника (на який мало бути здійснено перерахування кредитних коштів) в матеріалах справи не містяться. Ні в змісті кредитного договору, ні в будь-яких інших документах оформлених при наданні кредитних коштів реквізити повного карткового рахунку відповідача не зазначено. Номер платіжної картки є частково зашифрованим і всіх позначень 16 значного номеру картки не містить. Банківські реквізити позичальника, згідно матеріалів справи є невизначеними. Крім того, за змістом кредитного договору строк користування кредитом складає 14 календарних днів. У той же час у договорі також вказано, що строк кредитування складає 300 днів. За таких обставин умови договору слід трактувати на користь споживача та виходити з строку кредитування 14 днів. У судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила з підстав наведених у відзиві на позов. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.06.2023 між ТОВ «Укр кредит фінанс» та [PERSON] за допомогою веб-сайту (https://creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр кредит фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено кредитний договір №1228-4665. Позичальнику надано одноразовий ідентифікатор А7702, для підписання кредитного договору №1228-4665 від 26.06.2023, Паспорту споживчого кредиту, Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором, підтвердження ознайомлення з Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів). Відповідно до п. п. 2.1, 2.2 п. 2 кредитного договору кредитодавець відкриває для позичальника кредитну лінію на наступних умовах, визначених цим договором. Кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання позичальнику кредиту на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку передбаченому цим договору. Згідно умов кредитного договору (п.п. 2.3., 4.1., 4.2., 4.7., 4.10, 4.12, 10.1): - розмір кредиту складає 18000,00 грн.; - тип процентної ставки за користування кредитом фіксована; - перший базовий період - 14 календарних днів; - останній календарний день першого базового періоду 09.07.2023; - пільгова процентна ставка 2,5% за кожен день користування кредитом протягом першого базового періоду; - стандартна процентна ставка 3% за кожен день користування кредитом (застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання позичальником права користування кредитом за промо-ставкою та/або зниженою, та/або пільговою ставкою); - дата видачі кредиту 26.06.2023; - строк кредитування 300 календарних днів; - дата повернення кредиту 20.04.2024. Відповідно до п.4.6 кредитного договору кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми, вказаної у п.4.1. цього договору, на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу. Згідно з п. 4.10. кредитного договору нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми Кредиту за кожен день користування Кредитом, починаючи з дня видачі Кредиту до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту, за наступною ставкою: Стандартна процентна ставка становить 3,00% за кожен день користування Кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього Договору, за виключенням строку використання права користування Кредитом за Промо-ставкою та/або Зниженою та/або Пільговою процентною ставкою). Згідно з п. 4.13. договору, реальна річна процентна ставка на дату укладення цього договору складає один мільйон сто тридцять дев`ять тисяч шістдесят п`ять цілих, нуль сотих відсотки(ів). Орієнтовна загальна вартість Кредиту на дату укладення Договору (за весь Строк кредитування) складає: 180000,00 грн. та включає в себе: суму Кредиту та проценти за користування Кредитом. (п. 4.14 Договору). Такі ж положення щодо істотних умов договору містяться в Паспорті споживчого кредиту, який підписано відповідачем [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором, номер пароля А7702. Підписавши 26.06.2023 кредитний договір №1228-4665, відповідач взяв на себе зобов`язання своєчасно повернути кредит та проценти за користування кредитом в порядку, передбаченому цим договором. З довідки про перерахування суми кредиту №1228-4665 від 26.06.2023, вбачається, що ТОВ «Укр кредит фінанс» здійснив видачу відповідачу коштів за кредитним договором №1228-4665 від 26.06.2023 в сумі 18000,00 грн., за допомогою системи LiqPay платіж 2331660054, дата 26.06.2023; № платіжної картки [NUMBER] . Також, в матеріалах справи наявний лист АТ КБ «ПриватБанк» від 17.07.2024, про те, що відбулося перерахування коштів від ТОВ «Укр кредит фінанс» через систему платежів LiqPay на підставі договору №4010 від 02.12.2019 стосовно платежу 2331660054 за договором №1228-4665 від 26.06.2023 в сумі 18000,00 грн. на картку [NUMBER] . ТОВ «Укр кредит фінанс» виконало взяті на себе зобов`язання у повному обсязі, надавши відповідачу кредит, відповідно до умов кредитного договору. В свою чергу, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. З довідки ТОВ «Укр кредит фінанс» про укладений договір, станом на 15.07.2024, за відповідачем наявна заборгованість у сумі 178740,00 грн., яка складається з: 18000,00 грн. простроченої заборгованості за кредитом, 160740,00 грн. простроченої заборгованості за нарахованими процентами. Позивач нараховував процентну ставку у розмірі 2,50% у період з 26.06.2023 по 09.07.2023; процентну ставку у розмірі 3,00% у період з 10.07.2023 по 20.04.2024. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Таким чином, будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 вказаного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. ч. 4, 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями ст. 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей вищевказаного договору, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного цифрового підпису позичальника лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Так, судом встановлено, що між сторонами було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії №1228-4665 від 26.06.2023. Розмір відсотків за користування кредитними коштами та порядок їх нарахування узгоджено сторонами договору, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст. 627 ЦК України. Згідно інформації за укладеним договором станом на 15.07.2024 (розрахунок заборгованості) у відповідача загальна заборгованість становить 178740,00 грн., з яких основний борг 18000,00 грн., заборгованість по відсотках 160740,00 грн. Позивач просить стягнути лише частину боргу в сумі 90000,00 грн. (18000 тіло кредиту і 72000 проценти). Сума заборгованості по відсотках, яка становить 72000,00 грн. нараховувалась в межах строку дії договору (300 днів), з 26.06.2023 до 20.04.2024, що підтверджується вищезазначеним розрахунком заборгованості. Оскільки позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, що передбачено умовами Договору, проценти нараховувалися позивачем в межах строку кредитування та за процентною ставкою, встановленою умовами договору, нараховані проценти, про стягнення яких просить позивач, є процентами за користування кредитними коштами нарахованими відповідно до ст.ст. 1048, 1056-1 ЦК України. Заперечуючи факт отримання кредитних коштів за вказаним договором, сторона відповідача вказує на те, що будь-яких доказів, які б свідчили про те, що відповідач є власником картки з номером [NUMBER] позивачем не надано. Однак, згідно умов кредитного договору та Правил відкриття кредитної лінії для укладання кредитного договору, позичальник надає кредитодавцю інформацію щодо бажання отримати кредит, шляхом заповнення на веб-сайті кредитодавця усіх граф відповідної форми. Надаючи таку інформацію, позичальник вказує повні, точні та достовірні особисті дані, заповнення яких передбачено відповідною сторінкою веб-сайту кредитодавця та які необхідні для укладення цього договору. Позичальник несе відповідальність за дійсність та достовірність таких даних. (п.3.2 Договору, п.4.2 Правил). За результатами розгляду даної позичальником інформації, кредитодавець здійснює перевірку дійсності та достовірності зазначених позичальником особистих даних, у тому числі, але не обмежуючись, проводить автентифікацію банківської платіжної картки та/або банківського рахунку позичальника відповідно до стандартів міжнародних платіжних систем. Позичальник зобов`язаний вказати реквізити банківської платіжної картки та/або банківського рахунку, що належить особисто йому, для можливості належного виконання кредитодавцем своїх зобов`язань за цим договором. (п.3.4 Договору). Відповідно до п.4.7 Правил за результатами заповнення заявки здійснюється одночасна перевірка дійсності та автентифікація банківської платіжної картки та/або банківського рахунку заявника відповідно до стандартів міжнародних платіжних систем, у тому числі, але не виключно, шляхом блокування наперед невідомої заявнику довільної суми в розмірі від 1 копійки до 1 гривні. Заявник зобов`язаний вказати реквізити банківської платіжної картки та/або банківського рахунку, що належить особисто йому, для можливості належного виконання кредитодавцем своїх зобов`язань за цим договором. Як вбачається зі змісту Кредитного договору відповідач у п. 12 (Реквізити сторін) зазначив номер особистого електронного платіжного засобу [NUMBER] . Відповідно до п.10 Постанови Правління НБУ «Про затвердження Положення про додаткові вимоги до договорів небанківських фінансових установ про надання коштів у позику (споживчий, фінансовий кредит)» від 03 листопада 2021 року №113, передбачено, що договори, умови яких передбачають безготівкове перерахування кредитодавцем коштів у рахунок кредиту на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача, з урахуванням вимог пункту 9 розділу II цього Положення повинні містити номер такого рахунку споживача за стандартом IBAN, сформований відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку України з питань запровадження міжнародного номера рахунку, та/або номер такого особистого електронного платіжного засобу споживача у форматі [NUMBER] (перші шість знаків і останні чотири знаки номера електронного платіжного засобу). З урахуванням вимог закону з боку позивача здійснено захист інформації щодо клієнта від третіх осіб, тому реквізити повного номеру карткового рахунку не зазначено. Разом з цим, суд звертає увагу на те, що заперечуючи факт отримання кредитних коштів за вказаним договором, відповідач маючи доступ до свого рахунку, зазначеного в договорі, і можливість надати суду виписку по його особовому рахунку в підтвердження відсутності надходження коштів від кредитора на виконання укладеного договору, таким правом не скористався. Тому відсутні підстави для сумніву, що [PERSON] не було перераховано визначену умовами договору суму кредиту, що підтверджується вищенаведеними доказами та не спростовано відповідачем. Що стосується доводів представника відповідача з приводу строку кредитування 14 календарних днів, а не 300 календарних днів, суд зазначає таке. Відповідно до пункту 8.5 кредитного договору, у разі прострочення позичальником сплати процентів за користування кредитом на строк понад один календарний місяць, кредитодавець має право вимагати від позичальника повернення кредиту в повному обсязі та сплати процентів за весь строк фактичного користування кредитом до настання дати закінчення строку кредитування, що встановлена п.4.12 Договору. Згідно визначення термінів: строк кредитування період часу у календарних днях, що починається з дати перерахування кредитодавцем суми кредиту на банківський рахунок позичальника і закінчується останнім днем строку дії договору (включаючи обидві ці дати); базовий період сплати відсотків (базовий період) проміжки часу впродовж строку дії договору, в останні дні яких у позичальника настає обов`язок сплати відсотків за користування кредитом. Відповідно до п.4.8. договору базовий період складає 14 календарних днів. Перебіг першого базового періоду починається з дати надання кредиту та закінчується в дату останнього календарного дня першого базового періоду. Перебіг кожного наступного базового періоду починається з наступної дати за датою закінчення попереднього базового періоду, крім наступного випадку: якщо позичальник у поточному базовому періоді має заборгованість зі сплати процентів і здійснив повне погашення цієї заборгованості, в дату погашення вказаної заборгованості перебіг поточного базового періоду припиняється достроково та з наступного календарного дня починається перебіг наступного базового періоду. Перебіг останнього базового періоду закінчується в останній день строку дії цього договору. Відповідно до п.4.9. договору сплату процентів за користування кредитом позичальник зобов`язаний здійснювати не пізніше визначених графіком платежів (який є додатком 3 до договору) дат, які є останніми днями відповідних базових періодів. У разі несплати процентів за користування кредитом пізніше останнього дня будь-якого базового періоду, позичальник зобов`язаний починаючи із наступного календарного дня сплачувати проценти за користування кредитом кожного календарного дня строку кредитування до дати погашення простроченої заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом у повному обсязі. З наведених пунктів договору вбачається відмінність між поняттями «базовий період» та «строк кредитування». Тому не слід ототожнювати поняття базовий період, який складає 14 календарних днів, та поняття строк кредитування, тобто строк на який надається кредит позичальнику 300 календарних днів. Таким чином, відповідач [PERSON] належним чином не виконав свої зобов`язання згідно договору, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом, в загальному розмірі 178740,00 грн., з яких позивач, користуючись своїм диспозитивним правом, просить стягнути 90000,00 грн. (18000 тіло кредиту і 72000 проценти). Згідно з вимогами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач в судове засідання не з`явився та не представив суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що відповідачем порушені майнові права позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по кредитному договору на загальну суму 90000,00 грн. (18000 тіло кредиту і 72000 проценти). Також, відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 2422,40 гривень судового збору.

Outcome: approved