Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-27 00:00:00

На адресу Приморського районного суду м. Одеси надійшли матеріали цивільної справи за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" до [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 125525998 від 03.11.2020 у розмірі 26744,00 гривень, а також судового збору у розмірі 2422,40 гривень та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 гривень. Позовні вимоги про стягнення заборгованості обґрунтовані тим, що 03.11.2020 ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та відповідач уклали Кредитний договір № 125525998 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідач підписав Кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV5DS68. Зокрема, 03.11.2020 о 20:31:37 годин. Відповідач ввів ідентифікатор у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційної системи та натиснув кнопку "так", що є підтвердженням підписання договору. Відразу після вчинення дій відповідача, 03.11.2020 ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" перерахувало грошові кошти в сумі 8000,00 гривень на його банківську карту № [NUMBER] , що в свою чергу є доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога". Загальна сума заборгованості, на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором № 125525998 від 03.11.2020 становить 26744,00 гривень, яка складається з наступного: 8000,00 гривень - заборгованість по кредиту; 18744,00 гривень - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року. 28.11.2019 ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020. При цьому інші умови договору залишилися без змін. 31.12.2020 між клієнтом та фактором укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 року до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року. 31.12.2021 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду № 27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 124 від 09.03.2021 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 20896,00 гривень. 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого закінчується 04 серпня 2021 року. В подальшому ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали ряд додаткових угод: № 2 від 03.08.2021 та № 3 від 30.12.2022, якими продовжено строк дії Договору факторингу до 30.12.2024 включно, всі інші умови залишились без змін. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 7 від 28.10.2021 до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 26744,00 гривень. 14.02.2022 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали Договір факторингу № 14/02/2022-01 відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором. Відповідно до Витягу з реєстру боржників за Договором факторингу № 14/02/2022-01 від 14.02.2022 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 26744,00 гривень. Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим суддею у справі визначено суддю Чорнуху Ю.В. Ухвалою суду від 19.09.2024 відкрито провадження у цивільній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судові засідання 21.10.2024, 11.12.2024, 28.01.2025, сторони не з`являлись, повідомлялись про дату, час та місце судового засідання. Відповідач причини неявки до суду не повідомив, клопотання та заяви не подавав. Позивач у позовній заяві просив у разі неявки представника позивача проводити розгляд за відсутності представника позивача, також зазначив про підтримання позовних вимог в повному обсязі та відсутність заперечення проти ухвалення заочного рішення судом. Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 (провадження № 61-22682св19) зазначив про те, що у разі, коли наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору. Оскільки судом вжито всіх заходів для забезпечення належного сповіщення відповідача про судовий розгляд, однак відповідач до суду не з`являвся, про причини неявки до суду не повідомляв, не подав відзив, враховуючи, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення судом, суд дійшов висновку про необхідність розглядати справу по суті за відсутності відповідача, за правилами заочного розгляду справи та на підставі наявних у справі доказів, згідно з вимогами ч.4 ст. 223 ЦПК України та ч. 1 ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Станом на момент розгляду справи інші заяви по суті справи, окрім позовної заяви, у матеріалах відсутні. Повно і всебічно з`ясувавши обставини, дослідивши докази, наявні у справі, суд дійшов таких висновків. Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст. 5 ЦПК України). Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно ч.1 ст. 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Приписами ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст. 628 ЦК України). Положеннями ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 ЦК України). Згідно з ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Стаття 1055 ЦК України встановлює вимоги до форми кредитного договору, зокрема кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Правочин\~вважається таким,\~що\~вчинений\~у письмовій\~формі,\~якщо\~він\~підписаний його\~стороною\~(сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства (ч. 2 ст. 207 ЦК України). Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч. ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України). Згідно ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. \~Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч.1 ст. 1078 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Згідно п. п. 6, 7 ч.1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" (далі - Закону України 675-VIII) електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (ч.1 ст. 11 Закону України 675-VIII). Згідно ч. ч. 3, 12 ст. 11 Закону України 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12\~цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом (абз. 3 ч.1 ст. 12 Закону України 675-VIII). Судом встановлено, що 03.11.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено Договір № 125525998 (а.с. 27-28), згідно умов якого Товариство зобов?язується надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму 8000,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно п. 1.3., п. 1.4. або п. 1.5. цього Договору. Згідно п. 1.2. Договору кредит надається (Договір укладається) строком на 30 (тридцять) днів від дати отримання кредиту позичальником. Згідно п. 1.3. Договору на\~період дії\~строку,\~визначеного п.\~1.2.\~Договору,\~нарахування процентів\~за користування\~кредитом здійснюється\~за Дисконтною\~процентною ставкою\~в розмірі\~0,01\~відсотків від\~суми кредиту\~за кожний\~день користування кредитом. Позичальник зобов`язаний повернути Товариству кредит, нараховані проценти згідно п. 1.3. цього Договору не пізніше строку вказаного в п. 1.2. цього Договору (п. 1.6. Договору). Розрахунок сукупної вартості кредиту за Дисконтною процентною ставкою та термін платежу згідно строку передбаченого п. 1.2. цього Договору, зазначені в Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього Договору (п. 1.7. Договору). Згідно пп. 2.1.1.1. п. 2.1.1. Договору Товариство має право вимагати від позичальника повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом та виконання усіх інших зобов?язань, передбачених цим Договором, водночас, згідно пп. 2.2.2.1. п. 2.2.2. Договору позичальник зобов`язаний вчасно повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку, визначеному цим Договором. При цьому, згідно п. 3.6. Договору закінчення строку надання кредиту не звільняє сторони від відповідальності за порушення умов Договору. Як вбачається з матеріалів справи Договір № 125525998 від 03.11.2020 підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором MNV5DS68 03.11.2020. З довідки щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (а.с. 30) вбачається, що підписання Договору № 125525998 від 03.11.2020 одноразовим ідентифікатором MNV5DS68 відбулось 03.11.2020 о 20:31:37. У матеріалах справи міститься заявка відповідача на отримання грошових коштів в кредит від 03.11.2020 (а.с. 29) та платіжне доручення від 03.11.2020 № aa9259b2-65a2-4312-9b52-2ec9c75d0aa9 (а.с. 36) про переказ коштів [PERSON] платником ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на суму 8000,00 гривень. Отже, факт отримання відповідачем від кредитодавця грошових коштів на підставі кредитного договору у сумі 8000,00 гривень підтверджується належними і допустимими доказами. 28.11.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01, згідно положень якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» право вимоги до третіх осіб боржників. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який є невід`ємною частиною договору. З наявного у матеріалах справи витягу з реєстру прав вимоги № 124 від 09.03.2021, вбачається відступлення права вимоги до [PERSON] від Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» Товариству з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (а.с. 54). 05.08.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01, згідно положень якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» право вимоги до відповідача за Договором № 125525998 від 03.11.2020. З наявного у матеріалах справи витягу з реєстру прав вимоги № 7 від 28.10.2021, вбачається відступлення права вимоги до [PERSON] від Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (а.с. 14). 14.02.2022\~між Товариством\~з обмеженою\~відповідальністю «Юніт\~Капітал» та\~Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«Онлайн Фінанс»\~укладено Договір\~факторингу №\~14/02/2022-01,\~згідно положень\~якого Товариство\~з обмеженою\~відповідальністю «Фінансова\~компанія «ОнлайнФінанс» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» право вимоги до відповідача за Договором № 125525998 від 03.11.2020 (а.с. 64-67). Строк дії Договору факторингу № 06/03/24 закінчується 14.02.2023, але у будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за Договором (п. 8.2. даного Договору). З наявного у матеріалах справи витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 14.02.2022 вбачається відступлення права вимоги до [PERSON] від Товариства з обмеженою відповідальністю відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» Товариству з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал». Відповідач не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, надати докази на спростування тверджень, наведених у позовній заяві, подати контррозрахунок заборгованості. У матеріалах справі відсутні докази повернення відповідачем у повному обсязі коштів, отриманих від кредитодавця. Отже, відповідачем порушено виконання зобов`язань за кредитним договором. За таких обставин з відповідача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту у розмірі 8000,00 гривень. Щодо позовної вимоги про стягнення процентів слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У Постановах Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 № 202/4494/16-ц (14-318цс18), 28.03.2018 № 444/9519/12 (14-10 цс18), 04.07.2018 № 310/11534/13-ц (14-154цс18) викладена правова позиція, згідно якої відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідно до п. 1.6. Договору позичальник зобов`язаний повернути Товариству кредит, нараховані проценти згідно п. 1.3. цього Договору не пізніше строку вказаного в п. 1.2. цього Договору, тобто не пізніше 30 днів від дати отримання кредиту позичальником, що згідно графіку розрахунків становить 03.12.2020. За таких обставин, з відповідача підлягають стягненню проценти за період погодженого строку кредитування, тобто до 03.12.2020, що згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості становить 4080,00 гривень. Згідно із ч. ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У матеріалах справи наявні копія договору про надання правничої допомоги № 17/06/24-02 від 17.06.2024, укладеного між Адвокатським бюро «Тараненко та партнери» і Товариством з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (а.с. 22-23), додаткової угоди № 3 до договору про надання правничої допомоги № 17/06/24-02 від 17.06.2024, у якій погоджено надання правничої допомоги у справі про стягнення заборгованості з Буфтил Іссама Ноль (а.с. 69-70), акт прийому-передачі наданих послуг від 17.06.2024 (а.с. 19), з сукупності яких вбачається розмір витрат на правничу допомогу у сумі 5000,00 гривень. Враховуючи часткове задоволення позову, з відповідача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у розмірі 2258,45 гривень. До матеріалів справи долучено платіжна інструкція № 3868 від 15.07.2024 про сплату позивачем судового збору у розмірі 2422,40 гривень (а.с.25). Суд встановив при відкритті провадження у справі факт зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропороційно розміру задоволених позовних вимог 1094,17 гривень.

Outcome: partial