Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-28 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором на загальну суму в розмірі 75 000 грн., в обґрунтування позовних вимог зазначивши наступне. Так, на офіційному веб-сайті ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (https://creditkasa.com.ua) у вільному доступі для всіх клієнтів ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» розміщена повна інформація щодо договору кредиту та порядку його укладення, а саме документи: Договір кредиту (примірний Договір на момент укладення); Правила надання грошових коштів у кредит (діючі на момент укладення договору); Згода на обробку персональних даних; Публічна інформація; Положення про конфіденційність. Крім того, на веб-сайті ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» розміщена довідкова інформація з наданням розгорнутої інформації щодо порядку та умов надання послуг. 23.05.2023 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] за допомогою веб-сайту (https://creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1210-2540. Позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор А7687 для підписання Кредитного договору № 1210-2540 від 23.05.2023, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту 15000 грн.; строк кредитування - 300 днів; базовий період - 14 днів; знижена % ставка - 2,50% в день; стандартна % ставка - 3,00 % в день. Відповідач всупереч умовам кредитного договору не повернув в повному обсязі кредит кредитодавцю, а також не виконав всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем навіть після спливу строку кредитування, встановленого умовами кредитного договору. Через зазначене станом на 11.07.2024 р. загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем становить 150\~000 грн., що складається з простроченої заборгованості за кредитом 15 000 гривень; простроченої заборгованості за нарахованими процентами 135\~000 гривень. Разом з тим кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності, а саме часткового списання заборгованості за нарахованими процентами у сумі 75\~000 грн. На підставі вищевикладеного ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» просив стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 75 000 грн., що складається з простроченої заборгованості за кредитом - 15\~000 грн. та простроченої заборгованості за нарахованими процентами 60\~000 грн., а також судовий збір за подання позовної заяви до суду в розмірі 2\~422, 40 грн. Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 01 жовтня 2024 року у вказаній цивільній справі було відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», згідно якого відповідачка позовні вимоги ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» не визнала, заперечувала факт укладення зазначеного кредитного договору між сторонами. Вважає, що позивачем не додано до позовної заяви належних та допустимих доказів укладення зазначеного кредитного договору саме з нею, то як докази часу та способу генерування одноразового ідентифікатора, його направлення відповідачці, підтвердження відповідачкою пропозиції щодо укладення договору, зокрема, довідки про ідентифікацію клієнта, хронології вчинення дій щодо укладення кредитних договорів у формі електронного правочину тощо. Крім того, вважає, що заявлена позивачем до стягнення заборгованість за нарахованими процентами у розмірі 60\~000 грн. не є співрозмірною кредиту у розмірі 15\~000 грн., суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника як споживача послуг кредитної установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором, через що при ухваленні рішення просила зменшити розмір відсотків щонайменше до заявленого позивачем розміру заборгованості за кредитом. Також вважає, що позивачем не надано доказів перерахування саме на її картковий рахунок тіла кредиту, не доведений розмір фактично наданих у кредит коштів та розмір узгоджених з нею відсотків. Просила у задоволенні позову відмовити. Від представника позивача ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до суду надійшла відповідь на відзив відповідачки [PERSON] , згідно якої представник позивача не погоджується з міркуваннями, викладеними у відзиві відповідачки, через наступне. Так, представник позивача вказує, що кредитний договір № 1210-2540 від 23.05.2023 у відповідності до норм ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування» був укладений з відповідачкою у письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ «Про електронну комерцію», шляхом підписання одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогам ст. 639 ЦК України. При цьому за умовами вказаного кредитного договору при його оформленні відповідачка верифікувалась за допомогою технології Bank ID НБУ, яка у відповідності до Постанови Правління НБУ № 32 від 17.03.2020р. «Про затвердження Положення про систему Bank ID Національного Банку України» є безпечним способом здійснення електронної дистанційної ідентифікації фізичних осіб для подальшого отримання адміністративних (державних), фінансових, комерційних та інших послуг у мережі Інтернет. Також зазначив, що умови кредитного договору, укладеного з відповідачкою, не можна назвати несправедливими, оскільки розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому у ст. 627 ЦК України. До укладення договору відповідачка мала можливість ознайомитись на веб-сайті позивача про всі наявні та можливі схеми кредитування для прийняття усвідомленого рішення. Крім того, вже після укладення договору відповідно до ст. 15 ЗУ «Про споживче кредитування» відповідачка мала можливість відкликати свою згоду на укладення договору, однак цього не зробила та від одержання кредиту не відмовилась. Таким чином, представник позивача вважає, що позивачем надані всі належні докази укладення кредитного договору між сторонами та наявності заборгованості за вказаним договором у відповідачки, яку просив стягнути в повному обсязі. Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 30.10.2024 року було задоволено клопотання представника позивача ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та витребувано з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» інформацію щодо видачі [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) банківської картки № [NUMBER] , а також інформацію про надходження на вказану банківську картку № [NUMBER] коштів в сумі 15\~000, 00 гривень 23.05.2023р. (ІD транзакції: 2316989078, призначення платежу видача кредиту згідно кредитного договору № 1210-2540 від 23.05.2023). В судове засідання представник позивача ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання також не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась судом належним чином, в тому числі й шляхом направлення електронних повісток на мобільний номер телефону згідно поданої нею заяви (а.с. 74), причина її неявки суду невідома. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд, дослідивши подані сторонами та інші письмові докази, встановив наступне. Так, 23.05.2023 р. між ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" та відповідачем [PERSON] за допомогою веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1210-2540. Зазначений Кредитний договір, як вбачається з його змісту, разом із Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), паспортом споживчого кредиту, таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений (а.с. 10-24). На виконання зазначених вимог позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор А7687 для підписання кредитного договору № 1210-2540 від 23.05.2023 р., підтвердження ознайомлення з Правилами та іншими супутніми документами. Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту 15\~000, 00 грн.; строк кредитування - 300 днів; базовий період - 14 днів; знижена % ставка -2,5 % в день; стандартна % ставка - 3,0 % в день. Згідно п. 4.2. кредитного договору кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми на банківський\~рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу. При цьому відповідно до п. 3.4. кредитного договору кредитодавець здійснює перевірку дійсності та достовірності зазначених позичальником особистих даних, у тому числі проводить аутентифікацію банківської платіжної картки та /або банківського рахунку. Відповідно до ч. 12 ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону,є оригіналом такого документа. На офіційному веб-сайті ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (https://creditkasa.com.ua) у вільному доступі для всіх клієнтів ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» розміщена повна інформація щодо договору кредиту та порядку його укладення, а саме наступні документи: договір кредиту (примірний договір на момент укладення); Правила надання грошових коштів у кредит (діючі на момент укладення договору); згода на обробку персональних даних; публічна інформація; Положення про конфіденційність. Крім того, на веб-сайті ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» розміщена довідкова інформація з наданням розгорнутої інформації щодо порядку та умов надання послуг. Згідно ч. 3 ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електроннийдоговір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Вказаний кредитний договір укладений сторонами шляхом ідентифікації позичальника та використання ним електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором А7687, що узгоджується з вимогами законодавства. Такий договір прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір № 1210-2540 від 23.05.2023р. укладений у спосіб, визначений чинним законодавством України, з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається. На підтвердження виконання своїх обов`язків за договором про відкриття кредитної лінії № 1210-2540 від 23.05.2023 р. щодо надання кредитних коштів відповідачці позивачем надано інформаційну довідку та лист АТ «КБ «Приватбанк» про перерахування коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему платежів LiqPay платежем № 2316989078 23.05.2023 року на суму 15\~000 грн. на банківську картку № [NUMBER] у банку-емітенту АТ «КБ «Приватбанк» (а.с. 34, 26-33). Крім того, з відповіді АТ «КБ «Приватбанк» від 22.11.2024 № 20.1.0.0.0/7-241118/52294-БТ вбачається, що на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) в банку була емітована картка №\~ [NUMBER] ,\~яка містить\~зарахування на\~суму 15\~000\~грн.\~за 23.05.2023\~р.(а.с. 118). Також про зарахування на зазначену банківську картку коштів в сумі 15\~000 грн. 23.05.2023 року (ID платежу 2316989078) свідчить виписка по рахунку № [NUMBER] (а.с. 118 зворот). При цьому встановлено, що відповідачка в порушення умов договору своєчасно, в порядку та на умовах, визначених договором, кредитні кошти не повернула. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії № 1210-2540 від 23.05.2023р., станом на 11.07.2024р. [PERSON] через невиконання умов договору, неповернення кредитних коштів та несплату процентів за користування цими коштами має заборгованість, яка становить 150 000,\~00\~гривень та\~складається з\~простроченої заборгованості\~за кредитом\~ 15\~000,\~00\~гривень та\~простроченої заборгованості\~за нарахованими\~процентами \~135\~000,\~00\~гривень (а.с. 35-37). Разом з тим, позивач, посилаючись на прийняття ним рішення про можливість застосування до позивальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС", а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 75\~000 грн. за умови погашення решти заборгованості за кредитним договором, просив стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором в сумі 75 000, 00 гривень, яка складається з простроченої заборгованості за кредитом 15 000, 00 гривень та простроченої заборгованості за нарахованими процентами 60 000, 00 гривень (а.с. 4 зворот). Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності . Таким чином, з урахуванням наведених норм закону та встановлених обставин справи суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість, що виникла у зв`язку з порушенням кредитного зобов`язання за договором про відкриття кредитної лінії, у загальному розмірі 75\~000 гривень. Також суд вважає, що підлягають задоволенню вимоги позивача в частині стягнення з відповідача на його користь судових витрат, які були понесені ним у зв`язку із зверненням до суду по сплаті судового збору у розмірі 2\~422, 40грн., що відповідає вимогам ст. 141 ЦПК України, оскільки ці витрати, які підтверджені документально платіжною інструкцією № 39900, залученою до матеріалів справи, є судовими витратами, які у разі задоволення позову підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Суд не приймає до уваги доводи позивачки щодо неукладення нею з позивачем договору про відкриття кредитної лінії № 1210-2540 від 23.05.2023 р., з огляду на наступне. Так, за приписами статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності договору про відкриття кредитної лінії. Зазначений договір недійсним не визнано. При цьому встановлення обставин, за яких цей правочин може бути визнаний недійсним (оспорюваний) за відсутності оспорення або визнання його недійсним у встановленому законом порядку, не входить у межі дослідження під час розгляду справи про стягнення заборгованості за кредитним договором, а тому відповідні обставини не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки це суперечитиме презумпції правомірності правочину, визначеному статтею 204 ЦК України. Доводи відповідачки щодо несправедливості нарахованих процентів, розмір яких значно перевищує суму заборгованості за кредитом, та їх суперечність ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» також, на думку суду, не заслуговують на увагу. Так, у частині третій статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Така компенсація може застосовуватися у випадку невиконання зобов`язання, однак не може застосовуватися за відсутності факту прострочення боржником виконання свого зобов`язання. Разом з тим, проценти відповідно до ст.ст. 1048, 1056-1 ЦК України є платою за користування кредитними коштами та нараховуються в межах строку дії кредитного договору незалежно від його виконання. Оскільки нараховані відповідно до ст.ст. 1048, 1056-1 ЦК України проценти за користування кредитом не є компенсацією за невиконання зобов`язань за договором в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів», на думку суду, відсутні підстави для визнання умов договору про відкриття кредитної лінії № 1210-2540 від 23.05.2023 року в частині передбачених процентів за користування кредитом, несправедливими та зменшення їх розміру. Крім того, підписуючи договір про відкриття кредитної лінії № 1210-2540 від 23.05.2023 року, відповідачка погодилась з розміром процентів за користування кредитними коштами, які передбачені умовами цього договору. Інші доводи, викладені відповідачкою [PERSON] у відзиві на позовну заяву, висновків суду щодо необхідності стягнення заборгованості за кредитним договором, укладеним нею з позивачем, не спростовують. При цьому Європейський суд з прав людини вказує на те, що «пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди давати вмотивування своїх рішень, хоч це не може сприйматись, як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо вмотивування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, може бути визначено лише у світлі конкретних обставин справи» (див. рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» («Pronina v. Ukraine») від 18 липня 2006 року, заява № 63566/00, § 23). На підстав викладеного, ст.ст. 525, 526, 530, 1054 ЦК України, Закону України «Про електронну комерцію», та

Outcome: approved