Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-29 00:00:00

18.09.2024 року через систему «Електронний суд» до Вишгородського районного суду Київської області від представника позивача Столітнього М.М. надійшла вищезазначена позовна заява, в якій він просив стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія "Фінтраст Україна" ( після зміни назви ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал») суму заборгованості в розмірі 51129,44 грн., з яких сума кредиту 10879,1 грн., сума процентів за користування кредитом 40250,34 грн. та понесені судові витрати, а саме: сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 27.01.2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою Інформаційно- телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний Договір № 5450745 про надання споживчого кредиту. Сума кредиту (загальний розмір) складає 11000 грн (п. 1.3. Кредитного договору); Строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед Відповідачем за Кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 11000 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку Відповідача № [NUMBER] . 24.02.2022 Відповідач здійснив платіж на рахунок кредитора в розмірі 627.00 грн. з яких 606.10 грн. оплата процентів, 20.90 грн. оплата тіла кредиту. У період з 01.05.2022 по 22.09.2022 було здійснено нарахування за стандартною процентною ставкою. 23.03.2022 Відповідач здійснив часткову оплату тіла кредиту на рахунок Кредитора в розмірі 100.00 грн. 24.05.2022 Відповідач здійснив платіж оплати процентів на рахунок кредитора в розмірі 101.00 грн. 06.07.2022 Відповідач здійснив платіж оплати процентів на рахунок кредитора в розмірі 100.00 грн. 07.07.2022 Відповідач здійснив платіж оплати процентів на рахунок кредитора в розмірі 2510.00 грн. 27 листопада 2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», як клієнтом, та Позивачем, як фактором, було укладено Договір факторингу № 27.11/23-Ф, згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за Кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги за Кредитним договором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» повідомило Відповідача шляхом направлення на електронну пошту wooff78@gmail.com зазначену при укладенні Кредитного договору відповідного повідомлення. Станом на дату звернення до суду заборгованість Відповідача по Кредитному договору перед Позивачем не сплачена і складає 10879,1 грн - тіло кредиту та 27260,94 грн - нараховані проценти, нараховані Позивачем проценти за 60 календарних днів - 12989,4, всього - 51129,44 грн. Ухвалою судду від 01.10.2024 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом учасників справи та призначено судове засідання. Витребувано у АТ КБ «ПриватБанк» інформацію щодо підтвердження факту належності платіжної картки [NUMBER] [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), а також підтвердження факту зарахування коштів 27.01.2022 року на дану платіжну картку банком-емітентом якої є АТ КБ «ПриватБанк» у сумі 11000 грн. від ТОВ «АВЕНТУС Україна» (код ЄДРПОУ 41078230). На виконання вимог вищезазначеної ухвали 13.11.2024 року АТ КБ «ПриватБанк» направило на адресу суду лист від 28.10.2024 № 20.1.0.0.0/7-241022/50532, в якому повідомило, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано картку № [NUMBER] , на яку 27.01.2022 р. здійснено переказ кощтів на суму 11000,00 грн. Інформація про платника відсутня. Представник позивача в судове засідання не з`явився, через систему «Електронний суд» 29.01.2025 подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти заочного рішення не заперечує. Також представник позивача подав до суду заяву, якою просив здійснити заміну найменування позивача з ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» на ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал», у зв`язку з рішенням № 251124/1 від 25.11.2024 року, яким змінено найменування позивача. Відповідач у судове засідання не з`явився про місце, час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, зокрема, шляхом розміщення оголошення на сайті суду, заяви про розгляд справи за його відсутністю до суду не надходило, своїм правом на подання відзиву не скористався, а тому суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача та провести заочний розгляд справи. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. 30.01.2025 року відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Зі змісту ч.1 ст.627 ЦК України вбачається, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Судом встановлено, що 27.01.2022 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] укладено договір № 5450745 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого укладення цього Договору здійснюється Сторонами за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи Товариства, доступ до якої забезпечується Споживачу через Веб-сайт або Мобільний додаток "CreditPlus". Електронна ідентифікація Споживача здійснюється при вході Споживача в Особистий кабінет, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету (п. 1.1.). Сума кредиту(загальний розмір) складає: 11000 гривень. Строк кредиту 360 дні (день). Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Графік платежів), що є Додатком № 1 до цього Договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що Споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі (п.п. 1.3. 1.4.). Згідно п. 1.5., за користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: 1.5.1. стандартна процентна ставка становить 1, 90% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього Договору. 1.5.2. знижена процентна ставка 0, 19 % в день та застосовується відповідно до визначених у Договорі умов. Відповідно до п. 1.7., орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 24079, 41% річних; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 6830, 15% річних (п.п. 1.7.1. 1.7.2.). Згідно п. 1.8., орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 86240, 00 грн; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 80597, 00 грн (п.п. 1.8.1. 1.8.2.). Відповідно до п.п. 2.1. 2.2., кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Сума кредиту (його частина) перераховується Товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення цього Договору. Дати надання кредиту: 27.01.2022 або 28.01.2022 (а.с. 11 13). (а.с.15-20). Також з договору вбачається, що [PERSON] договір був підписаний електронним підписом, а саме одноразовим ідентифікатором М384524 (а.с. 20). Згідно копії Додатку № 1 до Договору про надання споживчого кредиту № 5450745 від 27.01.2022, підписаного сторонами договору, зокрема [PERSON] електронним підписом, а саме одноразовим ідентифікатором М384524, наведено Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, а також графік щомісячних платежів (а.с. 20 зворот). Також відповідачем [PERSON] підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором Паспорт споживчого кредиту, Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма), в яких визначено основні умови кредитування, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, а також передбачено відповідальність за прострочення або невиконання зобов`язань (а.с. 22--23). ТОВ «Авенстус Україна» свої зобов`язання за договором виконало повністю перерахувавши на картковий рахунок відповідача № [NUMBER] грошові кошти в розмірі 11000 грн., що підтверджується довідкою про успішність операції (а.с. 88). Згідно копії Договору факторингу № 27.11/23-Ф від 27.11.2024, а також Акту прийому-передачі Реєстру боржників, позивач ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набув право грошової вимоги до боржників, які зазначені в Реєстрі боржників (Додатку № 1 до вказаного Договору) (а.с. 92-101). Так, відповідно до копії Витягу з Реєстру боржників від 27.11.2023, ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №5450745, сума заборгованості становить 38140, 04 грн, з яких: 10 879,1 грн., сума заборгованості за основною сумою боргу, 27260, 94 грн сума заборгованості за відсотками (а.с. 61). 27.11.2023 ТОВ «Авентус Україна» було направлено на електронну пошту відповідача [PERSON] , яка вказана у Договорі № 5450745 про надання споживчого кредиту, повідомлення про відступлення прав грошової вимоги за його договором на користь позивача ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» (а.с. 25). Згідно Картки обліку Договору (розрахунок заборгованості), складеної ТОВ «Авентус Україна», станом на 26.11.2023, загальна заборгованість становить 38140,04 грн, з яких: 10 879,10 грн основний борг, 27260, 94 грн заборгованість за процентами (а.с. 27-60). В ході судового розгляду встановлено, що рішенням № 251124/1 Єдиного учасника ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» від 25.11.2024, вирішено змінити найменування товариства на: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал». Оцінивши докази в їх сукупності, суд керується наступними нормами. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями ст. 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України). Отже, з огляду на встановлені судом обставини, позивач правомірно набув право грошової вимоги до [PERSON] за Договором № 5450745 про надання споживчого кредиту від 27.01.2022. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ст. 526, 530, 623, 624, 625 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і у встановлений у ньому строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані збитки. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису ) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», а також Закону України "Про електронні довірчі послуги", передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Відповідно доп.п.12п.1ч.1 ЗаконуУкраїни «Про електронні довірчі послуги», електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис. Як вбачається з матеріалів справи, Договір № 5450745 про надання споживчого кредиту, Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки, Паспорт споживчого кредиту, Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма) підписано відповідачем шляхом накладення електронного підпису. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач за договором факторингу від 27.11.2023 набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором, заборгованість за яким була розрахована первісним кредитором в сумі 38140, 04 грн, відсотки за період користування кредитними коштами були нараховані ним за весь період кредитування. При цьому, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача процентів у заявленому позивачем розмірі, а саме -51129,44 грн., оскільки відповідно до розрахунку заборгованості наданого позивачем, нараховані відсотки за користування кредитом в загальній сумі становлять 38140, 04 грн. Таким чином, позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу, а також судового збору, суд дійшов такого. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позову, згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422, 40 грн (а.с. 55). Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, крім іншого належать витрати: на професійну правничу допомогу. Положеннями ч. 1 ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. В позовній заяві позивач просить стягнути понесені ним витрати на правничу допомогу в розмірі 10000 грн. На підтвердження таких витрат позивачем долучено копії: акта прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно договору № 10/07-2023 від 10.07.2023 (а.с. 12), згідно якого адвокат Городніщева Є.О. [PERSON] надав клієнту ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» правову допомогу вартістю 10000 грн у виді: збіру та аналізу доказів і документів для подання позовної заяви, складення позовної заяви, подання до Вишгородського районного суду Київської області позовної заяви в інтересаз боржника, на що адвокатом було витрачено 10 годин (а.с. 12); платіжну інструкцію від 09.09.2024 р. № 5777 про сплату ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» 10000 грн [PERSON] за вищевказані послуги (а.с. 24). Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. В додатковій постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23.01.2023, справа № 755/2587/17, зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial