Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-27 00:00:00

У вересні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс» (надалі по тексту ТОВ «ФК «Еліт Фінанс») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтовано тим, що 19.12.2017 між АТ «Альфа Банк» та [PERSON] укладено Кредитний договір, відповідно до якого відповідачу було надано кредит в сумі 26400,00 грн. на 12 місяців на споживчі потреби. Банк свої зобов`язання за даним кредитним договором виконав належним чином. Однак [PERSON] належним чином не виконував своїх зобов`язань за кредитним договором, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 20.09.2021 становить 42666,16 грн. 20.09.2021 між АТ «Альфа Банк» та позивачем укладено договір факторингу, у результаті якого до позивача перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором від 19.12.2017. Отже станом на 20.09.2021 за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 42666,16 грн. Посилаючись на викладене позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 42666,16 грн. та судові витрати. Відзив на позов від відповідача [PERSON] не надходив. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з`явився, ухвала суду про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви з додатками вручена відповідачу особисто, у подальшому судові повістки направлені за адресою реєстрації його місця проживання повернуті відправнику у зв`язку з тим, що «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до приписів п.4 ч.8 ст. 128, п.5 ч.6 ст. 272 ЦПК України свідчить про вручення йому відповідної кореспонденції. У відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 19 грудня 2017 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» та [PERSON] було укладено договір про надання кредиту №500637060, що підтверджується: офертою на укладання угоди про надання кредиту, акцептом пропозиції на укладання угоди про надання кредиту, паспортом споживчого кредиту, графіком платежів. В оферті на укладання угоди про укладання угоди про надання кредиту зазначено умови надання споживчого кредиту: тип кредиту: «кредит готівкою», сума кредиту складає 15000 грн., процентна ставка 17.99 % річних, строк кредиту: 12 місяців. Також 19 грудня 2017 року між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) уклали угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Мета кредиту для особистих потреб. Ліміт кредитної лінії у розмірі 200000 грн. Процентна ставка 26% річних. Тип процентної ставки фіксований. Обов`язковий мінімальний платіж запропоновано встановити у розмірі 7% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн. АТ «Альфа банк» прийняв пропозицію відповідача на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк». Тобто, відповідач погодився на приєднання до публічної пропозиції, підтвердив акцептування публічної пропозиції на укладення зазначеного договору і приєднання до умов договору, погодився з усіма умовами обраної програми кредитування в редакції, що діяла на час його підписання. Паспорт споживчого кредиту надавався для ознайомлення відповідачу та він погодився з ним, підписуючи угоду. Вказаний документ на момент отримання відповідачем кредитних коштів містив умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами зазначеному в цьому документі, що додані до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Банк свої зобов`язання за даним кредитним договором виконав належним та надав кредит [PERSON] , яким останній користувався, що підтверджується випискою з рахунку. 20.09.2021 між АТ «Альфа Банк» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу №3 відповідно до умов якого АТ «Альфа Банк» передав позивачу права вимоги у розмірі заборгованості боржників, що визначені в Реєстрі Боржників. А згідно витягу з Реєстру Боржників до вказаного договору факторингу було передано й право вимоги і за договором №500637060 від 19.12.2017, де боржником є [PERSON] заборгованість 44666,16 грн., з яких 40530,74 грн. основна заборгованість, 4135,42 заборгованість по штрафним санкціям. Згідно наданого позивачем розрахунку станом на 20.09.2021 за [PERSON] рахується заборгованість у розмірі 44666,16 грн. Правильність розрахунку наданого позивачем, ніким не оспорюються, такий розрахунок не викликає у суду сумнівів щодо правильності, а тому береться судом до уваги. Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ст.ст. 524, 533-535, 625 ЦК України, грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Згідно із ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідність до вимог ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054 ЦК України, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 513 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Статтями 516, 517 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем [PERSON] свого обов`язку первісному кредитору АТ «Альфа Банк». Відтак, оскільки до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача і розмір заборгованості відповідачем не спростовано, то позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Судові витрати у вигляді судового збору, який позивач сплатив при подачі позову до суду в розмірі 3028 грн. слід стягнути з відповідача. Що стосується витрат на правову допомогу, то з цього приводу суд зазначає наступне. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правову допомогу. Як вбачається із матеріалів справи, 03.07.2024 між ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» та адвокатом Литвиненко О. І. було укладено договір про надання правничої допомоги № 03-07/24. За умовами зазначеного договору в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Виконавець надає Замовнику послуги захисту прав та інтересів Замовника під час розгляду судом будь-якої інстанції справи у якій Замовник є учасником. Згідно пункту 3.1 зазначеного договору Вартість послуг Адвоката встановлюється з розрахунку, що ціна однієї години затраченого Адвокатом часу на надання послуг становить 2 000 грн. (дві тисячі гривень 00 коп.) без ПДВ. Конкретні суми до оплати наводяться у Акті (актах) наданих послуг надісланих Адвокатом та погоджених із Клієнтом. 15.07.2024 року ТОВ «ФК «Еліт Фіннс» та адвокатом Литвиненко О.І. підписано Акт №1 приймання-передачі наданих послуг, згідно якого Виконавець надав, а Замовник прийняв юридичні послуги відповідно до Договору № 03-07/24 про надання юридичних послуг від 03.07.2024. Зазначений акт містить детальний опис робіт та час, витрачений на надання юридичних послуг. Також долучено копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. Проте, додану до матеріалів справи платіжну інструкцію № 1085 від 07.03.2024 на ім`я адвоката Макєєва В.М. в сумі 7100 грн., суд до уваги не приймає за відсутності її відношення до даної справи. Разом з тим, суд враховує, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України). Враховуючи ту обставину, що обов`язок позивача щодо оплати правничої допомоги передбачено договором про надання правничої допомоги №03-07/24 від 03.07.2024, укладеного з адвокатом Литвиненко О. І., а також виконання адвокатом робіт за вказаним договором підтверджується актом №1 приймання-передачі наданих послуг від 15.07.2024, суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача 9200, 00 грн. витрат на правничу допомогу обґрунтована та підлягає задоволенню.

Outcome: approved