Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-16 00:00:00

Заявниця звернулась до суду з вказаною заявою, в якій просить встановити факт, що вона є рідною донькою [PERSON] , померлого [INFO] , а він відповідно її рідним батьком і правовстановлюючий документ у вигляді державного акту на право приватної власності на землю Серія ОД №077069, виданий Саратською райдержадміністрацією 10.04.2006 року на підставі рішення Саратської райдержадміністрації від 22.12.2003 року № 849/А-03, площею 4,72 га, на території Надеждинської сільської ради Саратського району Одеської області, масив № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] , належить [PERSON] .\~ В обґрунтування заяви зазначено, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 4,72 га на території Надеждинської сільської ради, масив № [NUMBER] ділянка [NUMBER] , виділена йому рішенням Саратської райдержадміністрації № 849/А-03 від 22.12.2003 року. Вона є спадкоємцем першої черги, тому звернулась до Біляївської держнотконтори із заявою про прийняття спадщини.\~ Листом держнотаріуса за вх. №2681/02-14 їй відмовлено в видачі свідоцтва про прийняття спадщини, оскільки в наданих документах є розбіжності. Так в свідоцтві про смерть спадкодавець значиться з прізвищем « [PERSON] », а у вищевказаному державному акті на право власності на земельну ділянку він значиться як « [PERSON] ». В її свідоцтві про народження серії ? [NUMBER] , виданому Надеждинською сільською радою Саратського району Одеської області 18.03.1965 року її батько значиться як « [PERSON] ».\~ Цілком очевидно, що при видачі йому державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, в свідоцтві про смерть та в довідці Яськовської сільської ради виданої на підставі по господарської книги, внаслідок неправильного голосового сприйняття її та батька прізвища, у відповідних документах (свідоцтві про смерть та свідоцтві про право власності на земельну ділянку) допущена орфографічна помилка. Зазначене підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку, актами органів РАГСу про шлюб померлого, його свідоцтвом про смерть, її свідоцтвом про народження.\~ Вказані розбіжності в документах виникли з вини працівників РАГСу та інших структур відповідальних за видачу документів, які перешкоджають в реалізації її\~ законних прав, тому вона вимушена звернутися до суду з вказаною заявою з метою захисту свого права на спадщину, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . [PERSON] у судове засідання не з`явилася, але її представник - адвокат Бобуйок А.Д. надав письмову заяву, в якій він просив справу розглянути за відсутності сторони заявника, на задоволенні заяви наполягав. Представник Саратської ОТГ\~Білгород-Дністровського\~району Одеської\~областіу судове засідання не з`явився, але надав письмову заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, ухвалити законне та обґрунтоване рішення. Судом, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданого Яськівською сільською радою Біляївського району Одеської області від 11.04.2008 року. З копії Державного акту на право приватної власності на землю Серія ОД № 077069, який виданий Саратською районною державною адміністрацією 10.04.2006 року, на підставі рішення Саратської районної державної адміністрації від 22.12.2003 року № 849/А-03, власником земельної ділянки площею 4,72 га, що розташована на території Надеждинської сільської ради Саратського району Одеської області, масив № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] , вказано « [PERSON] », у відповідному відмінку. З матеріалів спадкової справи № 896/2008, заведеної до майна [PERSON] , встановлено, що 08.10.2008 року [PERSON] звернулась до Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про прийняття спадщини за законом, яка залишилася після смерті її батька. Інших спадкоємців за законом, окрім [PERSON] , немає. Державний нотаріус Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області двічі листами № 3976 від 08.10.2008 року та № 2681/02-14 від 04.09.2024 року повідомив [PERSON] про те, що при огляді документів виявлено розбіжності в написанні прізвища спадкодавця в правовстановлюючих документах, а також документах, які підтверджують родинні відносини між заявником та померлим. Роз`яснено право звернутися до суду з питання встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно свідоцтва про народження серії ? [NUMBER] , виданого Надеждинською сільською радою Саратського району Одеської області 18.03.1965 року, яке заповнено російською мовою, батьком « [PERSON] » вказано « [PERSON] ». За відомостями Витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 19.09.2024 року №00047058849, прізвище до реєстрації шлюбу заявниці « [PERSON] », після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Шлюб укладено 29.10.1983 року, актовий запис №17, складений Виконавчим комітетом Надеждинської сільської ради саратського раойну Одеської області. Відповідно до довідки Яськівської сільської ради [PERSON] , померлий [INFO] по день смерті поживав разом з своєю дочкою [PERSON] та вели спільне господарство за адресою: [ADDRESS] .\~ Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження встановлюються факти, що мають юридичне значення. Пунктом 1 ч.1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У відповідності з п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.\~ Згідно з ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх\~встановлення.\~ За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть в них виправити допущені в\~ помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. У п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Факти, що мають юридичне значення, встановлюються в судовому порядку, коли ці факти безпосередньо породжують юридичні наслідки для заявника: право на спадщину; право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, одержання компенсації тощо.\~ Пунктом 12 вказаної Постанови визначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.\~ Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З роз`яснень, викладених у п.п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах спадкування», слідує, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01.01.2004 року, тощо. Доказами згідно зі ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно із вимогами ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України). Надані заявником докази, суд визнає належними, допустимими та достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, вони пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт родинних відносин між заявником [PERSON] та [PERSON] , а саме те, що [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] , який помер [INFO] та факту належності останньому державного акту на право приватної власності на землю Серія ОД № 077069, виданого Саратською райдержадміністрацією 10.04.2006 року на підставі рішення Саратської райдержадміністрації від 22.12.2003 року № 849/А-03, на земельну ділянку площею 4,72 га, на території Надеждинської сільської ради Саратського району Одеської області, масив № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] . За таких обставин, оскільки законом не визначено іншого, крім судового порядку встановлення фактів, які просить встановити заявник, підтверджується письмовими матеріалами справи та має юридичне значення, суд приходить до висновку, що вимоги заявника є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved