Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-27 00:00:00

10 жовтня 2024 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, просить суд визначити [PERSON] , [INFO] , додатковий строк, достатній для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті матері [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , строком у два місяці з моменту набрання судовим рішенням законної сили. Стислий виклад позиції позивача Так, свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що він [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження. [INFO] [PERSON] померла. Він є спадкоємець за заповітом, посвідченого секретарем Староцаричанської сільської ради. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка та житловий будинок на території Староцаричанської сільської ради Білгород Дністровського району. Після його звернення до нотаріуса про отримання свідоцтва про право власності, йому було відмовлено у зв`язку з пропуском строку. Він пропустив встановлений законом строк та не мав можливості з поважних причин звернутися до нотаріуса, оскільки тяжко захворів, згодом був проголошений карантин та він тривалий час перебував на лікуванні у зв`язку з вказаною хворобою. Події зі стрімкою втратою найближчих родичів, хворобою, викликали у нього значний психологічний розлад, вихід з якого потребував часу. В подальшому із засобів масової інформації йому стало відомо, що строки щодо прийняття спадщини зупиняються на період військового стану. Він є єдиним спадкоємцем після смерті матері, інвалідом 2 групи, відмова в поновлені йому строку позбавить його майна та приведе до передачі цього майна територіальній громаді. Просить врахувати норми європейського законодавства щодо прав людини та зазначає, що позбавлення його права на спадкування буде для нього занадто надмірним тягарем, що не є пропорційним меті законодавчого обмеження строку подання заяви про прийняття спадщини, а відтак буде порушено баланс між інтересами держави та фізичної особи. З урахуванням викладених обставин, він і звернувся до суду з даним позовом. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. 15 жовтня 2024 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду по вказаній справі було відкрито загальне позовне провадження з призначенням справи до іі підготовчого розгляду та витребування доказів по справі. 14 листопада 2024 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду підготовче провадження по справі було закрито та вона призначена до судового розгляду по сутті. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволені. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав клопотання, відповідно до якого заперечень до позовної заяви не має, просить суд розглянути справу за відсутність представника. Зі згоди представника позивача, суд розглядає справу за відсутність представника відповідача, відповідно наданої заяви. Фактичні обставини справи встановлені судом. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає за необхідне позовну заяву задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що дійсно [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . (а.с. 14) Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] . (а.с. 13) Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка та житловий будинок на території Староцаричанської сільської ради Білгород Дністровського району. (а.с. 18-23) На лист суду від представника відповідача надійшли письмові пояснення від 15 жовтня 2024 року, відповідно до яких представник зазначив, що в справах виконавчого комітету Старокозацької сільської ради (правонаступник Староцаричанської сільської ради) Білгород Дністровського району Одеської області за 2007 рік в архіві на зберіганні знаходиться оригінал заповіту від імені [PERSON] , посвідченого 05 грудня 2007 року секретарем Староцаричанської сільської ради Білгород Дністровського району Кузьминською В.С. та зареєстрованого в реєстрі за № 755. Заповіт від імені [PERSON] підписано заповідачкою в двох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких залишився на зберіганні в архіві в справах виконавчого комітету Старокозацької сільської ради (правонаступниці Староцаричанської сільської ради) Білгород Дністровського району Одеської області, а другий виданий заповідачці. У зв`язку із втратою заповідачкою [PERSON] оригіналу заповіту, спадкоємцю [PERSON] секретарем Староцаричанської сільської ради Лещенко В.І. було видано дублікат вищезазначеного заповіту замість втраченого. В матеріалах справи наявна копія заповіту від 05 грудня 2007 року, відповідно до якого [PERSON] все своє майно, з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилося і взагалі, все те, що на день її смерті буде їй належати та на що вона за законом матиме право, вона заповідає: [PERSON] , [INFO] . (а.с. 17) 23 жовтня 2024 року на виконання ухвали суду від державного нотаріуса Мельниченко Михайла Михайловича надійшов лист від 18 жовтня 2024 року № 821, відповідно до якого зазначив, що згідно спадкового реєстру спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] не заводилась, та на ухвалу суду про надання додаткової інформації зазначив, що до нотаріальної контори які будь інші особи із заявою про прийняття спадщини не зверталися. Відповідно до довідки від 05 вересня 2024 року № 04.1-291494 наявної в матеріалах справи та довідки від 27 січня 2025 року № 130/05-06/150 Старокозацької сільської ради на запит суду, зазначено, що померла [PERSON] була зареєстрована по день смерті за адресою: [ADDRESS] . На день смерті, за вказаною адресою, разом з померлою [PERSON] , зареєстрованих осіб не значиться. Мотивуючи причини пропуску строку для прийняття спадщини після смерті матері позивач зазначив про тяжку хворобу, у зв`язку з чим отримав інвалідність 2 групи. В обґрунтування наведених стверджень представник відповідача приєднав до матеріалів справи наступні докази: посвідчення серії [NUMBER] , інваліда 2 групи, відповідно до якого він має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни. (а.с 6); належним чином засвідчену виписку із медичної карти амбулаторного хворого від 02 серпня 2018 року; виписку з медичної кари амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] від 04 січня 2019 року; витяг з протоколу засідання 18 Регіональної військово лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 23 липня 2020 року, відповідно до якого зазначено, що поранення та захворювання старшого лейтенанта у відставці [PERSON] , 1963 року народження: «закрита черепно мозкова травма. Струс головного мозку. Сліпі дрібно осколкові поранення м`яких тканин живота. Забій шийного та грудного відділів хребта. Гіпертонічна хвороба 1 ст», що підтверджено медичними та військово обліковими документами, довідкою військового комісаріату про участь у бойових діях і ДРА № 121 від 22 січня 2020 року, посвідченням учасника бойових дій серія [NUMBER] , виданим 25 травня 00, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби. (а.с. 56); довідку до акту огляду МСЕК від 10 серпня 2020 року. (а.с. 57) Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку у шість місяців не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв спадщину. За заявою спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року № 7 вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Враховуючи те, що в законодавстві не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини, їх поважність визначатися у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи. Постановою Верховного суду від 26.06.2019 по справі №565/1145/17 розширено перелік поважних причин пропуску прийняття спадщини, а саме: поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду розглянув справу № 369/6254/19-ц від 17 грудня 2021 року, в якій досліджував питання визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та зазначив наступне: при оцінці наявності поважних причин для визначення додаткового строку на прийняття спадщини, суди повинні розмежовувати два періоди та оцінювати наявність об`єктивних, непереборних перешкод для реалізації особою права на прийняття спадщини. Перший період - період визначений законом для прийняття спадщини (6 місяців від дня відкриття спадщини), а другий період - від дня закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини до дня звернення до суду із позовом при визначення додаткового строку для прийняття спадщини. ВС зазначив, що оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна у першу чергу стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивне та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Факт перебування на лікуванні в закладі охорони здоров`я у всіх випадках не може вважатися безумовною підставою для визначення додаткового строку . Важливими у цьому аспекті є тривалість стаціонарного лікування та ступінь захворювання. Згідно зі п. 6 ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. На підставі викладеного, враховуючи обставини, що об`єктивно ускладнювали вчинення [PERSON] дій, спрямованих на прийняття спадщини, тривалою хворобою підтвердженою медичними документами за період від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття, суд вважає за можливе визнати причину пропуску позивачем строку для прийняття спадщини поважною та задовольнити позовні вимоги щодо встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, визначивши позивачу строк, достатній для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , строком у два місяці з моменту набрання судовим рішенням законної сили. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved