Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-21 00:00:00

22.11.2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення переплати пенсії, яка мотивована тим, що відповідачка перебувала на обліку у позивача та отримувала пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Пенсія за померлого годувальника була призначена двом утриманцям - відповідачу і [PERSON] в розмірі 2200 грн., що розділялася між ними рівними частинами (по 1100 грн кожному утриманцю). Відповідач досягла віку 18 років [INFO] , отримувала пенсію в розмірі 1100 грн до 30.06.2021 року, оскільки навчалася за денною формою. З 01.07.2021 року виплату пенсії припинено в зв`язку з відсутністю довідки про навчання. [PERSON] має інвалідність з дитинства 3-ї групи і отримує пенсію довічно. Розмір його пенсії до 30.06.2021 року складав 1100 грн. З 01.07.2021 року, оскільки виплату пенсії відповідачу припинено у зв`язку з відсутністю довідки про навчання, розмір пенсії другого утриманця склав 2200 грн, з 01.03.2022 року - 2300 грн, з 01.03.2023 року- 2520 грн. Відповідно до заяви відповідача від 07.10.2022 року їй поновлено виплату пенсії згідно довідки про навчання. Розмір пенсії з 01.09.2022 року становив 2300 грн 00 коп. При відпрацюванні заяви про поновлення виплати пенсії помилково не було внесено зміни в утриманцях, внаслідок чого 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника не розділялися між утриманцями рівними частинами, а пенсія виплачувалася кожному у більшому розмірі. Після виявлення помилки пенсійні справи приведено у відповідність, розмір пенсії відповідача з 01.09.2022 року склав 12016 грн 20 коп, [PERSON] - 1216 грн 20 коп, але в результаті перерахунку виникла переплата за період з 01.09.2022 року по 31.08.2023 року в розмірі 21504 грн 00 коп, яка виплачена відповідачу безпідставно, яку позивач просить стягнути з відповідачки у судовому порядку та вирішити питання щодо розподілу судових витрат. Ухвалою суду від 16.12.2024 року відкрито провадження у справі з визначенням її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 22.12.2025 року з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача - Головного управління ПФУ України в Чернігівській області в судове засідання не з`явився. У наданій\~ заяві\~просив розглядати\~справу за\~його \~відсутності,\~позовні \~вимоги підтримав\~в повному\~обсязі.\~ Відповідачка та її представник адвокат Ковалюх В.М. в судове засідання не з`явилися. Представник відповідачки подав заяву про розгляд справи без його участі та без участі відповідачки, у якій просив відмовити у позові та стягнути з позивача понесені відповідачкою судові витрати. Також, представником відповідача у встановлений судом строк був поданий відзив на позов, доводи якого зводяться до того, що позов задоволенню не підлягає, оскільки з боку відповідачки відсутні зловживання, які б призвели до виплати їй пенсії у більшому розмірі. В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні відповідачка перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області і отримує пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с.8-17). З протоколу Головного управління ПФУ в Чернігівській області від 11.01.2024 року вбачається, що за період з 01.09.2022 року по 31.08.2023 року у [PERSON] виникла переплата пенсії в сумі 21504 грн 00 коп (а.с.22). З копії листа Головного управління ПФУ в Чернігівській області від 09.10.2023, який адресований відповідачці, вбачається, що позивач повідомив відповідачку про переплату пенсії в сумі 21504.00 грн., яка виникла за період з 01.09.2022 по 31.08.2023 та просив її добровільно внести на зазначений у листі банківський рахунок або надати згоду на утримання виниклої переплати за заявою (а.с.18). Положеннями ст.103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що стягнення сум пенсії, надміру виплачених пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, визначає Порядок, затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 № 6-4 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15.05.2003 року за № 374/7695. Згідно з пунктом 3 цього Порядку, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Положеннями ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Виходячи зі змісту наведених норм, сума пенсії, яка надміру виплачена, може бути повернута лише у двох випадках: коли вона виплачена внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних відомостей. Разом з тим, за змістом ст. 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті пенсії, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Як роз`яснила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16.01.2019 року у справі № 753/15556/15, у статті 1215 ЦК України передбачені загальні випадки, за яких набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності набувача такої виплати. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. У постанові Верховного Суду від 21.01.2020 року у справі №173/424/17 зазначено, що обов`язковою умовою стягнення надміру виплачених пенсій є допущення зловживань з боку пенсіонера та в жодному випадку вказані суми не можуть бути стягнуті у випадку призначення її на підставі недостовірних даних, формування яких не залежить від пенсіонера. В такому разі суми зайво виплаченої пенсії стягуються зі страхувальника. При цьому, порядок утримання (стягнення) надміру виплачених сум пенсій визначений статтею 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статтею 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», за правилами яких суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів ПФУ чи в судовому порядку (не більше як 20 % пенсії). Зловживанням з боку пенсіонера в розумінні частини першої статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є, зокрема, подання ним документів з явно неправильними відомостями, про які було відомо пенсіонеру. Таким чином, відповідальність за достовірність даних, що враховуються при виплаті пенсії, а також обов`язок відшкодовувати надміру виплачені суми соціальних виплат, несуть пенсіонери - у разі не повідомлення органу пенсійного фонду про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати, а також страхувальники внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів. Отже, для правильного вирішення питання про утримання надміру сплачених сум пенсії орган, що уповноважений призначати пенсії, має достеменно встановити факт переплати пенсії у зв`язку із поданням недостовірних відомостей, що враховуються при її обчисленні, та з чиєї вини нараховано суми соціальних виплат у розмірі, що суперечить вимогам Закону. У даному випадку позивач не надав жодних доказів на підтвердження обставин зловживання чи недобросовісності з боку відповідачки, а також результатів службової перевірки щодо помилки працівників Головного управління ПФУ в Чернігівській області при розрахунку пенсійного забезпечення чи доказів про збій програмного забезпечення, що спричинило надлишкові виплати відповідачці. З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення даного позову. У зв`язку з відмовою у позові, у відповідності до положень ст.141 ЦПК України, з позивача на користь відповідачки підлягають стягненню судові витрати на правничу допомогу в сумі 2000.00 грн.

Outcome: approved