Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-15 00:00:00

До суду з позовною заявою звернувся Орган опіки та піклування Корюківської міської ради Чернігівської області в інтересах дітей [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] та просив: позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована в [ADDRESS] , фактично проживає в [ADDRESS] , відносно її дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , залишити в закладах де вони перебувають. Свої вимоги обґрунтовують тим, що відповідач [PERSON] , [INFO] являється матір`ю неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Дітей у відповідача було відбрано з-а рішенням суду без позбавлення батьківських прав, дітям було встановлено статус позбавлених батьківського піклування. На протязі одного року [PERSON] не звернулась до суду із заявою про повернення дітей, а тому має бути позбавлено батьківських прав відносно них. Від відповідач 17.07.2024 надійшов відзив на позовну заяву в якому [PERSON] позовні вимоги Органу опіки та піклування не визнала просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, в відзиві зазначила, що не ухиляється від виконання батьківських обов`язків по відношенню до своїх дітей, на даний час здійснює догляд за батьком свого співмешканця, який судом визнаний не дієздатним та має скрутне матеріальне становище. Від представника позивача Органу опіки та піклування Корюківської міської ради Чернігівської області 31.07.2024 надано відповідь на відзив в якому представник позивача зазначила, що для повернення дитини батьки повинні довести ті обставини, що причини, які стали підставою для відібрання дитини відпали. Ухвалою суду від 21.06.2024 у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до слухання у відкритому підготовчому судовому засіданні. Цією ухвалою учасникам справи визначено строк для подачі заяв по суті справи. Згідно ухвали суду від 09.08.2024 підготовче провадження у справі було закрите, справу призначено до судового розгляду по суті. Від [PERSON] 16.10.2024 на адресу суд надійшов зустрічний позов по справі, в якому [PERSON] просила поновити їй строк для подачі зустрічного позову та відібрати малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] у Комунального закладу «Чернігівський ліцей» Чернігівської обласної ради та повернути її матері - [PERSON] . Свої вимоги мотивує тим, що після відібрання дитини у неї вона продовжувала цікавитися життям [PERSON] , фізичним та духовним розвитком, а також в силу можливостей забезпечувати дитину всім необхідним. Позивач за зустрічним позовом наполягає на тому, що проживає на даний час разом із цивільним чоловіком та його батьком, який визнаний обмежено дієздатним у с. Количівка, Чернігівського району. [PERSON] зауважує, що здійснює фактично догляд за літнім чоловіком, коли її чоловік виконує свої трудові обов`язки. Позивач за зустрічним позовом вказує, що довідка-характеристика місцевої громади щодо неї є позитивною, акт обстеження умов проживання у житловому будинку по [ADDRESS] зауважень негативного характеру не має. Інші її діти, які є повнолітніми, проживають разом із нею. [PERSON] позивач має намір оселити разом із усією сім`єю в будинку по [ADDRESS] . Позивач вказує, що веде здоровий образ життя, алкогольними напоями не зловживає. Враховуючи наведене, [PERSON] просить задовольнити її зустрічну позовну заяву та відмовити в задоволенні позовних вимог органу опіки і піклування щодо позбавлення її батьківських прав. Відповідно до ухвали суду від 04.11.2024, суд відкрив провадження за зустрічною позовною заявою [PERSON] , об`єднавши в одне провадження з первісним позовом Корюківської міської ради Чернігівської області як органу опіки та піклування. Згідно розпорядження Керівника апарту Корюківського районного суду Чернігівської області від 03.12.2024 № 43, у зв`язку із звільненням судді у відставку, проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями та справа надійшла в провадження судді Пархомчук Т.В. Ухвалою суду від 12.12.2024 справу прийнято до свого провадження та призначено розгляд справи по суті за правилами загального позовного провадження. Представник позивача за первісним позовом Корюківської міської ради, як органу опіки та піклування, у судовому засіданні позовні вимоги за позовом не підтримала, вирішення справи за зустрічним позовом поклалася на розсуд суду. Відповідач, [PERSON] , в судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог за первісним позовом про позбавлення батьківських прав. Зустрічну позовну заяву підтримала, просила її задовольнити. Представник третьої особи Служби у справах дітей Корюківської міської ради Чернігівської області у судовому засіданні просила задовольнити вимоги [PERSON] за зустрічним позовом. Представник третьої особи Відділу соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Центру надання соціальних послуг Корюківської міської ради в судове засідання не з`явився, про час слухання справи повідомлений належним чином, його неявка не перешкоджає розгляду справи. Судом встановлено, що [PERSON] являється матір`ю [PERSON] , [INFO] та неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідач зареєстрована в [ADDRESS] , фактично проживає [PERSON] , [INFO] в [ADDRESS] . Рішенням Корюківського районного суду Чернігівської області від 21.12.2021 по справі 736/1790/21, провадження номер 2/736/542/21 у [PERSON] були відібрані діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Рішенням виконавчого комітету Корюківської міської ради № 41 від 08.02.2022 дітям [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] встановлено статус дітей, позбавлених батьківського піклування. Діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , були влаштовані до КЗ «Чернігівський ліцей» Чернігівської обласної ради. Станом на час розгляду справи [PERSON] , [INFO] досягла віку повноліття. Дитина [PERSON] , [INFO] , була евакуйована до Італії, м. Катанія з березня 2022 року по 24.08.2023. Після повернення [PERSON] до закладу з 27.08.2023 мати [PERSON] періодично (раз на півтора - два тижні) приходила до закладу навідати доньку, що засвідчується листом Комунального закладу «Чернігівський ліцей» Чернігівської обласної ради № 01-30/420 від 08.10.2024. Згідно акту обстеження умов проживання Служби у справах дітей Іванівської сільської ради за адресою: [ADDRESS] , житло розміщене на 1-2 поверсі 2х поверхового будинку, складається з 9 кімнат - газифікований, електрифікований, коридор, ванна кімната, веранда. Тримають свійських тварин (кури, коза, свині). Санітарно - гігієнічні умови задовільні. В наявності всі необхідні меблі та побутова техніка. Продуктами харчування родина забезпечена. Є окреме спальне місце, чиста постіль, куточок для навчання. Родина [PERSON] проживає у будинку [PERSON] (батько співмешканця). [PERSON] проживає разом зі співмешканцем [PERSON] , [INFO] , батьком співмешканця [PERSON] , [INFO] та своїми доньками [PERSON] та [PERSON] в [ADDRESS] . Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 13.02.2023 [PERSON] визнано обмежено дієздатним та призначено його опікуном [PERSON] . Згідно довідки Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області № 303 від 08.07.2024 [PERSON] , [INFO] проживає за адресою, [ADDRESS] . Разом з нею не зареєстровані, але фактично проживають: с півмешканець [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] . Згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 01.09.2010, власником будинку за адресою: [ADDRESS] являється [PERSON] . Згідно довідки ТОВ «ПЕТРОЛ ЛОГІСТИК» № 04/04-24 від 12.04.2024, [PERSON] дійсно працює в ТОВ «ПЕТРОЛ ЛОГІСТИК» на посаді водій автотранспортних засобів з 12.04.2024 по теперішній час згідно наказу № 39-к від 12.04.2024. [PERSON] спиртними напоями не зловживає, піклується про батька співмешканця, який є особою похилого віку, пенсіонером. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 12 ЦПК України, та згідно з ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 82 ЦПК України передбачені підстави звільнення від доказування, зокрема, в ч. 1 зазначеної статті визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Також, ч.ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, про те можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участь у справі, в якій такі обставини були встановлені. Згідно зі ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Згідно з ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 1 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з ч. 4 ст. 155 СК України - ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 164 СК України - батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони: не забрали дитину з пологового будинку чи з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; зокрема; ухиляються від виконання обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Згідно з ч. 1, 2, 3 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. У виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. У цьому разі орган опіки та піклування зобов`язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав. З таким позовом до суду має право звернутися прокурор. 3. Якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. Згідно з Положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року - під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою КМУ №866 від 24.09.2008р., п.8 - Якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров`ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють. На підставі рішення виконавчого органу міської, районної у місті ради служба у справах дітей разом з уповноваженим підрозділом органів Національної поліції, представниками закладу охорони здоров`я вживають заходів до відібрання дитини у батьків та тимчасово влаштовують її відповідно до пункту 31 цього Порядку. Якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов`язана вжити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав. Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України в постанові №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» в редакції постанови №20 від 19.12.2008р., п.15, - позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах - учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.). Виходячи з викладеного, даючи оцінку вищезазначеним доказам в їх сукупності, беручи до уваги, беручи до уваги досить тривале знаходження дитини в Комунальному закладі «Чернігівський ліцей» Чернігівської обласної ради і недоведеність належними доказами наявності на даний час підстав, які передбачені законом для позбавлення її батьківських прав, суд приходить до висновку, що у задоволенні первісного позову слід відмовити. Судом також встановлено, що мати дитини [PERSON] вживала заходи щодо недопущення позбавлення її батьківських прав, має тимчасові заробітки та характеризується за місцем проживання з позитивної сторони, відвідує дитину в закладі де вона перебуває тобто відсутні жодні протипоказання щодо виховання та спілкування відповідача з донькою, а також відсутні докази того, що мати [PERSON] не здійснювала належного догляду за дитиною, які б свідчили про те, що проживання дитини разом з матір`ю буде перешкоджати її нормальному розвитку, а також відсутні докази щодо наявності підстав для позбавлення матері батьківських прав, а тому суд приходить до висновку про необхідність задовольнити зустрічний позов [PERSON] про повернення їй дитини [PERSON] , [INFO] , яка перебуває у Комунальному закладі «Чернігівський ліцей» Чернігівської міської ради.

Outcome: approved