Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив суд позбавити відповідача батьківських прав відносно його неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . В обґрунтування уточнених позовних вимог зазначила, що з 18.06.2011 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який 12.07.2022 рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області розірвано. Судовим наказом Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 21 липня 2022 року, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття, з дня набрання рішенням законної сили. Згідно розрахунку, заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню станом на 08.07.2024 року, заборгованість становить 102 522,66 грн. та штраф за несплату аліментів 21 704,52 грн., виконавчий збір 10 852,26 грн. Відповідач, як батько неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] , в житті дітей участі не приймає, не спілкується з ними, не цікавиться їх станом здоров`я, не приймає участі в їх забезпеченні та вихованні, не вітає з жодними святами, не приїздить в гості, не надає коштів на їх утримання. Таким чином, відповідач повністю ухиляється від виконання свої батьківських обов`язків по вихованню дитини, тому позивач вимушена звернутися до суду. Ухвалою судді від 16 вересня 2024 року відкрито провадження по справі, постановлено справу розглядати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання (а.с 56). 11 грудня 2024 року підготовче провадження закрите та справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 95). Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, від них, кожної окремо, надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі (а.с. 108, 109). Відповідач в судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував (а.с. 100) Представники третіх осіб в судове засідання не з`явилися, від них надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити позов в повному обсязі. (а.с. 86, 90) У зв`язку з неявкою усіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, давши їм належну оцінку, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач з 18.06.2011 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі (а.с. 18), який 12.07.2022 рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області розірвано (а.с.19-20) Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , батьком яких є відповідач по справ [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с. 9,11). 03.04.2024 позивач змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] (а.с. 15). 21.07.2022 року Криворізьким районним судом Дніпропетровської області видано виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% та не більше 10 (десяти) прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття (а.с. 15-16). Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 26.06.2024 Криворізького відділу державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) станом на 08.07.2024 заборгованість по сплаті аліментів стягнутих з [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] становить 102522,66 грн. (а.с. 11). З довідки № 414 від 19.08.2024 наданої Криворізькою гімназією № 34 Криворізької міської ради, [PERSON] , 2011 року народження, є учнем 7 -А класу з 06.08.2021 по теперішній час. Вихованням сина займається мати. За період навчання батько учня, [PERSON] , шкільні заходи та батьківські збори не відвідував, зв`язку з класним керівником не підтримував (а.с. 6). Згідно довідки № 874 від 19.08.2024 наданої Центром первинної медико-санітарної допомоги № 5, 01.06.2018 [PERSON] укладено декларації на медичне спостереження дітей : [PERSON] та [PERSON] . Зі слів лікарів діти приходять на огляд у разі хвороби та на планові вакцинації виключно з матір`ю. Тата сімейний лікар ніколи не бачив (а.с. 17) В своїй позовній заяві позивач зазначила, що на теперішній час неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] , проживають разом з нею, про що свідчить довідка ОСББ «Соборності-83» за вих. №20/08/24-1 від 20.08.2024 (а.с 16), позивач матеріально їх забезпечує та слідкує за моральним духовним та фізичним розвитком, натомість відповідач в житті дітей участі не приймає, не спілкується з ними, не цікавиться їх станом здоров`я, не приймає участі в їх забезпеченні та вихованні, не вітає з жодними святами, не приїздить в гості, не надає коштів на їх утримання, про що не заперечував відповідач надавши заяву про визнання позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141, ст. 150 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний, моральний стан. За приписами ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України, у випадку ухилення матері, батька дитини від виконання своїх обов`язків по її вихованню, вони можуть бути позбавленні судом батьківських прав. При цьому, в розумінні п. 16 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 №3, який узгоджується з нормами ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей, про що зазначено в п. 15 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 №3. Таким чином, з аналізу зазначених вище положень закону та роз`яснень Пленуму Верховного Суду України слідує, що позбавлення батьківських прав можливе лише у разі винної поведінки відповідачів, свідомого нехтування ними своїми обов`язками, при цьому докази, які б свідчили про ухилення відповідачів від виконання обов`язків щодо виховання дитини мають бути безспірними. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні №39948/06 від 18.12.2008 у справі «Савіни проти України» зазначив, що розірвання сімейних зв`язків між батьками та дитиною означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин, у зв`язку з чим рішення національних органів має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини. Вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання…». Відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України, Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №866 від 24.09.2008, при розгляді спорів, що виникають із сімейних відносин та стосуються, зокрема, позбавлення батьківських прав, орган опіки та піклування надає письмовий висновок. Відповідно до висновку Виконавчого комітету Новопільської сільської ради від 20.11.2024 № 224 є доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав, у відношенні його малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . У контексті приписів ч. 6 ст. 19 СК України, рішення органу опіки та піклування не є для суду обов`язковим, а підлягає оцінці поряд з іншими доказами. Отже, беручи до уваги особу [PERSON] , який вихованням та утриманням малолітніх дітей не займається, не цікавиться їх станом здоров`я, навчанням та дозвіллям, а тому суд погоджується із висновком Виконавчого комітету Новопільської сільської ради від 20.11.2024 № 224 про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, оскільки в ході судового розгляду знайшов підтвердження факт неналежного виконання ним батьківських обов`язків, яке виражається у відсутності з його боку піклування про фізичний і духовний розвиток малолітніх дітей, неприйняття участі в їх вихованні, безвідповідальне ставлення до них загалом. При цьому, така поведінка відповідача є свідомою. Байдуже ставлення відповідача до дітей, є безпосереднім свідченням самоусунення від виконання ним батьківських обов`язків та відсутності інтересу до життя та майбутнього дітей. На підставі викладеного суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: approved