Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-28 00:00:00

Представник позивача звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за спожиту теплову енергію за Типовим договором № 5069/жб від 01.11.2021 року за період з 01.11.2021 року по 31.03.2024 року у розмірі 94296 грн. 19 коп., пеню у розмірі 2951 грн. 87 коп., 3% річних у розмірі 2423 грн. 49 коп., інфляційні втрати у розмірі 2447 грн. 64 коп. та плату за абонентське обслуговування у розмірі 296 грн. 66 коп., а всього стягнути 102415 грн. 85 коп. В обґрунтування позовних вимог вказано, що АТ «Криворізька теплоцентраль» з 01.10.2013 року є виконавцем послуги з теплопостачання та гарячого водопостачання для буд. [ADDRESS] . Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] площею 50,8 кв.м. належить на праві приватної власності відповідачу. 02.12.2017 року [PERSON] набув права власності на квартиру [ADDRESS] . Згідно із рішенням виконкому Криворізької міської ради № 127 від 14.03.2018 року житлове приміщення за вказаною адресою переведено в нежитлове. Рішенням виконкому Саксаганської районної у місті ради № 231 від 19.06.2019 року нерухомому майну за вищезазначеною адресою присвоєно нову поштову адресу [ADDRESS] . Дане приміщення знаходиться у багатоквартирному житловому будинку. АТ «Криворізька теплоцентраль», як виконавцем послуги з постачання теплової енергії, 01.10.2021 року на своєму офіційному сайті: https://tec.dp.ua було розміщено Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, який є публічним договором приєднання. Так як протягом 30 днів з дня опублікування Типового договору на адресу позивача не надходило документів про рішення власників багатоквартирного буд. [ADDRESS] про обрання моделі договірних відносин, з 01.11.2021 року з [PERSON] фактично укладено Типові індивідуальні договори про надання послуги з постачання теплової енергії. У позивача Типовий договір з відповідачем обліковується за такими реквізитами - № 5069/жб від 01.11.2021 року. Факт поставки теплової енергії у період з 01.11.2021 року по 31.03.2024 року підтверджується актами подачі та припинення подачі теплоносія на житловий будинок [ADDRESS] . Подача та припинення подачі теплоносія здійснюється на виконання рішень Виконкому Криворізької міської ради про початок та закінчення опалювального сезону. В буд.\~ [ADDRESS] \~встановлено комерційний\~прилад обліку\~теплової енергії,\~згідно з\~показами якого\~у період\~з 01.11.2021\~року по\~31.03.2024\~року відповідачем\~за адресою:\~ [ADDRESS] \~за Типовим\~договором №\~5069/жб\~було спожито\~теплову енергію\~у розмірі\~18,19\~Гкал на\~загальну суму\~94296\~грн.\~19\~коп.,\~а також\~було надано\~послугу з\~абонентського обслуговування\~на суму\~296\~грн.\~66\~коп.\~Так,\~у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем як споживачем послуг з централізованого опалення своїх зобов`язань щодо своєчасної та в повному обсязі оплати за надані послуги, у нього за період з 01.11.2021\~року по\~31.03.2024 року виникла заборгованість у розмірі 94296 грн. 19 коп., яку останній у добровільному порядку не погашає. Тому позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача існуючої заборгованості та окрім того просить стягнути суму заборгованості\~по платі\~за абонентське\~обслуговування, нараховані інфляційні втрати та 3% річних.Разом з тим, представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати зі сплати судового збору. Ухвалою суду від 19.08.2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами та надано відповідачу 15-денний строк з дня отримання даної ухвали суду для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач належним чином повідомлявся про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, своїм правом не скористався - відзив на позовну заяву до суду не надав. За встановлених обставин суд уважає за можливе вирішити справу за наявними у ній матеріалами, що відповідає положенням ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так, відповідач, на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 02.12.2017 року є власником квартири [ADDRESS] . Згідно рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради № 127 від 14.03.2018 року житлове приміщення за вказаною адресою переведено в нежитлове та рішенням виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради № 231 від 19.06.2019 року нерухомому майну за вищезазначеною адресою присвоєно нову поштову адресу [ADDRESS] . Відтак відповідач у справі є споживачем послуг, що надаються АТ «Криворізька теплоцентраль» як постачальником теплової енергії для потреб опалення. Законом України від 03.12.2020 року № 1060-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання окремих питань у сфері надання житлово-комунальних послуг», який набрав чинності 01.05.2021 року, до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» внесено зміни, у тому числі й щодо організації договірних відносин між виконавцями житлово-комунальних послуг та споживачами. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (з урахуванням змін), надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач). Частиною 1 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено можливість укладання 3-х різних моделей договорів про надання комунальних послуг, яка обирається виключно за рішенням співвласників багатоквартирного будинку, прийнятим відповідно до закону, з виконавцем відповідної комунальної послуги, а саме: індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньо будинкових систем, що укладається кожним співвласником багатоквартирного будинку самостійно, за умови що співвласники прийняли рішення про вибір відповідної моделі організації договірних відносин та дійшли згоди з виконавцем комунальної послуги щодо розміру плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку; колективний договір, що укладається від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку управителем або іншою уповноваженою співвласниками особою; договір про надання комунальних послуг з колективним споживачем, що укладається з об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку або іншою юридичною особою, яка об`єднує всіх співвласників такого будинку та в їхніх інтересах укладає відповідний договір. Співвласники багатоквартирного будинку (об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) самостійно обирають одну з моделей організації договірних відносин, визначених цією частиною, за кожним видом комунальних послуг (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії). У той же час, у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. АТ «Криворізька теплоцентраль» як виконавцем послуг 01.10.2021 року на своєму офіційному веб-сайті: https://tec.dp.ua розміщено типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії (типовий індивідуальний договір), який є публічним договором приєднання. Протягом 30 днів з дня опублікування типового індивідуального договору, на адресу позивача від відповідача не надходило жодних документів які б підтверджували наявність рішення власників багатоквартирного будинку про обрання моделі договірних відносин. Договір про надання послуг з централізованого опалення та обслуговування внутрішньо будинкових мереж централізованого опалення між АТ «Криворізька теплоцентраль» та відповідачем не укладався, але житлово-комунальні послуги відповідачу надавались, тобто між сторонами наявні фактичні договірні відносини. Відтак, відсутність укладеного договору про надання послуг з централізованого опалення не виключає обов`язок відповідача оплачувати житлово-комунальні послуги, а у випадку ухилення від виконання такого обов`язку нести відповідальність в порядку, встановленому законом. Відповідна правова позиція сформульована у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 року у справі № 6-2951цс15, та постановах Верховного Суду від 26.09.2018 року у справі № 750/12850/16-ц, від 06.11.2019 року у справі № 642/2858/16. Таким чином, з 01.11.2021 року між позивачем та відповідачем, як споживачем послуги з постачання теплової енергії, фактично укладено типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, який обліковується за № 5069/жб від 01.11.2021 року. Так, відповідно до п. 5 Типового договору виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором. Згідно актів,\~наданих позивачем,\~в опалювальних\~сезонах 2021-2022\~р.р.,\~2022-2023\~р.р.,\~2023-2024\~до житлового\~будинку [ADDRESS] , відтак і до квартири, власником якої є відповідач, подавалось теплопостачання та відповідно вимикалось по закінченню опалювального сезону. Подача та припинення подачі теплоносія здійснюється на виконання рішень Виконкому Криворізької міської ради на початок та закінчення опалювального сезону. Обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 року № 315. Згідно приписами п. 19 Правил № 830, комерційний облік послуги здійснюється вузлом (вузлами) комерційного обліку, що забезпечує (забезпечують) загальний облік споживання послуг у будівлі, її частини (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки. Відповідно до п. 24 Правил № 830, розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі послуги здійснюється з урахуванням показань вузлів розподільного обліку/приладів-розподілювачів теплової енергії, а у разі їх відсутності\~пропорційно опалювальній площі (об`єму) приміщення споживача відповідно до Методики розподілу. Згідно п. 10 Методики розподілу базою для розподілу загального обсягу спожитої теплової енергії у будівлі/будинку за відсутності приладів розподільного обліку теплової енергії є опалювана площа приміщень, зазначена у договорі про надання послуги з постачання теплової енергії. Пунктом 2 Правил № 830 встановлено, що опалювальна площа (об`єм) приміщення\~це загальна площа (об`єм) приміщення без урахування площі лоджій, балконів, терас. У будинку [ADDRESS] встановлено комерційний прилад обліку теплової енергії, що підтверджується актом № 3577 введення в експлуатацію вузла обліку теплової енергії від 24.10.2022 року. Прилад розподілювач в зазначеному будинку не встановлено, тому розподіл обсягу спожитої енергії по будинку здійснюється з урахуванням приладу комерційного обліку і пропорційно опалювальній площі приміщення. Таким чином, згідно з показаннями приладу комерційного обліку у період з 01.11.2021 року по 31.03.2024 року відповідачем за адресою: [ADDRESS] було спожито теплову енергію на загальну суму 94296 грн. 19 коп., а також було надано послугу з абонентського обслуговування на суму 296 грн. 66 коп., що підтверджується наданим позивачем Розрахунком заборгованості. За ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Статтею 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Параметри якості теплової енергії повинні відповідати нормативним документам у сфері стандартизації. Постачання теплової енергії для потреб централізованого опалення здійснюється в опалювальний період. Порядок визначення дати початку і закінчення опалювального періоду визначається законодавством. Постачання теплової енергії на індивідуальні теплові пункти споживачів для потреб опалення та приготування гарячої води здійснюється безперервно, з урахуванням перерв, визначених статтею 16 цього Закону. Ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Так, позивач протягом опалювальних періодів з листопада 2021 року по березень 2024 року включно, здійснював нарахування відповідачу за надані послуги з теплопостачання та надсилав останньому відповідні Рахунки-фактури та Акти передачі прийняття теплової енергії (надання послуг) на адресу реєстрації місця проживання відповідача, однак відповідач не здійснював оплату за надані послуги, у зв`язку із чим утворилась вищевказана сума заборгованості. Крім того, відповідачем не здійснювалась оплата за абонентське обслуговування. Доказів щодо звернення відповідача в установленому законодавством порядку з претензіями щодо порушення порядку надання житлово-комунальних послуг АТ «Криворізька теплоцентраль», зміни їхніх споживчих властивостей та перевищення строків проведення аварійно-відновних робіт, складання та підпису відповідних актів-претензій, відповідачем до суду не надано. Відповідно ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених ст. 625 ЦК України, за увесь час прострочення, позаяк таке прострочення є триваючим правопорушенням. Оскільки неправомірними діями відповідача позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями ч. 2\~ст. 625 ЦК України. Крім того, згідно п. 45 Типового договору, у разі несвоєчасного здійснення платежів споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Нарахування пені починається з першого робочого дня, що настає за останнім днем граничного строку внесення плати за послугу. Отже, з відповідача на користь позивача підлягають також стягненню втрати від інфляції у розмірі 2447 грн. 64 коп., 3% річних у розмірі 2423 грн. 49 коп. та пеня у розмірі 2951 грн. 87 коп., згідно розрахунків доданих до позову. Доказів погашення заборгованості або спростування розрахунку заборгованості відповідачем до суду не надано. Відтак, враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 3028 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved