Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-20 00:00:00

11.11.2024 до суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» до [PERSON] про стягнення заборгованості, у якій представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за період з 01.11.2021 по 01.10.2024 у розмірі 5 873,38 грн, з яких 5 281,34 грн - сума заборгованості, 148,29 грн - 3% річних та 443,75 грн - індекс інфляції. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач вказує, що відповідач є власником квартири за адресою [ADDRESS] , рішенням правління АТ ХК «Київміськбуд від 16.06.2004, Авізо № 207 від 01.11.2004 ТОВ «Новобудова» передано житловий будинок за адресою [ADDRESS] в експлуатацію та обслуговування. Рішенням зборів співвласників багатоквартирного будинку по [ADDRESS] від 23.10.2019, оформлених протоколом зборів від 07.11.2019 ТОВ «Новобудова» визначено управителем вказаного будинку. 27.12.2019 між ТОВ «Новобудова» та співвласниками багатоквартирного будинку підписано Договір № 5-Г про надання полуги з управління багатоквартирним будинком. Згідно п. 10 Договору ціна послуги з управління становить 8,02 грн на місяць за 1 кв.м. загальної площі житлового або нежитлового приміщення будинку, що складається з 6,94 грн на утримання будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна будинку, а також 1,08 грн винагорода управителю. В подальшому ціна послуги з управління за період з 01.01.2022 по 01.01.2024 становила 9,34 грн, а з 01.01.2024 по 01.10.2024 - 11,25 грн. Відповідач належним чином не виконує свого зобов`язання щодо оплати наданих послуг, у зв`язку з чим у неї утворилась вказана заборгованість. Ухвалою від 25.11.2024 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до ст.ст. 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову, хоча належним чином повідомлялася про розгляд справи в суді за адресою реєстрації місця проживання та місцезнаходженням майна. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав Відповідно до рішення правління АТ ХК «Київміськбуд» № 142 від 16.06.2004, Авізо № 207 від 01.11.2004, житловий будинок за адресою [ADDRESS] передано для експлуатації та обслуговування ТОВ «Новобудова». Власником квартири за адресою [ADDRESS] є [PERSON] . Рішенням зборів співвласників багатоквартирного будинку по [ADDRESS] від 23.10.2019 ТОВ «Новобудова» визначено управителем вказаного багатоквартирного будинку та затверджено умови договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком. Згідно укладеного договору № 5-Г про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 27.12.2019 ціна послуги з управління (крім квартир та нежитлових приміщень першого поверху) становить: 8,02 грн. на місяць за 1 кв.м. загальної площі. В подальшому ціна послуги з управління за період з 01.01.2022 по 01.01.2024 становила 9,34 грн, а з 01.01.2024 по 01.10.2024 - 11,25 грн. Загальна площа кватири № 10, як вбачається із копії свідоцтва про право власності становить 67,20 кв.м. Відповідно до статті 19 Закону України № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги» (чинного на момент виникнення спірних відносин) відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, а стаття 20 цього Закону зобов`язує споживача своєчасно оплачувати надані йому житлово-комунальні послуги та витрати на утримання будинку і прибудинкової території пропорційно до загальної площі займаної квартири. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги» (чинного на момент виникнення спірних відносин) споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених Постановою КМУ № 45 від 24 січня 2006 року «Про внесення змін до постанови Кабміну від 08 жовтня 1992 року № 572», власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово - комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 5 Закону України № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги», учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 8 Закону України 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг. Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Частиною 1 ст. 12 Закону України 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 15 березня 2018 року у справі № 401/710/15-ц. Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Як вбачається із матеріалів справи, відповідач не виконує належним чином свій обов`язок щодо сплати за надані йому послуги з утримання будинку, у зв`язку з чим, згідно з розрахунком наданим позивачем, за період з 01.11.2021 по 01.10.2024 утворилась заборгованість, яка складає 5 281,34 грн. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами, що відповідач не виконував свій обов`язок щодо оплати житлово-комунальних послуг як власник квартири у період з 01.11.2021 по 01.10.2024, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість, яка підлягає стягнення з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, за прострочення відповідачами виконання зобов`язання по сплаті за надані послуги з утримання будинку на суму заборгованості нараховано інфляційні втрати в розмірі 443,75 грн., та 3% річних - 148,29 грн. Враховуючи вищевикладене, суд вважає встановленим факт порушення прав позивача, тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача суми боргу з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних є законними і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, суд відповідно до положень статті 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений при поданні позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved