Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що\~ 05.07.2023 р. відповідач отримав від позивача в борг грошові кошти в сумі 124\~800 грн. Відповідач зобов`язався повернути кошти в строк до 31 липня 2023 року. \~ \~ \~ \~На підтвердження виникнення зобов`язання за договором позики відповідачем власноруч написано розписку, з якої вбачається, що відповідач взяв у позивача в борг 124 800 грн., із зобов`язанням повернути вказану суму в строк до 31 липня 2023 року. Факт передачі коштів у сумі 124800 грн., підтверджується письмовою розпискою позичальника. 13.03.2024 р. позивач направив відповідачу письмову вимогу про сплату боргу. Однак лист з вимогою повернувся як неотриманий адресатом, телефонні дзвінки позивача відповідач ігнорує, борг відповідачем не повернуто позивачу. Від повернення боргу позичальник ухиляється, грошові кошти у сумі 124800 грн. не повернуті позивачу. Просив стягнути з відповідача на його користь 124800 грн. боргу та понесені ним витрати зі сплати судового збору. \~\~\~\~\~\~ Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи за відсутності позивача та представника, оригінал розписки, позовні вимоги підтримали. Відповідач у судові засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день, місце та час розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, відзиву на позов не подавав. Відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Оскільки всі учасники справи не з`явились у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. \~\~\~\~\~\~ Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення, з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~ Судом встановлено, що 05.07.2023 року між сторонами укладено у письмовій формі договір безпроцентної позики, за умовами якого відповідач отримав у позику 124\~800 грн., які зобов`язався повернути позикодавцю до 31 липня 2023 року упідтвердження факту укладення зазначеного договору позики та отримання грошових коштів у сумі 124 800 грн. позичальник надав оригінал письмової розписки. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають у тому числі з договорів. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Згідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання чи виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 1046 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками, ст. 1046 ЦК України. Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 723/304/16-ц (провадження № 14-360цс19) зазначено, що: «за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки». У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року в справі № 464/3790/16-ц (провадження №14-465цс18) вказано, що: «за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки». Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. За договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Враховуючи те, що в наданих суду договорі безпроцентної позики від 05.07.2023 року, письмовій розписці про отримання грошових коштів позичальником, зазначено про отримання відповідачем грошових коштів від позивача в сумі 124 800 грн. та обов`язок їх повернути до 31 липня 2023 року, суд вважає доведеним, що вказане зобов`язання належним чином не виконано. Суд дійшов висновку, що сума боргу, яка підлягає поверненню позивачу, складає 124\~800 грн. За наведених обставин позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір, що був сплачений позивачем при поданні позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved