Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-27 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін та інших учасників справи. До Стрийського міськрайонного суду Львівської області надійшла заява [PERSON] та [PERSON] про розірвання шлюбу за заявою подружжя у порядку ч. 3 ст. 293 ЦПК України, у якій заявники просять розірвати укладений між ними шлюб, який зареєстрований 31.12.2019 року Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), у відповідності до актового запису № 1686. В обґрунтування заяви зазначили, що перебувають у шлюбі з 31.12.2019 року, однак фактично шлюбні відносини між ними припинені та спільне господарство не ведеться, у зв`язку з чим шлюбні відносини між заявниками не можуть бути відновленими. Від спільного проживання у подружжя [INFO] народився син - [PERSON] . Втім заявники вважають, що їхні стосунки себе вичерпали, можливості зберегти сім`ю немає. А тому, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, і є таким, що суперечить інтересам подружжя та дитини. Додатково зазначаються, що досягли взаємної згоди щодо розірвання шлюбу, участі у вихованні дитини, визначення місця проживання останньої після розірвання шлюбу. У судовому засіданні заявник [PERSON] подану заяву підтримав та просив її задовольнити, з підстав, викладених у ній. Додатково зазначив, що народжений у шлюбі син [PERSON] проживає із мамою заявницею [PERSON] .. У судовому засіданні заявниця [PERSON] не заперечувала щодо розірвання шлюбу та просила задовольнити подану спільну заяву. Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 09.12.2024 року головуючим суддею щодо розгляду вищевказаної позовної заяви визначено суддю Янів Н.М.. Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області Янів Н.М. від 20.12.2024 року вищевказану заяву залишено без руху та надано заявникам строк на усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині даної ухвали. Так, 26.12.2024 року заявниця [PERSON] , скерувала до суду заяву, у якій просить долучити до матеріалів справи довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, тим самим усунувши недоліки заяви про розірвання шлюбу. Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області Янів Н.М. від 27.12.2024 року спільну заяву подружжя [PERSON] та\~ [PERSON] про\~розірвання шлюбу прийнято\~до розгляду\~та відкрито\~провадження у\~справі.\~Розгляд справи\~постановлено проводити\~за правилами\~окремого провадження.Судове засідання призначено на 12:30 год. 28 січня 2025 року в приміщенні Стрийського міськрайонного суду Львівської області за 28: Львівська область, м. Стрий, вул. Шевченка, 89. Розгляд справи по суті відбувся 28.01.2025 року з участю заявників. Усі заяви та клопотання були вирішені судом у встановленому порядку. Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись. Норми та джерела права, а також роз`яснення, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення, мотиви їх застосування. Згідно з пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру. У цьому пункті закріплене право на суд разом з правом на доступ до суду, тобто правом звертатися до суду з цивільними скаргами, що складають єдине ціле (див. рішення Європейського Суду з прав людини від 21.02.1975 року у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), заява № 4451/70, § 36). Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України та ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.1 ст. 109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Як вбачається із ч. 3 ст. 293 ЦПК України, справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, розглядаються в порядку окремого провадження. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року N 11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст.109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Відповідно до\~ч. 3 ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Фактичні обставини справи із оцінкою відповідних доказів. Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів. Так, судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] заявники, уклали шлюб 31.12.2019 року, котрий був зареєстрований Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), у відповідності до актового запису № 1686. За час перебування у шлюбі у сторін народився син, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 08.07.2020 року Дніпровським районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), у відповідності до актового запису № 267. Судом також встановлено, що заявники не підтримують шлюбних відносин. Такі дії сторін у справі викликані несумісністю характерів, різним світоглядом. Висновок суду. Приймаючи рішення у даній справі, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Втім подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу. Заявники скористалися даним правом та звернувся до суду з заявою, наполягають на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а заявники не мають наміру зберігати шлюб. Приймаючи до уваги, що подружжя стосунки не підтримує, сумісного господарства не веде, суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно, підстав для досягнення примирення між сторонами немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Спору, пов`язаного з майном, на теперішній час немає. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. З огляду на дане положення, суд прийшов до висновку, що прізвище дружині, яке було змінено нею після реєстрації шлюбу, залишити без змін. Відтак, вимоги подружжя [PERSON] та\~ [PERSON] про\~розірвання шлюбу підлягають до задоволення

Outcome: approved