Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-15 00:00:00

У листопаді 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Любимівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, третя особа: Царичанська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Ухвалою суду від 06 листопада 2023 року позов залишено без руху та надано термін на усунення недоліків. 20 листопада 2023 року [PERSON] подав заяву про усунення недоліків, та ухвалою суду від 22 листопада 2023 року відкрито провадження у справі та призначене підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 22 листопада 2023 року витребувано спадкову справу після смерті спадкодавця [PERSON] , що помер [INFO] . 29 березня 2024 року на виконання вимог Ухвали суду до суду надійшла спадкова справа після смерті спадкодавця [PERSON] , що помер [INFO] . 04 грудня 2024 року позивачем через канцелярію суду подано заяву про уточнення позовних вимог, яка прийнята до розгляду Ухвалою суду від 05 грудня 2024 року. 26 грудня 2024 року Ухвалою суду закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач надав суду заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з усіма господарськими, побутовими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Любимівська сільська рада Дніпровського району Дніпропетровської області про слухання справи повідомлена належним чином, що підтверджується Довідкою про доставку електронного документу, свого представника у судове засідання не направили. Царичанська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про слухання справи повідомлена належним чином, свого представника у судове засідання не направили. На виконання вимог Ухвали суду надали копію спадкової справи після смерті спадкодавця. Повно та всебічно вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Царичанського районного управління юстиції у Дніпропетровській області. 18 січня 2020 року до Царичанської державної\~нотаріальної контори\~ Дніпропетровської\~області звернувся [PERSON] з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Постановою Державного нотаріуса Царичанської державної\~нотаріальної контори\~Дніпропетровської області\~Фрізен Н.Ю. було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , оскільки відсутні оригінали документів на спадкове майно. Разом з тим судом встановлено, що за життя [PERSON] склав заповіт від 14 листопада 2011 року, посвідчений Зорянською сільською радою Царичанського району Дніпропетровської області, відповідно до якого заповідав позивачу - [PERSON] житловий будинок з усіма господарськими, побутовими будівлями та спорудами в [ADDRESS] . Даний заповіт на день смерті заповідача [PERSON] по Зорянській сільській раді не був змінений чи скасований. Рішенням Могилівської сільської ради від 30.11.2015 р. № 10-01/VІІ «Про припинення діяльності Зорянської сільської ради», Зорянську сільську раду було приєднано до Могилівської сільської ради, що підтверджується належно завіреним посвідченням Виконкому Могилівської сільської ради від 26.03.2019 року на зворотній стороні заповіту. Крім того встановлено, що заповіт від імені [PERSON] по Могилівській сільській раді зареєстровано 14.11.2011 р. за реєстровим №49. Його майно під забороною та арештом не перебуває, що підтверджується матеріалами спадкової справи. У подальшому змінено нумерацію будинків та будинок [ADDRESS] перенумеровано на будинок [ADDRESS] . Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2019 року, [PERSON] визначено додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Однак оформити своє право на спадщину позивач у позасудовому порядку не має можливості, що підтверджується Постановою Державного нотаріуса Царичанської державної\~нотаріальної контори\~Дніпропетровської області\~ \~ \~ \~Фрізен Н.Ю. від 29 січня 2020 року. Відповідно до Витягу з погосподарських книг №320 від 13 квітня 2020 року, згідно записів у погосподарській книзі №8 особистий рахунок № [NUMBER] (1967-1969 роки) [PERSON] належав будинок. У подальшому, як вбачається з матеріалів справи, та підтверджується Договором купівлі-продажу будинку від 10.03.1970 року, [PERSON] продав [PERSON] будинок, що належав продавцю на підставі записів у погосподарській книзі №8 особистий рахунок № [NUMBER] . Право власності в БТІ зареєстроване не було. Відповідно до Витягу з погосподарських книг №319 від 13 квітня 2020 року, належний [PERSON] житловий будинок знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Листом Любимівської сільської ради №07-07/1976 від 19 листопада 2024 року підтверджується, що згідно записів у погосподарській книзі Любимівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області №28 сторінка 147 власником домоволодіння за адресою: [ADDRESS] є саме спадкодавець [PERSON] . Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування - здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (ст. 1235 ЦК України). Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом, свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом, захисту цивільних прав та інтересів зокрема є визнання права. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Стаття 321 ЦК України визначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У Постанові Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі №6164 ц.с. чітко зазначено, що у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29ЦК України. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Крім того, у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, рішень судів, що набрали законної сили. Відповідно до ст. 47 Закону України «Про нотаріат», та відповідно з пунктами 4.14, 4.15 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (№ 296/5 від 22.02.2012 року), нотаріус перевіряє склад спадкового майна та видає на нього свідоцтво про право на спадщину. Для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам ст. 47 Закону України «Про нотаріат». Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість Спадкоємця, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів Спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок підтверджується лише записом у погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформлювали документи на належне їм майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право буде визнано в судовому порядку. Суду надано належні та допустимі докази на підтвердження факту володіння спадкодавцем [PERSON] житловим будинком з усіма господарськими, побутовими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] Судом встановлено, що спадщина не перейшла до держави, не визнана відумерлою, [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , право власності спадкодавця не припинено відповідно до ст. 346 ЦК України, а згідно із ст. 16 ЦК України способом захисту свого права є визнання права. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи звільнення позивача від сплати судового збору Судові витрати віднести за рахунок Держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved