Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-23 00:00:00

29.11.2024 року на адресу суду надійшла вищевказана позовна заява ТОВ «Фінансова компанія» Фінтраст Україна» в особі представника Столітнього М.М. від 28.11.2024 року в якій він просить: стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Фінтраст Україна», код ЄДРПОУ 44559822, суму заборгованості у розмірі - 41940,49 грн., з яких: сума кредиту - 10562,20 грн.; сума процентів за користування кредитом - 18766,89 грн.; нараховані відсотки за 60 календарних днів - 12611,40 грн.; стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Фінтраст Україна», код ЄДРПОУ 44559822, сплачений судовий збір у розмірі - 2422,40 грн., та витрати на правову (правничу) допомогу у розмірі - 10000 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача посилається на те, що 21.05.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний Договір №6684232 про надання споживчого кредиту, відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», затверджених наказом №205-ОД від 10.02.2022 року та розміщених на сайті https://creditplus.ua/ru/documents. Сума кредиту складає 11000 грн. Строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни та дата останнього платежу по кредиту (15.05.2024 року) вказується в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до Договору. ТОВ "Авентус Україна" свої зобов`язання перед [PERSON] за Кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 11000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на його платіжну картку № [NUMBER] . Номер карти відповідач вказав особисто в заяві на отримання Кредиту. Укладаючи Кредитний договір, сторони, передбачили нарахування процентів на наступних умовах:«1.5.1.Стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору». 1.5.2. Знижена процентна ставка 0,697% в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо споживач до 20.06.2023 року або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту. Споживач, як учасник програми лояльності, отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від Товариства, користування кредитом для Споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим Договором та доступні для інших споживачів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. При цьому, споживач розуміє та погоджується, що застосування зниженої процентної ставки є виключно його правом отримання індивідуальної знижки лише як учасника Програми лояльності та лише за умови виконання ним вимог для її застосування, передбачених цим Договором. Споживач погоджується, повністю розуміє та проінформований, що у разі невикористання Споживачем права на отримання знижки (невиконання умов для отримання знижки) застосовується стандартна процентна ставка, при цьому застосування стандартної процентної ставки без знижки, не є зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для Споживача, оскільки надання кредиту за цим Договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки. У період часу з 21.05.2023 року по 26.05.2024 року відповідач здійснив оплату на рахунок первісного кредитора в розмірі 8796,55 грн., які спрямовані на оплату тіла кредиту у розмірі 437,80 грн. та оплату процентів за користування грошовими коштами в розмірі 8358,75 грн. Позивачем нараховано відсотки за 60 календарних днів (16.10.2023-14.12.2023) в межах строку договору, що становить 12611,40 грн. Таким чином, відповідач свої зобов`язання перед Кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, чим порушив умови договору. Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед кредитором 27.05.2024 року між ТОВ «Авентус Україна», як клієнтом, та позивачем, як фактором, було укладено Договір факторингу №27-05/24-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за Кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги за Кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» повідомило [PERSON] , шляхом направлення на електронну пошту боржника - [INFO] , зазначену при укладенні Кредитного договору. Отже, до ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» відповідно до укладеного Договору факторингу №27-05/24-Ф від 27.05.2024 року перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за Кредитним договором. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по Кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає 10562,20 грн. - тіло кредиту, 18766,89 грн. - нараховані проценти, та 12611,40 грн. - нараховані позивачем проценти за 60 календарних днів, всього 41940,49 грн. Оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань за кредитним договором та заборгованість за договором не погашає, представник позивача звернувся до суду за захистом прав ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна». 02.12.2024 року ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області, позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. 10.01.2025 року ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області було задоволено клопотання представника позивача ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» - адвоката Столітнього М.М., та виправлено найменування позивача з неправильно зазначеного Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Фінтраст Україна» у даній справі на правильно зазначене - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал». У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату і час розгляду справи повідомлявся належним чином, у прохальній частині позовної заяви просить розгляд проводити у його відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти винесення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] , будучи неодноразово належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в тому числі через офіційний веб-сайт судової влади України Летичівського районного суду Хмельницької області у судове засідання не з`явився, будь-яких заява бо клопотань від нього на адресу суду не надходило, відзив на позов не подавав. Справу розглянуто за наявними у справі матеріалами відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, якою передбачено розгляд справи за відсутності учасника справи при умові належного його повідомлення про судове засідання проте він не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини неявки, оскільки відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи на 27.12.2024 року, на 10.01.2025 року, та на 24.01.2025 року, зокрема в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України, через офіційний веб-сайт судової влади України Летичівського районного суду Хмельницької області, проте в судові засідання не прибув причину неприбуття не повідомив клопотання про розгляд справи за його відсутності або про відкладення розгляду справи до суду не надходило, відзиву на позовну заяву не надав, і відповідно до ст.280 ЦПК України, яка передбачає заочне вирішення справи в разі неявки відповідача належним чином повідомленого про дату, час і місце судового засідання, який не повідомив причини неявки, не подав відзив і позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, та в порядку ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.05.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено договір №6684232 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого останньому надано кредит в розмірі 11000 грн. Відповідно до п.1.1-1.4 р.1 Договору вбачається, що укладення цього Договору здійснюється Сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується Споживачу через Веб-сайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація Споживача здійснюється при вході Споживача в Особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету. При цьому, Споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/ITC Товариства. На умовах, встановлених Договором Товариство надає Споживачу кредит у гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 11000 грн. Тип кредиту - кредит. Строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - 30 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується Графік платежів), що є Додатком №1 до цього Договору. Графік платежів розраховується за зниженою процентною ставкою, виходячи з припущення, що Споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі. Згідно положень п.п.1.5, 1.5.1, 1.5.2 р.1 «Предмет договору» договору тип процентної ставки - фіксована. Стандартна процентна ставка становить 1,99% в день. Знижена процентна ставка становить 0,697% в день та застосовується до наступних умов. Якщо Споживач до 20.06.2023 року, або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту. П.п.1.7-1.8.2 р.1 «Предмет договору» передбачено, що орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 29653,85% річних; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 10887,69% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 89804 грн; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 85535,45 грн. Відповідно до п.2.1 р.2 «Порядок та умови надання кредиту» вбачається, що кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, уключаючи використанні реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Відповідно п.2.2 Сума кредиту перераховується Товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення цього договору. Дата надання кредиту: 21.05.2023 року або 22.05.2023 року. Згідно з п.3.1 р.3 «Порядок обчислення (нарахування), економічна суть та база розрахунку процентів. Порядок зміни процентів» Договору нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод "факт/факт". П.5.1 р.5 «Порядок повернення кредиту, сплати процентів», передбачено, що сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно Графіка платежів, крім випадку визначеного в п.п.5.3. Договору. Також, п.6.1-6.7 договору визначена відповідальність за порушення строків виконання грошового зобов`язання Клієнтом за Договором. Відповідно до п.9.2 р.9 «Інші умови договору» вбачається, що договір вважається укладений з моменту його підписання електронними підписами Сторін і діє до повного виконання Споживачем зобов`язань за ним. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] погодився на укладення договору №6684232 від 21.05.2023 року про надання споживчого кредиту, підписавши його електронним підписом одноразовим ідентифікатором С9050, 21.05.2023 року. Відповідно до Графіку платежів, що є Додатком № 1 до Договору про надання споживчого кредиту №6684232 від 21.05.2023року, дата повернення кредиту 15.05.2024 року. З огляду на вказане, в даному випадку сторонами погоджено умови кредитування, зокрема сума кредиту, розмір та порядок нарахування відсотків, строк повернення кредитних коштів. Як встановлено судом, свій обов`язок згідно Договору №6684232 від 21.05.2023 року про надання споживчого кредиту ТОВ «Авентус Україна» виконало у повному обсязі, шляхом перерахування грошових коштів в розмірі 11 000 грн. за реквізитами платіжної картки відповідача № [NUMBER] , що підтверджується повідомленням « Фінансової компанії « Контрактовий дім» відповідно до якого 21.05.2023 року 14:53 на карту номер [NUMBER] прийнята сума 11000 грн. Також, факт перерахування кредитних коштів відповідачу [PERSON] підтверджується листом АТ КБ «ПриватБанк» від 01.01.2025 року, відповідно до якого на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , в банку емітовано карту № [NUMBER] , на яку 21.05.2023 року здійснено переказ коштів на суму 11000 грн. Таким чином, ТОВ «Авентус Україна» виконало свої зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі, а саме надало відповідачу [PERSON] кредит у розмірі та на умовах, встановлених Договором. Судом встановлено, що 27.05.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Фінтранст Україна» та ТОВ «Авентус Україна» було укладено договір факторингу №27.05/24-І. П.п.1.1-1.2 Договору передбачено, що за цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною Договору. Перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту приймання-передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права Вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованостей та є невід`ємною частиною договору. Отже, до ТОВ «Фінансова компанія «Фінтранст Україна» перейшло право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, зокрема і за кредитним договором про надання споживчого кредиту №6684232, який укладено 21.05.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] , що також підтверджується витягом з Реєстру боржників до Договору факторингу №27.05/24-Ф від 27.05.2024 року. Про відступлення права грошової вимоги за Кредитним договором ТОВ «Фінансова компанія «Фінтранст Україна» повідомило відповідача [PERSON] шляхом направлення листа на електронну пошту: [INFO] , яку було зазначену ним при укладенні договору. Із наданих позивачем розрахунків вбачається, що станом на 26.05.2024 року заборгованість за договором №6684232 від 21.05.2023 року про надання споживчого кредиту не погашена, загальна сума заборгованості становить 41940,49грн. Відповідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст.629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ст.1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення п.1 гл.71 ЦК України, якщо інше не випливає із суті кредитного договору. Ч.1 ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.536 ЦПК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. За наведених обставин, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за договором №6684232 про надання споживчого кредиту від 21.05.2023 року в розмірі 29329,09 грн. (10562,2+18766,89) Щодо стягнення нарахованих відсотків за 60 календарний день суд зазначає наступне. Відповідно до Договору №6684232 про надання споживчого кредиту від 21.05.2023 року відповідач зобов`язувався повернути кредит та нараховані відсотки до 15.05.2024 року, що також зазначено в таблиці обчислення загальної вартості кредиту. Як вбачається з розрахунків, [PERSON] у період з 21.05.2023 року по 26.05.2024 року здійснив часткову оплату заборгованості на рахунок первісного кредитора в розмірі 8796,55 грн., які спрямовані на оплату тіла кредиту в розмірі 437,80 грн., та оплату процентів за користування грошовими коштами в розмірі 8358,75 грн. З картки обліку договору (розрахунок заборгованості) вбачається, що первісним кредитором ТОВ «Авентус Україна» було здійснено нарахування відсотків за Договором №6684232 про надання споживчого кредиту від 21.05.2023 року до 26.05.2024 року, тобто до дня відступлення права вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Фінтранст Україна» відповідно до договору факторингу №27.05/24-Ф від 27.05.2024 року. П.1.1. р.1 «Предмет договору» договору факторингу №27.05/24-Ф від 27.05.2024 року передбачено, що за цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Отже, умовами договору факторингу №27.05/24-Ф від 27.05.2024 року передбачено, що до ТОВ «Фінансова компанія «Фінтранст Україна» переходить право грошової вимоги не тільки на суму заборгованості, яка зазначена у витязі з Реєстру боржників до Договору факторингу, а й право грошової вимоги за зобов`язаннями, які можуть виникнути в майбутньому. Відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постановах: №444/9519/12 (провадження №14-10цс18) від 28.03.2018 року, №310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) від 04.07.2018 року, № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18) від 31.10.2018 року - право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч.1 ст.1048 ЦК Україниі охоронна норма ч.2 ст.625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч.1 ст.1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання (постанова Великої Палати Верховного Суду № 912/1120/16 (провадження № 12-142гс19) від 04.02.2020 року). Як вбачається з матеріалів справи, після отримання права грошової вимоги за Договором №6684232 про надання споживчого кредиту від 21.05.2023 року позивачем на підставі п.1.4. та1.5.1. зазначеного договору було здійснено нарахування відсотків за 60 календарний день користування кредитними коштами, а саме з 16.10.2023 року по 14.12.2023 року, тобто в межах строку дії договору, на суму 12611,40 грн. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що нараховані відсотки не носять штрафного характеру, а є процентами за користування кредитом, що нараховані в межах погодженого сторонами строку за правомірне користування грошовими коштами, розмір яких визначається договором, в результаті позовні вимоги в частині стягнення заборгованість за нарахованими відсотками в сумі 12611,40 грн., є законними та обґрунтованими та підлягають задоволенню. Ст.133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до приписів ст.141 ЦПК України, судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог у разі часткового задоволення позову. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом. За змістом ч.1 п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ст.137 ЦПК України). Витрати професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено, тобто, коли у сторони виникло зобов`язання за умовами договору з оплати адвокатських послуг. (Постанова Верховного Суду №925/1067/19 від 17.08.2020 року). При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з доведеності понесення стороною таких витрат і з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 року у справі «Двойних проти України» (п.80), від 10.12.2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (п.п.34-36), від 23.01.2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 року у справі «Баришевський проти України» (п.95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Як вбачається з матеріалів справи,, 21.11.2024 року між позивачем ТОВ "Фінансова компанія «Фінтранст Україна» та адвокатом Столітнім М.М. було укладено договір №17/07-2024 про надання правової допомоги. Відповідно до рахунку на оплату по замовленню №5437-21/11-2024 від 21.11.2024 р.вбачається, що адвокатом Столітнім М.М. проведені роботи з правової допомоги та надані послуги щодо збору та аналізу доказів і документів для подання позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором №6684232 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] всього на суму 10000 грн. Однак, оцінюючи розмір заявлених витрат на предмет їх відповідності поданому позову, суд вважає, що їх розмір є завищеним, а тому із врахуванням складності справи та обсягу виконаної адвокатом роботи, критеріїв розумності, співмірності, обґрунтованості, а також дійсної необхідності понесення таких витрат, з позивача на користь відповідача слід стягнути 5000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 2422,40 грн. На підставі вище викладеного та

Outcome: partial