Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

В серпні 2024 року позивач [PERSON] через свого представника адвоката Притикіна І.І. звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва із позовом до відповідача ТДВ «СК «Гардіан», в якому просила суд стягнути із відповідача на користь позивача інфляційні втрати в сумі 47521,44 грн, три відсотки річних в сумі 7994,53 грн, пеню (подвійну облікову ставку НБУ) в сумі 95170,11 грн, судовий збір в сумі 1506,86 грн, а також зобов`язати орган (особу), що проводитиме примусове виконання рішення суду проводити нарахування пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на суму основного боргу, починаючи із 14.08.2024 до моменту виконання рішення за формулою: пеня = С х (20СД/365) х Д/100, де С - сума прострочення, 20СД/365 - подвійна облікова ставка НБУ за 1 день прострочення, Д - кількість днів прострочення. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 22.07.2019 о 08-45 год. на перехресті вул. Карпенка та вул. Крилова у м. Миколаєві відбулась дорожньо-транспортна пригода, під час якої автомобіль «ДЕУ» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , який перетинав проїзну частину по пішохідному переходу. Внаслідок зазначеної аварії [PERSON] від отриманих ушкоджень загинув на місці пригоди. Слідчим відділом СУ ГУНП в Миколаївській області проводилось досудове розслідування кримінального провадження № 12019150000000383 від 22.07.2019, зареєстрованого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Потерпілою у вказаному кримінальному провадженні було визнано [PERSON] . На момент аварії цивільно-правова відповідальністю водія [PERSON] була застрахована в ТДВ «СК «Гардіан», відповідно до полісу № АМ4993916. На підставі заяви позивача, відповідачем було заведено страхову справу за № 4903 від 22.07.2019. Позивач вказує, що 09.04.2020 засобами електронного зв`язку за допомогою електронної пошти вона своєчасно звернулась до відповідача із повідомленням про настання страхового випадку та із заявою про виплату страхового відшкодування, однак, відповіді на це звернення отримано не було. 21.06.2021 позивач повторно звернулась до відповідача із повідомленням про настання страхового випадку та із заявою про виплату страхового відшкодування. 14.09.2021 позивач отримала письмове повідомлення відповідача про відмову у виплаті страхового відшкодування. 29.12.2021 слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Миколаївській області Одінцовим О.І. було прийнято постанову про закриття кримінального провадження № 12019150000000383 від 22.07.2019 у зв`язку із відсутністю ознак кримінального правопорушення. У вересні 2023 позивач звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва із позовом до ТДВ «СК «Гардіан», [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. 22.08.2023 у справі № 487/6152/23 було відкрито провадження та призначено підготовче провадження. 21.11.2023 відповідач самостійно виконав вимоги позивача та сплатив на її користь шкоду в сумі 92196,00 грн. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 08.04.2024 у справі № 487/6152/23, було прийнято відмову позивача від позову [PERSON] до [PERSON] , ТДВ «СК «Гардіан», третя особа: [PERSON] , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки, в частині вимог до ТДВ «СК «Гардіан», та в цій частині було закрито провадження у справі. Позивач вказує, що із 10.04.2020 (дата отримання відповідачем заяви позивача про виплату страхового відшкодування) по 21.11.2023 (дата виплати страхового відшкодування) відповідачем було допущено значне прострочення виплати в сумі 92196,00 грн, а відтак страхова компанія має сплатити на користь позивача за вказаний період інфляційні втрати в сумі 47521,44 грн, три відсотки річних в сумі 7994,53 грн, та пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ в сумі 95170,11 грн. Посилаючись на викладене, позивач вимушена звернутись до суду із даним позовом за захистом своїх прав. Ухвалою судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 20.08.2024, справу було направлено за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.10.2024, було визначено для розгляду справи головуючого суддю Анохіна А.М. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17.10.2024, у справі було відкрито провадження та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін. В листопаді 2024 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позов, відповідно до якого сторона відповідача просила в задоволенні позовних вимог відмовити. В обґрунтування заперечень зазначено, що відповідач визнає факт настання дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 22.07.2019. Однак, з огляду на те, що аварія відбулась внаслідок необережних дій пішохода [PERSON] , а відтак страхова компанія, отримавши 09.04.2020 заяву позивача та 21.06.2021 постанову про закриття кримінального провадження, з огляду на правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 10.04.2020 у справі № 532/1374/18, правомірно відмовила позивачу у виплаті страхового відшкодування, про що було надіслано відповідний лист 14.09.2021, оскільки, в даному випадку мали місце обставини непереборної сили, які були підставою для звільнення особи від цивільно-правової відповідальності, а відтак підстави для виплати позивачу коштів були відсутні. Відповідач вказує, що після звернення у 2023 році позивача до суду із вимогами про стягнення із товариства страхового відшкодування, відповідач, проаналізувавши практику Верховного Суду у подібних правовідносинах та встановивши, що правовий висновок, викладений в постанові Верховного Суду від 10.04.2020 у справі № 532/1374/18, - втратив свою актуальність, - до ухвалення у справі судового рішення за позовом [PERSON] визнав позовні вимоги та виплатив, останній, моральну шкоду в сумі 50076,00 грн та витрати на похованні в сумі 42120,00 грн. З огляду на те, що відповідачем було здійснено виплату позивачу ще на етапі підготовчого провадження, а тому вимоги про стягнення пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат є безпідставними. Позивач в судове засідання не з`явилась, до суду представником позивача подано заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника. Позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. Представник відповідач в судове засідання не з`явився, до суду подано заяву про розгляд справи без участі представника. З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист. Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно з пунктом 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року N 3-рп/2003, правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народилась [INFO] в м. Миколаїв та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта. Відповідно до копії свідоцтва про народження, [PERSON] народився [INFO] в м. Миколаїв, та його матір`ю зазначено [PERSON] . 22.07.2019 о 08-45 год. на перехресті вул. Карпенка та вул. Крилова у м. Миколаєві відбулась дорожньо-транспортна пригода, під час якої автомобіль «ДЕУ» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , який перетинав проїзну частину по пішохідному переходу. Внаслідок зазначеної аварії [PERSON] від отриманих ушкоджень загинув на місці пригоди. Відповідно до копії свідоцтва про смерть, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . Слідчим відділом СУ ГУНП в Миколаївській області проводилось досудове розслідування кримінального провадження № 12019150000000383 від 22.07.2019, зареєстрованого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та потерпілою у вказаному кримінальному провадженні було визнано [PERSON] . На момент аварії цивільно-правова відповідальністю водія [PERSON] була застрахована в ТДВ «СК «Гардіан» відповідно до полісу № АМ4993916. 09.04.2020 позивачем було надіслано до страхової компанії повідомлення про настання страхового випадку та заяву про виплату страхового відшкодування. Постановою слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Миколаївській області Пустовойт М.В. від 22.03.2021, кримінальне провадження № 12019150000000383 від 22.07.2019, - було закрите, в зв`язку з відсутністю в діях водія [PERSON] складу кримінального правопорушення. 21.06.2021 позивач звернулась до відповідача із листом про здійснення належного відшкодування, долучивши зазначену постанову про закриття кримінального провадження від 22.03.2021. Листом ТДВ «СУ «Гардіан» від 14.09.2021, страхова компанія повідомила позивача про відсутність правових підстав для визнання заявленої події страховою та виплати страхового відшкодування із посиланням на правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 10.04.2020 у справі № 532/1374/18. У вересні 2023 позивач звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва із позовом до ТДВ «СК «Гардіан», [PERSON] , третя особа: [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 22.08.2023, у справі № 487/6152/23 було відкрито провадження та призначено підготовче провадження. 21.11.2023 відповідач ТДВ «СК «Гардіан» самостійно виконав вимоги позивача та сплатила на її користь шкоду в загальній сумі 92196,00 грн., що підтверджується копіями платіжних інструкцій. 25.03.2024 представник позивача подав до суду заяву про відмову від позову в частині вимог до ТДВ «СК «Гардіан». Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 08.04.2024 у справі № 487/6152/23, було прийнято відмову позивача від позову [PERSON] до [PERSON] , ТДВ «СК «Гардіан», третя особа: [PERSON] , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки, в частині вимог до ТДВ «СК «Гардіан», та в цій частині закрито провадження у справі. Позивач обґрунтовуючи позовні вимоги вказує, що із 10.04.2020 (дата отримання відповідачем заяви позивача про виплату страхового відшкодування) по 21.11.2023 (дата виплати страхового відшкодування) відповідачем було допущено значне прострочення зазначеної виплати в сумі 92196,00 грн, а відтак страхова компанія має сплатити на користь позивача за вказаний період інфляційні втрати в сумі 47521,44 грн, три відсотки річних в сумі 7994,53 грн, та пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ в сумі 95170,11 грн. Заперечуючи проти позовних вимог, сторона відповідача вказувала, що після отримання постанови про закриття кримінального провадження в межах визначених законом строків страхова компанія вчасно повідомила позивача про відсутність законних підстав для виплати страхового відшкодування з огляду на судову практику, яка діяла на час відмови, а також після звернення позивача до суду та до ухвалення судового рішення у справі страховою компанією було встановлено зміна судової практики у подібних правовідносинах, а відтак подія була визнана страховим випадком та позивачу були виплачені належні суми, а відтак відсутні підстави для стягнення пені, інфляційних втрат та трьох відсотків річних. Перевіряючи обґрунтованість та доведеність позовних вимог, а також заперечень на позов, суд приймає до уваги те, що відповідно ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно з ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (Закон № 1961-IV), обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону). Факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування (ч. 3 ст. 18 Закону України «Про страхування»). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату) - ст. 979 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування», страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до статті 6 Закону № 1961-IV, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Статтею 22 Закону № 1961-IV визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до пункту 23.1 статті 21 Закону № 1961-IV, шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зокрема є: шкода, пов`язана із смертю потерпілого. Відповідно до пунктів 27.1, 27.2, 27.3, 27.5 статті 27 Закону № 1961-IV, страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. За змістом Закону № 1961-ІV (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону, страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: partial