Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-16 00:00:00

Представник позивача за довіреністю Киричук Г.М., в інтересах Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] , у якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у сумі 121\~263,64 грн та судові витрати зі сплати судового збору, сплаченого за подання позовної заяви, у розмірі 2422,40 грн. Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що між Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] , 27.06.2018 року на підставі кредитного договору № 1001065989801 видано кредит в сумі 113 204,00 грн Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином протягом довготривалого строку. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 09.09.2024 року складає 121\~263,64 грн, з яких: - 70 446,22 грн заборгованість за кредитом; - 38,53 грн заборгованість за процентами; - 50 778,89 грн заборгованість за комісією. Позивачем направлена письмова вимога (Повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. Цивільним кодексом України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Статтею 264 того ж Цивільного кодексу України визначено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Окрім того, 11.03.2020 року постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 11 березня 2020 року N 211 впроваджено дію карантину на території України. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 Цивільного Кодексу України були продовжені на строк дії такого карантину (п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦКУ). 24.02.2022 року Законом України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено режим воєнного стану. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257 - 259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії ( п.19 Прикінцевих та перехідних положень ЦКУ). У цей же строк позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 УК України, а також від сплати неустойки (штрафи, пені) нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, які підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 1 липня 2023 року завершено дію карантину (Постанова КМУ №651 від 27.06.2023). Однак строки стягнення заборгованості по кредитах, які настали в період з 11.03.2020 року продовжуються до закінчення дії воєнного стану в Україні та тридцятиденний строк після його припинення або скасування. Кредитний договір укладено між сторонами процесу 27.06.2018. Відповідно строк позовної давності в даному випадку повністю дотримано. Ухвалою судді Черкаського районного суду Черкаської області від 07.11.2024 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, призначивши справу до розгляду по суті з викликом сторін у залі судових засідань. В судове засідання представник позивача повторно не з`явилася, у позовній заяві вказала, що проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило. Тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Відповідно технічна фіксація справи за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про стягнення заборгованості не здійснювалася у зв`язку з неявкою всіх сторін по справі. Правом на подачу відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк відповідач не скористався. Згідно з частиною восьмою статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. За приписами статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно із статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір. Доказування у цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, суд дійшов наступних висновків. Встановлено, що 27.06.2018 року [PERSON] звернувся до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» із заявою № 1001065989801 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до якої просить надати пакет послуг «Кредитний Плюс» та відкрити поточний рахунок № [NUMBER] у гривні. Підписанням заяви [PERSON] підтвердив, що ним отримана у непошкодженому стані платіжна картка № 5167-54XX-XXX-1986 і ПІН, а також, що з правилами користування платіжною карткою ознайомлений та зобов`язався їх дотримуватись. 27.06.2018 року [PERSON] також підписано паспорт споживчого кредиту, відповідно до якого він отримав інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, зокрема у п. 3 зазначено, що строк кредитування- 24 місяці, сума/кредит ліміту, грн- 113 204. До п.4 паспорту споживчого кредиту визначені наступні умови: процентна ставка, відсотків річних 0,01; тип процентної ставки фіксована; реальна річна процентна ставка, відсотків річних 77,3929%. До позовної заяви долучено також копію Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в редакції, що діє з 06.04.2018 року, містить сторінки №1-17, 33- 37, 45. Згідно виписки з особового рахунку [PERSON] за період з 27.06.2018 року по 09.09.2024 року, з якої вбачається, що останнє погашення заборгованості здійснено 30.06.2020 року. Згідно з розрахунком заборгованості, відповідач станом на 09.09.2024 року (включно) має заборгованість перед АТ «ПУМБ» за кредитним договором від 27.06.2018 року у розмірі 121\~263,64 грн, з яких: - 70 446,22 грн заборгованість за кредитом; - 38,53 грн заборгованість за процентами; - 50 778,89 грн заборгованість по комісії. У зв`язку із невиконанням [PERSON] зобов`язань за кредитним договором, позивач направив на адресу позичальника письмову вимогу (повідомлення) від 09.09.2024 року вих. № КНО-44.2.2/555, про негайне погашення заборгованості по кредитному договору в загальному розмірі 121\~263,64 грн не пізніше 30-ти календарних днів з дня отримання даного повідомлення, що підтверджується наявною в матеріалах справи вимогою, та реєстром згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів, однак вказана вимога залишена відповідачем без реагування. На підтвердження виконання зобов`язання банком за договором №1001065989801 від 27.06.2018 надано платіжну інструкцію № TR.29376776.41072.8810 від 27.06.2018 року, де отримувачем коштів виступає [PERSON] , надавачем платіжних послуг отримувача виступає АТ КБ «ПриватБанк» на суму 113\~204,00 грн. Банком зобов`язання за договором виконано, а саме- відповідачу надано кредитні кошти. У свою чергу позичальник зобов`язався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом та повернути кредит у визначений договором строк, а також виконати інші свої зобов`язання згідно з кредитним договором. Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушив вимоги ст.530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, тобто згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Статтею 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а ст.530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов. Відповідно до ч. 1 ст.626 ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник має повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позивачем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. У відповідності до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач не скористався своїм правом, передбаченим ст.ст.76-83,174,191 ЦПК України та не подав суду відзиву щодо вимог позивача та доказів на їх спростування. З огляду на викладене до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість: за кредитним договором від № 1001065989801 від 27.06.2018 року у розмірі 121\~263,64 грн, з яких: 70 446,22 грн заборгованість за кредитом; 38,53 грн заборгованість за процентами; 50 778,89 грн заборгованість за комісією. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені останнім судові витрати у виді судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved