Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-29 00:00:00

ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 16105 гривень з підстав його невиконання. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 16 липня 2024 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та [PERSON] укладено договір позики № 79149386 відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у сумі 10000 грн. строком на 15 днів. Однак, відповідач не виконує свої зобов`язання по договору, в зв`язку з чим утворилась заборгованість перед позикодавцем, яка станом на дату здійснення розрахунку становить 16105 гривень боргу, з яких - 10000 заборгованість за основним боргом, 1245 гривень заборгованість за нарахованими та несплаченими базовими процентами, 4860 гривень заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами на прострочену позику. ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» просить стягнути вказану суму заборгованості та судові витрати. Відповідно до ухвали про відкриття провадження від 01.01.2025 року, розгляд справи проводиться за правилами спрощеного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи провести без його участі, проти заочного рішення суду не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явлався, повідомлялася про дату, час і місце судового розглядушляхом направлення на її адресу судової повістки рекомендованим листом, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення особисто судової повістки, тобто належним чином, заяви про відкладення розгляду справи або розгляду справи без його участі до суду не подавав, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Зважаючи на те, що сторони в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, про що зазначено в протоколах судових засідань. Правом на подачу відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк відповідач не скористався. Згідно з частиною восьмою статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, судом встановлено наступне. 16 липня 2024 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та [PERSON] укладено договір позики № 79149386 відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у сумі 10000 грн. строком на 15 днів. Згідно пунктів 1, 2 Договору Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника, із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов"язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково та сплатити позикодавцю проценти від суми позики. Сума позики складає 10000 грн. Кредит надається на строк 15 днів. Процентна ставка (базова)/день фіксована та становить 0,83 %; процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день - 2,70%; пеня % день - 2,70%; орієнтовна реальна річна процентна ставка - 2031,01 %. Відповідно до п.5 договору позики підписанням цього договору, позичальник підтверджує, що він ознайомився на сайті в мережі інтернет http://mycredit.ua/ru/documentts-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 12 ЗУ «Про електронну комерцію» якщо відповідно до актів цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно з пунктом 1 статті 9 ЗУ «Про споживче кредитування» кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення. Відповідач пройшла реєстрацію в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», отримавши відповідний цифровий пароль на номер свого мобільного телефону, що свідчить, про те що він ознайомилася з Правилами (примірним Договором) та іншою наданою інформацією. Для оформлення кредиту та коштів позики відповідач обрала бажану суму кредиту та строк кредитування; ознайомився з текстом договорів, що пропонувалися для укладання. Правилами, інформацією, зазначеною в статті 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансовий послуг» та іншою необхідною інформацією, шляхом перенаправления (відсилання) до них/неї, що повністю відповідає частині 5 статті 11 ЗУ «Про електронну комерцію», про що відповідач поставив відповідну відмітку в електронній системі Товариства, після чого створила заявку на отримання коштів згідно обраних нею умов. Ознайомлення в Особистому кабінеті з Паспортом кредиту - інформація, яка надається споживачу до укладення договору (стандартизована форма) в порядку, за формою та за змістом, що передбачені статтею 9 ЗУ «Про споживче кредитування» та іншою необхідною інформацією. Після прийняття Кредитодавцем позитивного рішення щодо надання кредиту Позичальнику Кредитодавець зробив Позичальнику пропозицію в Особистому кабінеті укласти електронний Кредитний договір, який містив усі істотні умови з якими Заявник мав можливість ознайомитись до моменту укладання Кредитного договору. Після прийняття Позичальником умов Кредитного договору, він уклав з Товариством електронний Кредитний договір, який був підписаний у відповідності до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 ЗУ «Про електронну комерцію», а саме за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Після укладання в електронному вигляді зазначеного правочину, позичальнику були надані відповідні кошти від кредитора, права вимоги щодо стягнення заборгованості за якими увійшли до переліку тих, що передані за договорами факторингу позивачу у справі. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Доказів належного виконання своїх договірних зобов`язань щодо повернення коштів відповідачем суду не надано. Обґрунтовуючи вимоги, позивач надав суду кредитний договір, в якому зазначена сума кредиту, строк кредитування та відсоткова ставка. Зобов`язання за договором від 16 липня 2024 року № 79149386 [PERSON] належним чином не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 16105 гривень боргу, з яких - 10000 заборгованість за основним боргом, 1245 гривень заборгованість за нарахованими та несплаченими базовими процентами, 4860 гривень заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами на прострочену позику 26700 гривень, з яких: 15000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 4410 грн. - сума заборгованості за нарахованими та несплаченими базовими процентами, 7290 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами на прострочену позику. (а.с.29-33) Зібрані докази вказують на те, що між ТОВ «1Безпечне агенство необхідних кредитів» і [PERSON] було укладено в електронній формі договір позики, на виконання якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» перерахувало на банківський рахунок відповідача кредит у розмірі 10000 грн., [PERSON] зобов`язалася повернути кредит через 15 днів і сплатити проценти за користування кредитом. Після закінчення строку кредитування [PERSON] не повернула грошові кошти та не сплатила проценти за користування ними. Пунктом 2.3 укладеного договору позики визначено, що процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день % становить 2, 70. Вказані умови договору були узгоджені сторонами під час укладення договору позики, тому є обов`язковими до виконання. Виходячи із вищенаведеного, суд приходить до висновку про те, що сторони передбачили можливість нарахування відсотків за користування позикою у випадку користування позикою понад строки, які визначені договором. Суд дійшов висновку про те, що відповідач не виконала зобов`язання за договором позики, а тому позов необхідно задовольнити. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує наступне. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з урахуванням положень статті 141 ЦПК України з [PERSON] на користь ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» необхідно стягнути витрати зі сплати судового збору в сумі 3028 гривень. Відповідно до положень ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Стосовно заявленої представником позивача вимоги про відшкодування витрат понесених на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 7100 грн, суд виходить з такого. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Такої правової позиції щодо застосування норм права дотримується Верховний Суд у постанові від 23 січня 2019 року по справі № 552/2145/16-ц. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Подібні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19). Визначаючи розмір суми наданої правничої допомоги, з урахуванням виконаної адвокатом роботи, зважаючи на категорію справи, яка є малозначною за ціною позову, розгляд справи проводився за правилами спрощеного позовного провадження без участі представника позивача, а також враховуючи виконання роботи адвокатом у відповідності до детального опису робіт (наданих послуг), суд доходить висновку, що стягненню з відповідачки на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн., який буде достатнім, співмірним і справедливим, з огляду на категорію та складність справи.

Outcome: approved