Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-15 00:00:00

В провадження Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову позивач посилався на те, що, згідно рішення № 5/2019 АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 року, було прийнято рішення щодо припинення Акціонерного Товариства «УКРСОЦБАНК» шляхом приєднання до Акціонерного Товариства «АЛЬФА-БАНК», яке є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Акціонерного Товариства «Альфа-Банк». 12.09.2008 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та громадянин [PERSON] уклали договір кредиту № 110/11-0313. Загальними Зборами Акціонерів 09.03.2010 року було прийнято рішення про зміну типу акціонерного товариства на публічне акціонерне товариство та зміну найменування (назви) Банку на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УКРСОЦБАНК», а з 10.08.2018 року ПАТ «Укрсоцбанк» змінило найменування на АТ «Укрсоцбанк». Відповідно до пунктів Кредитного договору, Кредитор надає Позичальнику у тимчасове користування на умовам забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 16\~000,00 доларів США. Відповідно до Договору про внесення змін № 4 до договору № 110/11-0313 від 29 вересня 2018 року, було змінено валюту Кредиту, та переведено суму Кредиту 10 299,78 доларів США разом із нарахованими процентами в сумі 99,83 долари США в гривню. Зміна валюти заборгованості за Договором кредиту здійснюється шляхом видачі двох разових кредитів загальною сумою 180\~537 грн. 23 коп., сума першого кредиту складає 83 124 грн. 08 коп. та сума другого кредиту складає 97\~413 грн. 15 коп. Свої зобов`язання позивач виконав, надавши грошові кошти позичальникові, окрім цього, в рахунок забезпечення виконання зобов`язань відповідачем по справі, між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № 110/11/2-065 від 29 вересня 2008 року. Тобто, у відповідності до договору поруки, [PERSON] поручилась за [PERSON] за виконання умов кредитного договору власними коштами. Так, 12 серпня 2022 року позачерговими загальними зборами акціонерів АТ «Альфа банк» було прийнято рішення про зміну найменування банку з АТ «Альфа банк» на АТ «Сенс Банк». Таким чином, АТ «Сенс банк» набув право вимоги до відповідачів, які в свою чергу умови належним чином не виконують та внаслідок чого станом на 23 травня 2023 року мають заборгованість в розмірі 67\~939 грн. 35 коп., яка складається з наступного: за кредитом № 1 в розмірі 31\~705 грн. 77 коп. (31\~306 грн. 91 коп. сума заборгованості за кредитом 31\~306 грн. 91 коп.; 398 грн. 86 коп. сума заборгованості за відсотками); та сума боргу за кредитом № 2 станом на 26 червня 2023 року в розмірі 36\~233 грн. 58 коп. (36\~165 грн. 11 коп. сума заборгованості за кредитом; 68 грн. 47 коп. сума заборгованості за відсотками). Тому, оскільки сторонами відповідача умови договору в добровільному порядку не виконуються представник позивача змушений звернутися до суду та вищевказану суму заборгованості стягнути в примусовому та солідарному порядку, а також витрати по сплаті судового збору. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 січня 2024 року дану справу було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Учасникам справи було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі та одночасно надіслано копії позовної заяви та доданих до неї документів. Відповідачу було встановлено строк для надіслання (надання) до суду відзиву, у відповідності до ст.178 ЦПК України, на позовну заяву і всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову. Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.\~ Відповідачі про розгляд справи були повідомлені належним чином, однак, своїм правом, визначеним ст.178 ЦПК України, не скористались, будь-які заяви чи клопотання на адресу суду не надали. Конверт, який був направлений за останньою відомою адресою їхнього місця проживання та перебування повернувся до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Згідно ч.8\~ст.178 ЦПК України,\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням\~ст.280 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у зв`язку з наступним. Згідно ст.4 ЦПК України,\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.ст.12,\~13 ЦПК України,\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено судом, згідно рішення № 5/2019 АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 року, було прийнято рішення тощо припинення Акціонерного Товариства «УКРСОЦБАНК» шляхом приєднання до Акціонерного Товариства «АЛЬФА-БАНК», яке є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Акціонерного Товариства «Альфа-Банк». 12.09.2008 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та громадянин [PERSON] уклали договір кредиту № 110/11-0313. Загальними Зборами Акціонерів 09.03.2010 року було прийнято рішення про зміну типу акціонерного товариства на публічне акціонерне товариство та зміну найменування (назви) Банку на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УКРСОЦБАНК», а з 10.08.2018 року ПАТ «Укрсоцбанк» змінило найменування на АТ «Укрсоцбанк». Відповідно до пунктів Кредитного договору, Кредитор надає Позичальнику у тимчасове користування на умовам забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 16\~000,00 доларів США. Відповідно до Договору про внесення змін № 4 до договору 110/11-0313 від 29 вересня 2018 року, було змінено валюту Кредиту та переведено суму Кредиту 10 299,78 доларів США разом із нарахованими процентами в сумі 99,83 долари США в гривню. Зміна валюти заборгованості за Договором кредиту здійснюється шляхом видачі двох разових кредитів загальною сумою 180\~537 грн. 23 коп., сума першого кредиту складає 83 124 грн. 08 коп. та сума другого кредиту складає 97\~413 грн. 15 коп. Свої зобов`язання позивач виконав, надавши грошові кошти позичальникові. Окрім цього, в рахунок забезпечення виконання зобов`язань відповідачем по справі, між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № 110/11/2-065 від 29 вересня 2008 року. Тобто, у відповідності до договору поруки, [PERSON] поручилась за [PERSON] виконання умов кредитного договору власними коштами. Так, 12 серпня 2022 року позачерговими загальними зборами акціонерів АТ «Альфа банк» було прийнято рішення про зміну найменування банку з АТ «Альфа банк» на АТ «Сенс Банк». Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого. За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Положеннями частин першої-третьої статті 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У статті 526 ЦК України зазначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У частині першій статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно частини першої статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Відповідно до ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. У частині третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно частин першої третьої статті 89 ЦПК України зазначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Як вже зазначалось судом, з матеріалів справи вбачається, що між Банком та відповідачами при укладенні кредитного договору були досягнути усі істотні умови договору. Доказів на підтвердження того, що відповідачі належним чином виконують грошові зобов`язання за кредитним договором, матеріали справи не містять. Згідно з розрахунком заборгованості відповідачів, наданого позивачем, останні мають суму боргу в розмірі 67\~939 грн. 35 коп., яка складається з наступного: за кредитом 1 в розмірі 31\~705 грн. 77 коп. (31\~306 грн. 91 коп. сума заборгованості за кредитом; 398 грн. 86 коп. сума заборгованості за відсотками); та сума боргу за кредитом № 2 в розмірі 36\~233 грн. 58 коп. (36\~165 грн. 11 коп. сума заборгованості за кредитом; 68 грн. 47 коп. сума заборгованості за відсотками). За змістом постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 червня 2021 року у справі № 904/5726/19 у процесуальному та матеріальному законодавстві передбачено обов`язок доказування, який слід розуміти як закріплену міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах. Цей склад фактів визначається нормою права, що регулює спірні правовідносини. Відповідно, звертаючись із позовом на захист свого порушеного права, позивач повинен довести належними, допустимими та достовірними доказами підстави виникнення в боржника обов`язку та зміст цього обов`язку згідно з нормами права, що регулюють спірні правовідносини. У свою чергу, процесуальні обов`язки відповідача полягають також у здійснені ним активних процесуальних дій, наведенні доводів та наданні доказів, що спростовують існування цивільного права позивача. Тож виходячи з принципу змагальності сторін у процесі на позивача за загальним правилом розподілу тягаря доказування не може бути покладено обов`язок доведення обставин, за які відповідає відповідач, зокрема, якщо відповідач нехтує своїми процесуальними обов`язками. Аналізуючи вищевикладене та надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог, відповідно, наявність правових підстав для їх задоволення в повному обсязі. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат,

Outcome: approved