Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Комишнянської селищної ради Миргородського району Полтавської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Позивач просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) розміром 4,32 в умовних кадастрових гектарах члена КСП імені Куйбишева колишньої Клюшниківської сільської ради Миргородського району Полтавської області, після смерті матері - [PERSON] , померлої [INFO] . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що після смерті матері відкрилася спадщина. За життя матері [PERSON] нею була прийнята спадщина від її матері - [PERSON] , померлої [INFO] , яка складається з права на земельну частку (пай) розміром 4,32 в умовних кадастрових гектарах члена КСП імені Куйбишева колишньої Клюшниківської сільської ради Миргородського району Полтавської області відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0136767, виданого 06.08.1997 року Головою Миргородської районної державної адміністрації на підставі розпорядження Миргородської райдержадміністрації від 19.12.1996 № 395. Вказану спадщину мати позивача - [PERSON] юридично не оформила. Чи прийняли спадщину після смерті [PERSON] позивачу невідомо. Відповідно до ухвали судді від 12 червня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 19 грудня 2024 року підготовче провадження по справі закрите та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач та його представник - адвокат Кафтасьєва Г.В. не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі (а.с. 142). Представник відповідача Комишнянської селищної ради Миргородського району Полтавської області в судове засідання не з`явився, в поданій заяві просив проводити розгляд справи без участі представника (а.с. 141). Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що за життя бабусі позивача - [PERSON] належало право на земельну частку (пай) розміром 4,32 в умовних кадастрових гектарах члена КСП імені Куйбишева колишньої Клюшниківської сільської ради Миргородського району Полтавської області відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0136767, виданого 06.08.1997 року Головою Миргородської районної державної адміністрації на підставі розпорядження Миргородської райдержадміністрації від 19.12.1996 № 395 (а.с.13). [PERSON] померла [INFO] (а.с.29). Відповідно до довідки виконавчого комітету Клюшниківської сільської ради від 24.10.2018 № 472 [PERSON] , 1914 року народження, на день смерті була зареєстрована та проживала одна в [ADDRESS] (а.с.38). Відповідно до матеріалів спадкової справи №8/1998 після смерті спадкодавця [PERSON] спадщину прийняла її донька - [PERSON] (а.с.37). Суду не надано належних та допустимих доказів того, що мати позивача - [PERSON] за життя прийняла спадщину після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Відповідно до\~ч.\~1,\~3\~ст.\~1268\~ЦК України\~спадкоємець за\~заповітом чи\~за законом\~має право\~прийняти спадщину\~або не\~прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно ст.\~548\~ЦК Української\~РСР,\~який діяв\~на момент\~відкриття спадщини,\~для придбання\~спадщини необхідно,\~щоб спадкоємець\~її прийняв.\~Не допускається\~прийняття спадщини\~під умовою\~або з\~застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Судом встановлено, що позов подано до неналежного відповідача - Комишнянської селищної ради Миргородського району Полтавської області. Відповідно до матеріалів спадкової справи № 8/1998 після смерті спадкодавця [PERSON] спадщину прийняла її донька - [PERSON] (а.с.37). Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтування позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (Висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц). Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Позивач у справі клопотань про заміну первісного відповідача належним відповідачем, чи про залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача не заявляв. Так, при визначенні того, чи є відповідач належним або неналежним, вирішальне значення має приналежність спірних прав і обов`язків. Належна сторона є носієм або спірних прав, або спірних обов`язків. Неналежний відповідач - особа, відносно до якої за матеріалами справи виключається припущення про те, що вона є суб`єктом спірного правовідношення. Відповідно до ч. 2 ст. 48 ЦПК України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. За змістом ст. 46, 47 ЦПК України сторони мають бути наділені цивільними правоздатністю та дієздатністю. Виходячи з\~положень ст.\~77\~ЦПК України\~належними є\~докази,\~які містять\~інформацію щодо\~предмета доказування. Предметом\~доказування є\~обставини,\~що підтверджують\~заявлені вимоги\~чи заперечення\~або мають\~інше значення\~для розгляду\~справи і\~підлягають встановленню\~при ухваленні\~судового рішення. Сторони\~мають право\~обґрунтовувати належність\~конкретного доказу\~для підтвердження\~їхніх вимог\~або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до\~ст.\~78\~ЦПК України\~суд не\~бере до\~уваги докази,\~що одержані\~з порушенням\~порядку,\~встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно ч.\~1,\~5,\~6\~ст.\~81\~ЦПК України\~кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом.\~Докази подаються\~сторонами та\~іншими учасниками\~справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких підстав у задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити, як заявленими до неналежного відповідача.

Outcome: dismissed