Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-26 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - [PERSON] звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на навчання у розмірі 15000 грн щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до закінчення навчання або досягнення двадцяти трьох років, судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що позивач [PERSON] є сином відповідача [PERSON] . На даний час позивач проживає разом із матір`ю та перебуває на її утриманні. Батько, хоч і проживає з ними за однією адресою, однак не бере участі в утриманні сина, жодним чином не допомагає матеріально. Позивач навчається на третьому курсі денної форми навчання в Київському електромеханічному фаховому коледжі з 01 вересня 2021 року по 30 червня 2025 року, через що не має самостійних доходів, тому потребує матеріальної допомоги від своїх батьків. Матір позивача щомісячно надає грошові кошти на його утримання. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на період навчання позивача та до досягнення ним 23 річного віку, офіційно працевлаштований та має стабільний дохід, інших осіб на утриманні не має. Оскільки відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги сину на період його навчання, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення аліментів. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 лютого 2024 року справу розподілено судді Аксьоновій Н.М. Ухвалою суду від 19 березня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідачу був наданий строк для надання відзиву на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Витребувано від Головного управління ДПС у м. Києві декларацію про доходи [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за 2023 рік. 15 квітня 2024 року до суду від Головного управління ДПС у м. Києві надійшли витребувані докази. 10 червня 2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування заперечень проти позову зазначив, що після розірвання шлюбу з [PERSON] він перераховував на банківську картку [PERSON] щомісячно 2000 грн на його особисті потреби. Брав участь у спільних витрат на сина, коли було необхідно придбати йому одяг. Також, приймав участь у сплаті половини витрат у загальній сумі 39200 грн на курси для [PERSON] у сфері ІТ освіти. [PERSON] навчається останній рік у бюджетному навчальному закладі та не несе витрат, пов`язаних з навчанням у Київському електромеханічному фаховому коледжі. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 05 червня 2023 року у справі №760/12257/22 було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі 7000 грн, починаючи з 11 вересня 2022 року і до досягнення [PERSON] повноліття. Також він несе матеріальні витрати на утримання матері [PERSON] . Вважає, що визначена позивачем сума аліментів у розмірі 15000 грн є необґрунтованою, відомості щодо річного заробітку відповідача не відповідають дійсності, не підтверджується належними доказам та спростовуються податковою декларацією відповідача за 2021, 2022, 2023 роки. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши доводи та аргументи сторін, обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, дослідивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити частково з огляду на таке. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та відповідача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві. [PERSON] навчається на 3 курсі денної форми навчання в Київському електромеханічному фаховому коледжі, термін навчання з 01 вересня 2021 року по 30 червня 2025 року, що підтверджується довідкою №375 від 27 грудня 2023 року, в.о. директора Київського електромеханічного фахового коледжу Ларисою Сподинською. Як стверджує позивач, відповідач є фізичною особою-підприємцем та має постійний дохід, проте жодної матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Оскільки [PERSON] потребує додаткового матеріального утримання від свого батька і він має можливість надавати допомогу, проте добровільно цього не здійснює, позивач звернувся до суду з указаним позовом про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання у розмірі 15000 грн щомісячно. Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, зазначив, що він не має можливості сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі, та такий розмір є необґрунтованим і не підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Статтею 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з яким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У своїй постанові від 29 січня 2018 року по справі №622/373/16-ц Верховний Суд роз`яснив, що, на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199-201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов`язку сплати аліментів, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Відповідно до вищевказаних правових норм, виявлення бажання на отримання матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчанням є правом повнолітньої дочки (сина) або одного з батьків, з якими вона (він) проживають, яке нерозривно пов`язано з обов`язковою умовою можливості відповідача надавати таку допомогу і така умова оцінюється судом у сукупності з іншими обставинами, що мають істотне значення для вирішення спору. Враховуючи денну форму навчання [PERSON] у навчальному закладі, відсутність у нього джерела доходів, суд приходить до висновку про те, що позивач у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги. Згідно зі ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Статтею 182 вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як встановлено судом, відповідач є чоловіком працездатного віку, відомості про його незадовільний стан здоров`я та про наявність у нього на утриманні інших дітей чи непрацездатних батьків у справі відсутні. Згідно листа Головного управління ДПС у м. Києві №9972/5/26-15-24-01-04-06 від 12 квітня 2024 року про отримані доходи ФОП [PERSON] вбачається, що за 2023 рік задекларовано доходів у розмірі 221934,02 грн. Інших доказів про доходи відповідача, а також щодо наявності у нього на праві власності, володіння чи користування рухомого та нерухомого майна суду не надано, клопотань про їх витребування не заявлено. Відповідно до частин 1-4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відтак позивачем доведено, що він продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, а відповідач може надавати йому матеріальну допомогу. Враховуючи викладене, суд вважає, що необхідно стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина у розмірі 5000 грн щомісячно, з подальшою індексацією відповідно ч.1 ст.184 СК України, починаючи з 02 лютого 2024 року і до припинення ним навчання, тобто до 30 червня 2025 року. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачі в справах про стягнення аліментів, звільнені від сплати судового збору. З урахуванням викладеного з відповідача на користь держави підлягає стягненню 1211,20 грн судового збору.

Outcome: partial