Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-28 00:00:00

Зміст позовних вимог. 06.11.2024 до суду надійшов позов Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» до [PERSON] про стягнення в порядку регресу суми виплаченого страхового відшкодування, в якій позивач просить суд: - стягнути з відповідача на користь позивача в порядку регресу суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 7\~000,00 грн; - стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3\~000,00 грн; - стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 3\~028,00 грн. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що 09.11.2022 по проспекту Миру, 62 в місті Хмельницькому сталася дорожньо-транспортна пригода, а саме водій транспортного засобу NISSAN LEAF, державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого наїхав на припаркований транспортний засіб FORD FOCUS, державний номерний знак [NUMBER] . \~Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу NISSAN LEAF, державний номерний знак [NUMBER] , на момент скоєння вище вказаної ДТП була застрахована у ТДВ СК «Альфа-Гарант» відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №206777120. Власник пошкодженого автомобіля FORD FOCUS, державний номерний знак [NUMBER] - [PERSON] звернувся до ТДВ СК «Альфа-Гарант» із повідомленням про ДТП №ЦВ/22/4825 від 10.11.2022 та заявою про страхове відшкодування від 14.11.2022 року. Дану заяву було розглянуто, а пошкодження автомобіля FORD FOCUS, державний номерний знак [NUMBER] внаслідок ДТП визнано страховим випадком. Розрахунок страхового відшкодування було здійснено на підставі: - протоколу огляду транспортного засобу від 21.11.2022 року; - укладеної угоди про розмір страхового відшкодування від 15.12.2022; - страхового акту № ЦВ/22/4825 та розрахунку суми страхового відшкодування. Відповідно до зазначених документів ТДВ СК «Альфа-Гарант» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 7000,00 грн, згідно платіжної інструкції №32371 від 20.12.2022. Рух справи в суді та позиція сторін у справі. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.11.2024 для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю Голуба О.Є. Ухвалою суду від 08.11.2024 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, відповідачу було запропоновано подати до суду заяву із обґрунтованим запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов по вказаній справі. Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак, подав клопотання про розгляд справи без участі представника та позивача, позов підтримує повністю та проти заочного рішення не заперечує. Відповідач у справі належним чином повідомлявся судом про розгляд даного провадження у встановленому законом порядку, шляхом направлення судом поштової кореспонденції. Клопотань до суду про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та відзиву на позовну заяву не надходило. У відповідності до ч.8 ст.\~279\~ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Положеннями ст.174\~ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8 ст.\~178\~ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи вимоги ст. 279, 280 ЦПК України, судом 29.01.2025 ухвалено рішення про заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Встановлені судом фактичні обставини справи. Відповідно до постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09.03.2023 у справі № 686/24800/22, відповідач 09.11.2022, будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами (виконавче провадження №42004316), керуючи транспортним засобом NISSAN LEAF, державний номерний знак [NUMBER] , по проспекту Миру, 62 в місті Хмельницькому, в порушення п. 13.1, Правил дорожнього руху України, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого наїхав на припаркований транспортний засіб FORD FOCUS, державний номерний знак [NUMBER] , місце пригоди залишив. Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито на підставі ст. 38 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення. Встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди, NISSAN LEAF, державний номерний знак [NUMBER] , був застрахований в ТДВ СК «Альфа-Гарант» відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №206777120. Відповідно до повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, зареєстрованому 10.11.2022 року за №ЦВ/22/4825 та заяви про страхове відшкодування зареєстрованої 14.11.2022 року за №ЦВ/22/4825 [PERSON] звернувся до ТДВ СК «Альфа-Гарант» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, яка мала місце 09.11.2022 року за участю транспортного засобу винної сторони NISSAN LEAF, державний державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Відповідно до протоколу огляду позивач здійснив огляд пошкодженого транспортного засобу FORD FOCUS, державний номерний знак [NUMBER] , що підтверджується протоколом огляду транспортного засобу, а також здійснив розрахунок страхового відшкодування в порядку, передбаченому чинним законодавством. Відповідно до Угоди про розмір страхового відшкодування від 15.12.2022 Позивач та [PERSON] досягли згоди стосовно остаточного розміру страхового відшкодування та погодили суму матеріального збитку за страховим випадком, що стався 09.11.2022 по проспекту Миру, 62 в місті Хмельницькому за участю транспортного засобу FORD FOCUS, державний номерний знак [NUMBER] , та транспортного засобу NISSAN LEAF, державний номерний знак [NUMBER] , забезпеченого полісом №206777120, у розмірі - 7\~000,00 грн (сім тисяч гривень 00 коп). 21.12.2022 Позивачем було складено страховий акт № ЦВ/22/4825, затверджено розрахунок страхового відшкодування та виплачено страхове відшкодування на користь потерпілого у розмірі - 7\~000,00 грн (сім тисяч гривень 00 коп), що підтверджується відповідною платіжною інструкцією № 32371 від 20.12.2022. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права. Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона позивача посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з такого. Відповідно до ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.\~12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно частини 1 та 2 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як встановлено ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до\~ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені. Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно з ч. 1 ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів » \~(в\~редакції Закону,\~що діяла\~на момент\~виникнення обставин,\~що розглядаються\~судом)\~у разі\~настання страхового\~випадку страховик\~у межах\~страхових сум,\~зазначених у\~страховому полісі,\~відшкодовує у\~встановленому цим\~Законом порядку\~оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції Закону, що діяла на момент виникнення обставин, що розглядаються судом), страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Якщо відшкодування витрат проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Згідно з абз. «в» п.п. 38.1.1. п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції Закону, що діяла на момент виникнення обставин, що розглядаються судом), страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до водія транспортного засобу, що спричинив ДТП, якщо останній після дорожньо-транспортної пригоди самовільно залишив місце події. Відповідно до\~ст.\~1166\~Цивільного Кодексу\~України встановлено,\~що майнова\~шкода,\~завдана неправомірними\~рішеннями,\~діями чи\~бездіяльністю особистим\~немайновим правам\~фізичної або\~юридичної особи,\~а також\~шкода,\~завдана майну\~фізичної або\~юридичної особи,\~відшкодовується в\~повному обсязі\~особою,\~яка її\~завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Частиною 2 статті 38 КУпАП передбачено, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення. Позивач на підтвердження обставин викладених в позовній заяві надав, зокрема, постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09.03.2023 у справі №\~686/24800/22 з Єдиному державному реєстрі судових рішень та довідку з сайту судова влада. Окрім того, суд не позбавлений можливості самостійно перевірити відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень та є відкритими. Дана позиція також викладена в постанові Верховного Суду від 24.10.2024 у справі №752/8103/13-ц. Суд звертає увагу, що правовий аналіз положень КУпАП дає підстави для висновку, що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених статтею 38 КУпАП, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення. Зі змісту положень статті 38 КУпАП вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності в діях особи складу адміністративного правопорушення, провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина, як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в порушенні закону. Перелік обставин, які виключають провадження у справі про адміністративні правопорушення закріплений встатті 247 КУпАП та є вичерпним. Пунктом 7 ст.247 КУпАП передбачено закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу, тобто мова йде лише про можливість накладення адміністративного стягнення, що фактично без визнання факту винуватості особи є неможливим. Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 29 квітня 2020 року (справа № 686/4557/18) підтверджує цю правову позицію, згідно з якою «закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні адміністративного правопорушення». З точки зору матеріального підходу нереабілітуючими визнаються обставини, за яких має місце винуватість особи, але через передбачені законом обставини вона звільняється від адміністративної відповідальності. Поділ підстав закриття провадження на реабілітуючі і нереабілітуючі має, насамперед, практичне значення щодо наслідків такої форми закінчення провадження у справі. Визнання обставини реабілітуючою/нереабілітуючою впливає на права та інтереси особи, яка є потерпілою від адміністративного правопорушення. Беручи до\~уваги наведене\~вище та\~те,\~що постановою\~Хмельницького міськрайонного\~суду Хмельницької\~області від\~09.03.2023\~у справі\~№ 686/24800/22\~провадження у\~справі про\~адміністративне правопорушення\~закрито на\~підставі ст.\~38\~КУпАП у\~зв`язку із\~закінченням на\~момент розгляду\~справи строку\~накладення адміністративного\~стягнення,\~тобто,\~з нереабілітуючих\~підстав,\~суд вважає,\~що дані\~обставини не\~спростовують факт\~наявності вини\~відповідача в\~скоєнні адміністративного\~правопорушення та\~самовільного залишення\~ним місця\~ДТП. Доводити відсутність своєї вини відповідно до вимог частини другої статті 1166\~ЦК України\~має заподіювач шкоди.\~ Отже, після виплати позивачем страхового відшкодування на користь потерпілої особи, у нього, як страховика виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди (в порядку регресу). Враховуючи вищевикладене, оскільки у справі наявні докази, що підтверджують виплату страховиком відповідно до Закону відшкодування шкоди потерпілій особі спричинених ДТП, то відповідно до ст. 1166, 1188, ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України, абз. «в» п.п. 38.1.1. п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції Закону, що діяла на момент виникнення обставин, що розглядаються судом), позивач, як страховик має право на відшкодування збитків відповідачем в порядку регресу, у зв`язку із чим, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Вирішення питання щодо судових витрат. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору в сумі 3 028, 00 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією № 51083 від 05.09.2024. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Беручи до уваги, що позов задоволено з відповідача [PERSON] , підлягають стягненню на користь позивача 3 028 грн судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову. Згідно із п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Судом встановлено, що 14.05.2019 між ТОВ «СК «Альфа-Гарант» та Адвокатським бюро «Грідін і Партнери» було укладено договір про надання правничої допомоги б/н, на підставі якого видано ордер адвокату Шпак М.В. Згідно Єдиного реєстру адвокатів України Шпак М.В. є адвокатом, здійснює адвокатську діяльність на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від серії КС № 11414/10. Згідно із ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Дану позицію також виснував Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 19.12.2024 №604/424/23 (провадження 61-4214св24) Відповідачем не заявлялося клопотань про зменшення витрат на правову допомогу. Судом прийнято до уваги, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за консультацію клієнта та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. На підтвердження виконання АБ «Грідін і Партнери» умов вищевказаного договору, суду надано детальний розрахунок та опис робіт, виконаних за договором про надання правничої допомоги від 30.10.2024 та Акт прийому-передачі від 30.10.2024. Як вбачається із умов договору про надання правової допомоги б/н від 14.05.2019, суму гонорару за надання правничої допомоги позивач та АБ «Грідін і Партнери» погодили у завданні-дорученні №241 до договору про надання правничої допомоги. Докази оплати послуг позивачем надано до позовної заяви. Таким чином, враховуючи вищевикладене, задоволення позовних вимог та положення п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на корить позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3\~000,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved