Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-15 00:00:00

У жовтні 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Сенс Банк», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Котула Артем Михайлович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що 26.10.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. було вчинено виконавчий напис №\~35689 у зв`язку із заборгованістю за кредитним договором №\~631059260, укладеним 28.11.2018 між позивачем та АТ «Альфа Банк», і запропоновано задовольнити вимоги кредитора в загальному розмірі 22\~683,28 грн. Ця сума включає в себе також і плату за вчинення виконавчого напису. 09.11.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Котулою\~А.М., на підставі вищевказаного виконавчого напису, відкрито виконавче провадження № 67447652. З урахуванням викладеного, позивач вважає, що виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, оскільки вчинений з порушенням вимог ст.\~ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», адже вчиняючи виконавчий напис, нотаріус керувався нечинним законодавством, не перевіривши безспірність вимог. На підставі викладеного, просив суд визнати спірний виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя Яцуна О.С. від 01.10.2024 за клопотанням позивача забезпечено позов в рамках виконавчого провадження № 67447652. Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя Яцуна О.С. від 01.10.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 20.11.2024. Від позивача в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Від приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Котули А.М. надійшла заява про розгляд справи без його участі. Представник відповідача та приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. в судове засідання не з`явились, про день, час та місце його проведення були повідомлені у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі, жодних клопотань від них не надходило, пояснення приватним нотаріусом не подані. Ухвалою суду від 16.01.2025 відзив повернутий відповідачеві без розгляду, у зв`язку з чим при ухваленні рішення доводи, викладені у ньому, судом до уваги не приймаються і справа розглядається за наявними матеріалами справи. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.10.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. було вчинено виконавчий напис № 35689 у зв`язку із заборгованістю за кредитним договором № 631059260, укладеним 28.11.2018 між позивачем та АТ\~«Альфа Банк». Сума заборгованості в загальному розмірі становить 22\~033,28 грн (а.с.\~18). На підставі вищевказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Котулою А.М. відкрито виконавче провадження № 67447652 (а.с.\~6-8). 11.11.2021 приватним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с. 9-10). Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень ст.\~ст.\~87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 27.03.2019 у справі № 137/1666/16-ц та від 02.07.2019 у справі № 916/3006/17. Матеріали справи не містять доказів про належне повідомлення стягувачем боржника про порушення кредитних зобов`язань, з матеріалів справи неможливо встановити, що стягувач взагалі надсилав боржнику вимогу про усунення порушень умов кредитного договору. АТ «Сенс Банк», звертаючись до приватного нотаріуса за виконавчим написом, не надало підтвердження про отримання [PERSON] вимоги про сплату боргу, тому позивач був позбавлений можливості дізнатись про наявність такої вимоги, надати на неї свої заперечення та перевірити підстави виникнення цієї вимоги. Зі змісту оспорюваного виконавчого напису, що міститься в матеріалах справи, випливає, що із [PERSON] на користь АТ «Сенс Банк» стягнуто заборгованість за кредитним договором, укладеним 28.11.2018 між позивачем та АТ «Альфа Банк», за період з 04.06.2021 по 06.09.2021. При цьому матеріали справи не містять та відповідачем не надано жодних доказів правонаступництва за вказаним кредитним договором. Відповідно до п. 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку документів в редакції змін, внесених Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитним договором, за яким боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою КМУ від 29.06.1999 № 1172 у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. стосувався лише нотаріально посвідчених договорів, оскільки п. 2 Переліку з 22.02.2017 визнаний нечинним відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного у справі №\~826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, якою визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», в частині, зокрема, п. 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, якими доповнено перелік новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Таким чином, станом на 26.10.2021 у приватного нотаріуса були відсутні правові підстави для вчинення виконавчого напису щодо стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості. Враховуючи вищевикладене, та приймаючи до уваги ту обставину, що відповідачем не надано переконливих доказів на підтвердження своєї позиції, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису №\~35689, вчиненого 26.10.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою\~В.О. про стягнення із [PERSON] на користь АТ «Сенс Банк» заборгованості в загальному розмірі 22\~033,28 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Отже, у зв`язку з тим, що позивач як інвалід ІІ групи був звільнений від сплати судового збору за звернення до суду з даним позовом та із заявою про забезпечення позову (на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»), з відповідача в дохід держави підлягає стягненню сума судового збору в загальному розмірі 1\~816,80 грн (1\~211,20 грн + 605,60 грн).

Outcome: approved