Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-28 00:00:00

представник позивачки [PERSON] , адвокат Селезньов М.В. звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] (зареєстрованого за адресою [ADDRESS] ) в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 05 липня 2018 року Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області , актовий запис №1582; неповнолітню дитину [PERSON] залишити проживати з позивачем. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що за час перебування у шлюбі, спільного господарства не ведуть, примирення між ними неможливе. Від шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Сім`я розпалася остаточно і поновлена бути не може, шлюб існує формально, тому просить його розірвати. Ухвалою від 12.11.2024 позов прийнято та відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання. Позивач [PERSON] просить розгляд справи проводити у її відсутності. 11.11.2024 відповідач [PERSON] подав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, просить шлюб розірвати. У зв`язку з неявкою сторін та з врахуванням поданого позивачем та відповідача клопотання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05 липня 2018 року у Львівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №1582, проте міцної сім`ї не створили. Від шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Сторони фактично не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Даний конфлікт в сім`ї носить тривалий характер, почуття любові та поваги, без яких повноцінна сім`я існувати не може, між сторонами втрачено. Суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб. За таких обставин суд вважає доведеними доводи позивача про відсутність згоди на примирення, та вважає, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. Отже, суд дійшов висновку, що на даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. В частині позовних вимог про визначення місця проживання дитини слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.161 Сімейного кодексу України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Право особи на судовий захист визначено ст.16 Цивільного кодексу України, а також ст.4 ЦПК України згідно якої кожна особа має право в порядку, встановленому цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Виходячи із зазначених положень, позов на захист свого права заявляється до особи, яка порушує, не визнає чи оспорює права, свободи чи інтереси особи. Судом встановлено, що син [PERSON] , [INFO] , проживає на даний час з позивачем, відтак, спору щодо місяця проживання дитини фактично не існує, а тому у задоволенні позову у цій частині слід відмовити. Крім того, вирішуючи питання стягнення судових витрат та з врахуванням визнання позову відповідачем, відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача підлягають стягненню 50 відсотків судового збору сплаченого при поданні позову у розмірі 484,48 грн. На підставі ст.ст. 105, 109, 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved