Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-22 00:00:00

06.12.2024 року до суду звернувся представник АТ «Універсал Банк» Мєшнік К.І. з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позові посилалися на те, що 01.08.2020 року [PERSON] звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 01.08.2020 року. Своїм підписом в Анкеті заяві Клієнт беззастережно підтверджує, що на момент її підписання ознайомився з текстом Умов і правил, Паспортом споживчого кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту, Тарифами, Довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб та інших додатків, повністю зрозумів їхній зміст, погоджується з викладеним, розуміє свої права та обов`язки, в т.ч. право відмовитися від отримання рекламних матеріалів засобами дистанційних каналів комунікації. Положеннями Анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови. На підставі укладеного Договору Відповідач отримав кредит у розмірі 20000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка № [NUMBER] . АТ Універсал Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору (не сплатив щомісячні мінімальні платежі), що має відображення у Розрахунку заборгованості за Договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча ст.629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Станом на 28.05.2024 року у Відповідача прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за Договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі положення 5.17 п.5 Розділу II Умов, відбулось Істотне порушення Клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 28.05.2024 року направив повідомлення пуш про істотне порушення умов Договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Проте Відповідач на контакт не виходив та не вчинив жодної дії, направленої на погашення заборгованості в зв`язку з чим та відповідно п.5.18, 5.19 кредит 27.06.2024 року став у формі «на вимогу». Наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Загальний розмір заборгованості [PERSON] перед АТ Універсал Банк за Договором станом на 04.11.2024 року становить 8037,33 грн., в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 8037,33 грн.; заборгованість за пенею - 0 грн.; заборгованість за порушення грошового зобов`язання - 0 грн. На даний час Відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором, що є порушенням законних прав та інтересів АТ Універсал Банк. Прохали стягнути з [PERSON] на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за Договором про надання банківських послуг Monobank від 01.08.2020 року станом на 04.11.2024 року в сумі 8037,33 грн., яка складається з загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); стягнути судовий збір у розмірі 3028 грн., в разі неявки в судове засідання відповідача не заперечують проти розгляду справи за відсутності представника. 13.12.2024 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 23.01.2025 року. 23.01.2025 року до суду звернулася представник відповідача: адвокат Сімонець Є.О. з письмовими поясненнями, в яких, посилаючись на ст.43 ЦПК України, зазначили, що згідно розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 04.11.2024 року заборгованість становить 8037,33 грн., а з довідки АТ «Універсал Банк» щодо руху коштів від 22.01.2025 року вбачається, що сума витрат за період з 08.08.2020 року по 22.01.2025 року становить 35320,33 грн., сума зарахувань становить 24255 грн. Звертають увагу, що позивач до суми витрат за період з 08.08.2020 року по 22.01.2025 року включає заборгованість за відсотками у розмірі 10581 грн., а також суму списаного з відповідача судового збору, який у подальшому прохають стягнути на свою користь. Тобто, фактично позивач до тіла кредиту включає заборгованість за відсотками, на які відповідач не погоджувався, адже не був належним чином ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг. [PERSON] вважає, що у нього відсутня заборгованість перед банком, виходячи із наступного розрахунку: 35320,33 грн. (сума витрат за картковим рахунком) - 10581 грн. (нараховані банком відсотки) - 24255 грн. (сума зарахувань на картковий рахунок) - 3028 грн. (стягнутий банком судовий збір) = - 2544 грн. Анкета-заява, на яку посилається Позивач, не містить жодної інформації стосовно умов надання банківських послуг, кредитування, % ставки, тощо, а також жодних умов стосовно кредитного ліміту. Таким чином, сторони не погодили істотні умови договору - суму наданого кредитного ліміту, умови та порядок нарахування відсотків, штрафних санкцій, тощо. Позивач надає суперечливі відомості щодо суми наданого відповідачу кредитного ліміту, ні Умови і правила надання банківських послуг та Тарифи, ні Паспорт споживчого кредиту не містять підпису відповідача, відсутнє підтвердження одержання їх відповідачем у електронному вигляді, у зв`язку з чим, відсутні підстави вважати, що відповідач був ознайомлений саме з наданими позивачем Умовами, Тарифами та Паспортом споживчого кредиту. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Універсал Банк»). Оскільки умови договору приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. У заяві від 01.08.2020 року процентна ставка не зазначена. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги за договором, крім самого розрахунку заборгованості за договором, посилається на Умови, розміщені на офіційному сайті, Тарифи та Паспорт споживчого кредиту. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови, Тарифи та Паспорт споживчого кредиту розумів [PERSON] , ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови. За відсутності достатніх підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови, Тарифи та Паспорт споживчого кредиту, відсутності в Анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Умови обслуговування фізичних осіб та тарифи, не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки ці документи достовірно не підтверджують вказаних обставин. Паспорт споживчого кредиту містить лише узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту та передує укладенню кредитного договору з позичальником. Звертають увагу, що Паспорт споживчого кредиту містить інформацію, яка є аналогічною зазначеній в Тарифах. У зв`язку з наведеним відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем позивач дотримався вимог ч.1 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Вважають, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, адже позивачем з 01.08.2020 року по 04.11.2024 року було списано в рахунок погашення відсотків грошові кошти у розмірі 10850 грн. Однак, враховуючи те, що [PERSON] , підписуючи анкету-заяву про приєднання до Договору про надання банківських послуг від 01.08.2020 року, не погоджувався зі сплатою відсотків, а також мінімальних платежів, на які посилається банк, списані банком кошти у розмірі 10850 грн. необхідно вирахувати з заборгованості за тілом кредиту. Також, звертають увагу, що позивач самовільно, без рішення суду, списав з [PERSON] 3028 грн. в рахунок сплати судового збору, які позивач просить стягнути як судові витрати. Прохали відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі. 23.01.2025 року представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, у позові не заперечували проти розгляду справи за відсутності представника та винесення заочного рішення судом. 23.01.2025 року в судове засідання відповідач та його представник: адвокат Сімонець Є.О. не з`явилися, 23.01.2025 року представник подала заяву про розгляд у відсутність відповідача та його представника, відзив на позов не подали, подали письмові пояснення. Виходячи з положень ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності учасників процесу. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. [INFO] в м. Запоріжжя народився відповідач [PERSON] , рнокпп [NUMBER] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] від 28.03.2001 року. 01.08.2020 року між Акціонерним товариством «Універсал Банк» та [PERSON] підписано Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. Своїм підписом в Анкеті заяві відповідач підтвердив, що на момент її підписання ознайомився з текстом Умов і правил, Паспортом споживчого кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту, Тарифами, Довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб та інших додатків, повністю зрозумів їхній зміст, погоджується з викладеним, розуміє свої права та обов`язки, в т.ч. право відмовитися від отримання рекламних матеріалів засобами дистанційних каналів комунікації. Положеннями Анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови. Згідно з Тарифами Чорної картки Monobank та Паспорту споживчого кредиту Чорної картки Monobank визначено розмір відсотків за користування кредитними коштами: пільгова процентна ставка 0,00001%, базова процентна ставка 3,1% в місяць (37,2% річних), реальна річна процентна ставка 44,26%; процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту 6,2% у місяць. На підставі укладеного Договору Відповідач отримав кредит у розмірі 20000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка № [NUMBER] . АТ Універсал Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору (не сплатив щомісячні мінімальні платежі). Станом на 28.05.2024 року у Відповідача прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за Договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі положення 5.17 п.5 Розділу II Умов, відбулось Істотне порушення Клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 28.05.2024 року направив повідомлення пуш про істотне порушення умов Договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Проте Відповідач на контакт не виходив та не вчинив жодної дії, направленої на погашення заборгованості в зв`язку з чим та відповідно п.5.18, 5.19 кредит 27.06.2024 року став у формі «на вимогу». Загальний розмір заборгованості [PERSON] перед АТ Універсал Банк за Договором станом на 04.11.2024 року становить 8037,33 грн., в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 8037,33 грн.; заборгованість за пенею - 0 грн.; заборгованість за порушення грошового зобов`язання - 0 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. На час розгляду справи судом Відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість. Суд, задовольняючи позов в повному обсязі, виходить з наступного. В ст.15 ЦК України зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.1,\~ч.2\~п.1\~ст.11\~ЦК України\~цивільні права\~та обов`язки\~виникають із\~дій осіб,\~що передбачені\~актами цивільного\~законодавства,\~а також\~із дій\~осіб,\~що не\~передбачені цими\~актами,\~але за\~аналогією породжують\~цивільні права\~та обов`язки. Підставами\~виникнення цивільних\~прав та\~обов`язків,\~зокрема,\~є: 1) договори та інші правочини. Згідно ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно ч.1 ст.638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно ч.2 ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, як це передбачено ч.1 ст.1048 ЦК України. Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно ст.530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись в строк, що передбачений умовами Договору. У ст.599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як встановлено судом, відповідач, уклавши 01.08.2020 року з АТ «Універсал Банк» Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, отримав кредит у розмірі 20000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка № [NUMBER] . Оскільки відповідач [PERSON] порушив зобов`язання щодо повернення кредиту, так як сплачував його несвоєчасно і не в повному обсязі, в результаті чого заборгованість за кредитом відповідно наданого позивачем розрахунку, з яким погоджується суд, станом на 04.11.2024 року становить 8037,33 грн., в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 8037,33 грн.; заборгованість за пенею - 0 грн.; заборгованість за порушення грошового зобов`язання - 0 грн. Відповідачем надано суду Виписку по особовому рахунку за період з 08.06.2020 року по 22.01.2024 року, яка є доказом у справі, оскільки має статус первинного документа, згідно Переліку типових документів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2012 року № 578/5. З виписки за карткою відповідача вбачається, що сума витрат за період з 08.06.2020 року по 22.01.2024 року становить 35320,33 грн., сума зарахувань за період з 08.06.2020 року по 22.01.2024 року становить 24255 грн., заборгованість станом на 22.01.2025 року складає 11065,33 грн. Також з виписки встановлено, що [PERSON] користувався кредитними коштами, а також здійснював повернення кредитних коштів позивачу, що свідчить про те, що відповідач отримував кредитні кошти та користувався ними з частковим поверненням. Згідно правового висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 25.05.2021 року у справі №554/4300/16-ц банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Щодо поданих представником відповідача письмових пояснень суд зазначає наступне. Згідно ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Згідно ч.1,2 ст.278\~ЦПК України\~(Особливості\~подання заяв\~по суті\~справи у\~спрощеному позовному\~провадженні) Відзив\~подається протягом\~п`ятнадцяти днів\~із дня\~вручення ухвали\~про відкриття\~провадження у\~справі. Позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач - заперечення протягом строків, встановлених судом в ухвалі про відкриття провадження у справі. Згідно ч.1,2\~ст.174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Відповідно ч.1,8 ст.178 ЦПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Таким чином,\~суд згідно\~ч.8\~ст.279\~ЦПК України при розгляді даної справи у порядку спрощеного провадження з викликом учасників справи не досліджував письмові пояснення, які викладені представником відповідача у письмових поясненнях, які надійшли до суду 23.01.2025 року, оскільки останні\~в розумінні\~ст.174\~ЦПК України\~не є\~заявою по\~суті справи (відзивом на позовну заяву). При цьому суд зазначає, що посилання представника відповідача щодо нарахування позивачем 19.11.2024 року судових витрат в сумі 3028 грн. не є предметом позовних вимог банку, оскільки позивач прохає стягнути з відповідача заборгованість станом на 04.11.2024 року. Так як відповідач відзив на позов не подав, то суд вирішив справу за наявними матеріалами. Тому суд вважає, що наявні матеріали справи свідчать про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. В Постановах Верховного Суду від 08.08.2019 року у справі №450/1686/17 та від 15.07.2019 року у справі №235/499/17 зазначено, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову. Відповідно ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. В свою чергу, однією з засад судочинства, регламентованих п.4 ч.3 ст.129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст.76, ч.1 ст.77 та ст.80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. За приписами частин 1, 5 та 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В силу вимог ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно підходу, зазначеного в рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26.06.2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Відповідно ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А тому судовий збір у сумі 3028 грн., який був сплачений позивачем при подачі позовної заяви, в порядку розподілу судових витрат підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved