Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-29 00:00:00

Позивач [PERSON] у червні 2022 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому просить стягнути з\~ [PERSON] на\~користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 04\~вересня 2010\~року між\~нею та\~відповідачем було\~зареєстровано шлюб\~в Центральному\~відділі реєстрації\~актів цивільного\~стану Полтавського\~міського управління\~юстиції Полтавської\~області.\~З початку\~2021\~року сімейні\~стосунки з\~чоловіком почали\~погіршуватись,\~внаслідок чого\~спільне сімейне\~життя у\~них не\~склалося.\~Через часті\~сварки по\~різним побутовим\~причинам,\~різні погляди\~на життя\~та непорозуміння\~подружжя втратило\~почуття любові\~та поваги\~один до\~одного. На даний час між нею та відповідачем остаточно припинено шлюбні відносини, разом вони не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Від даного шлюбу подружжя має спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із позивачем та повністю знаходяться на її матеріальному утриманні. Натомість, відповідач працює за основним місцем роботи, де отримує стабільну заробітну плату і має змогу матеріально забезпечити спільних дітей, однак протягом останнього часу відмовляється надавати будь-яку матеріальну допомогу як позивачу так і дітям. Враховуючи ту обставину що відповідач останнім часом не надає кошти на утримання дітей, у позивача є підставі вважати що відповідач і в подальшому в добровільному порядку буде ухилятись від матеріального утримання дітей, що і стало підставою для звернення до суду з вказаним позовом. Таким чином, оскільки відповідач має постійне місце роботи та постійний і стабільний дохід, не має на утриманні інших дітей та зобов`язаний брати участь в утриманні спільних дітей, які проживають разом із позивачем, вважає, що належним та достатнім розміром аліментів, які мають стягуватися з нього на утримання дітей, є аліменти в розмірі 1/2 частки від усіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного, позивач просить задовольнити позовні вимоги. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 15.07.2022 року (суддя Барабанова В.В.) відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 16.08.2022 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що наведені позивачем у позовній заяві обставини не відповідають критеріям належності та достовірності. Відповідач не заперечує факт перебування з позивачем у шлюбних відносинах з вересня 2010 року по червень 2022 року та народження спільних дітей - [PERSON] та [PERSON] , як і те, що станом на момент подання позову шлюбні відносини між позивачем та відповідачем фактично припинені. Однак позивач ніяк не доводить факт спільного проживання дітей саме разом з нею, як і виконання нею обов?язку щодо утримання дітей. Факт спільного проживання дітей із одним із батьків має безпосереднє значення для правильного вирішення спору, оскільки статтею 181 СК України аліменти визнаються формою виконання обов?язку утримувати дитину тим із батьків, який проживає окремо. У провадженні Октябрського районного суду м. Полтави перебуває справа №554/3981/22 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дітей. Відповідач позовні вимоги про визначення місця проживання дітей із матір?ю не визнає, вважає, що саме спільне проживання дітей із батьком відповідатиме їх кращим інтересам, та має намір доводити це у суді з метою визначення місця проживання дітей разом із ним. Починаючи з кінця червня 2022 року та станом на момент подання даного відзиву старший син [PERSON] , [INFO] , проживає спільно з відповідачем та повністю перебуває на його утриманні. Відповідач піклується про його фізичний, духовний, моральний розвиток, бере участь як у шкільному навчанні, так і у позаурочному вихованні сина, організовує його дозвілля, відвідує із сином дитячого психіатра, супроводжує його до Навчально-реабілітаційного центру «Мозаїка» та інших спеціалізованих закладів відповідно до його діагнозу, виконує усі рекомендації лікарів із супроводу психічного здоров`я дитини тощо. Позивач сама визнає та не заперечує факт проживання старшого сина [PERSON] разом із відповідачем, про що повідомила суд під час розгляду справи №554/3981/22 про визначення місця проживання дітей. Отже, у задоволенні позовних вимог позивача потрібно відмовити у повному обсязі (т.1 а.с.41-43). Ухвалою суду від 16.08.2022 року здійснено перехід від розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до розгляду справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 02.09.2022 року від позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначає, що у своєму відзиві відповідач стверджує, що позивач ніби-то ніяк не доводить факт спільного проживання дітей саме разом з нею, однак з таким твердженням відповідача вона не погоджується в повному обсязі, оскільки згідно довідок, доданих нею до відповіді на відзив, місце проживання дітей [PERSON] та [PERSON] зареєстровано разом із позивачем за адресою [ADDRESS] . На час звернення до суду з позовом обоє дітей проживали разом із нею, однак згодом відповідач протиправно та без відома позивача та без її згоди самостійно змінив місце проживання малолітнього сина [PERSON] , фактично викравши його у позивача, тим самим створивши правові наслідки передбачені ч.1 ст.162 СК України. Крім того, сам факт наявності спору про визначення місця проживання дітей та відсутність відповідного судового рішення про визначення місця проживання дітей не позбавляє позивача права на отримання аліментів та не може бути підставою для відмови в задоволенні позову. Посилання відповідача на те, що стягнення аліментів на утримання дітей є неможливим до моменту остаточного вирішення питання щодо визначення місця проживання дітей є безпідставним та суперечить нормам цивільно-процесуального законодавства. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 18.10.2022 року (суддя Барабанова В.В.) зупинено провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі №554/3981/22 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дітей та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дітей. 16.08.2022 року [PERSON] до суду через канцелярію подано зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, в якій просить стягнути з\~ [PERSON] на\~користь [PERSON] аліменти на\~утримання малолітньої\~дитини [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~в частці\~1/4\~від доходу\~ [PERSON] ,\~але не\~менше 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку,\~щомісяця,\~починаючи з\~дня пред`явлення\~зустрічного позову,\~до досягнення\~дитиною повноліття;\~стягнути з\~ [PERSON] на\~користь [PERSON] понесені судові витрати у вигляді витрат на правничу допомогу. В обґрунтування позову зазначає, що 04.09.2010\~року між\~позивачем та\~відповідачем було\~зареєстровано шлюб. Рішенням \~Октябрського районного\~суду м.\~Полтави від\~05.08.2022\~року позов\~про розірвання\~шлюбу задоволено,\~шлюб розірвано. За час\~шлюбу народилося\~двоє дітей\~-\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та [PERSON] ,\~ [INFO] . Старший син\~ [PERSON] наразі\~проживає з\~позивачем,\~який самостійно\~виконує всі\~обов`язки по\~вихованню дитини\~-\~здійснює догляд\~за сином,\~займається його\~вихованням,\~розвитком,\~медичним обстеженням\~тощо.\~Натомість молодший\~син [PERSON] \~проживає з\~відповідачем. При цьому,\~позивач та\~відповідач не\~досягли жодних\~домовленостей щодо\~того,\~в який\~спосіб відповідач\~буде виконувати\~свій матеріальний\~обов`язок перед\~старшим сином\~ [PERSON] та,\~відповідно,\~який розмір\~аліментів сплачуватиме\~на його\~утримання. Враховуючи зазначене,\~позивач вирішив\~формалізувати стосунки\~з відповідачем\~щодо утримання\~спільної дитини\~шляхом отримання\~судового рішення\~про стягнення\~з відповідача\~аліментів,\~що надасть\~змогу щомісячно\~стабільно отримувати\~грошові кошти\~у визначеному\~судом розмірі,\~які необхідні\~для забезпечення\~нормального проживання\~малолітньої дитини. Відповідач спроможна\~надавати матеріальну\~допомогу в\~утриманні старшого\~сина [PERSON] ,\~з огляду\~на те,\~що вона\~отримує стабільний\~та регулярний\~дохід.\~Зокрема,\~відповідач працює\~у ТОВ\~"Міжнародна\~академія біржової\~торгівлі"\~та займає\~посаду -\~заступника директора\~департаменту з\~розвитку бізнесу,\~її річний\~дохід становить\~близько 3\~млн.\~грн. На сьогоднішній день, відповідач є фізично здоровою людиною, жодних хронічних або важких захворювань не має. Непрацездатні батьки або інші діти на її утриманні не перебувають. Поточні матеріальні стягнення за виконавчими документами відсутні Таким чином, відповідач отримує регулярний та стабільний дохід. Рівень матеріального забезпечення відповідача є задовільним. В той же час, у відповідача відсутні інші фінансові зобов`язання або зобов`язання з утримання інших осіб. Згідно з розпорядженням керівника апарату суду від 02.01.2023 року призначено повторний автоматизований розподіл справи, у зв`язку з рішенням голови Верховного Суду від 23.11.2022 року про припинення відрядження судді Барабанової В.В. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим по справі визначено суддю Чуванову А.М. Ухвалою суду (суддя Чуванова А.М.) від 02.01.2023 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів прийнято до свого провадження. Ухвалою суду від 20.06.2024 року поновлено провадження по справі [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів та призначено справу до розгляду. 09.07.2024 року від представника відповідача [PERSON] адвоката Репетя В.О. надійшли письмові пояснення, в яких адвокат зазначає, що 12.06.2024 року Полтавським апеляційним судом було прийнято постанову у справі № 554/3981/22, якою визначено місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] , а малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] . Дане рішення станом на дату подання цих пояснень набрало законної сили, в касаційному порядку оскаржено не було. У зв`язку із цим при розгляді справи № 554/3980/22 просить враховувати обставини, встановлені судом апеляційної інстанції в рамках розгляду справи №554/3981/22, а саме: позивач наприкінці травня 2022 року з дітьми повернулася до України та без згоди батька дітей змінила їх місце проживання, стала проживати з дітьми у м. Одеса, повідомивши відповідача про розрив сімейних відносин; з червня 2022 року малолітній [PERSON] , [INFO] , проживає разом з батьком; протягом останніх двох років малолітній [PERSON] , [INFO] , проживає разом з батьком, має до нього більшу прихильність; згідно висновку судового експерта № 2077-2080 виховна поведінка батька сприяє емоційному комфорту та психічному благополуччю дитини, зміцненню емоційних родинних зв`язків, створенню сприятливих умов для особистого формування [PERSON] , розширення його знань та умінь щодо повсякденного життя, формуванню навичок взаємодії із оточуючими, набуття навичок автономності і батьківський стиль виховання за умов його подальшої реалізації, відповідає інтересам психічного розвитку і благополуччя дитини; визначаючи місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , з урахуванням його віку, тривалості проживання разом з матір`ю, яка надає дитині належне піклування, забезпечує умови для його виховання та розвитку, сталий емоційний зв`язок з матір`ю, колегія суддів вважала за можливе залишити меншого сина сторін разом із матір`ю. Позивач безпідставно та необґрунтовано просила стягнути половину заробітку (доходів) відповідача, що не відповідає положенням законодавства та є очевидно необґрунтованим. Так, позивач не надала жодних пояснень та доказів на їх підтвердження, що стосуються необхідності стягнення аліментів у розмірі понад визначену ч.5 ст. 184 Сімейного кодексу України частку доходу відповідача, зокрема не підтвердила, що менший розмір аліментів, який визначений законодавством, не дозволить забезпечити потреби дитини. Крім того, на утриманні відповідача, перебуває малолітній [PERSON] , [INFO] , який є дитиною з особливими потребами, потребує спеціальних умов навчання та виховання, які наразі повністю забезпечуються батьком. Позивач жодним чином не бере участі у витратах на свого старшого сина, не цікавиться його благополуччям. Таким чином, підстави для стягнення аліментів на утримання двох дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частки від усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відсутні. Водночас малолітні [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , до виникнення конфлікту між батьками проживали в однакових умовах, їх потреби та гармонійний розвиток забезпечувалися рівною мірою, відтак принципи рівності та справедливості вимагають стягнення аліментів на їх користь в однаковому розмірі, що гарантуватиме підтримання такого балансу надалі. Отже, підстави для повного задоволення вимог первісного позову відсутні, тоді як зустрічний позов відповідача підлягає задоволенню у повному обсязі (т.1 а.с.143-144). 07.08.2024 року від представника позивача [PERSON] адвоката Садікової М.В. надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій позивач просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача, але не менше 50 відсотків встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] . З урахуванням того, що обставини щодо проживання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з відповідачем [PERSON] не існували на час звернення позивачки [PERSON] з даним позовом до суду, а виникли під час розгляду справи. Ухвалою суду від 05.09.2024 року зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів об`єднано в одне провадження з цивільною справою за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. 19.09.2024 року від представника позивача [PERSON] адвоката Садікової М.В. надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, в якому представник просить відмовити у задоволенні зустрічного позову. Зазначає, що у червні 2022 року між [PERSON] та [PERSON] виникли суперечки з приводу місця проживання малолітніх дітей. З цього часу у сторін тривають судові тяжби щодо визначення місця проживання малолітніх дітей. У зв`язку із тим, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, оголошено проведення загальної мобілізації на території всіх областей України. При цьому, перетин державного кордону може здійснюватися: особою з інвалідністю І чи ІІ групи у супроводі одного або обох батьків, на утриманні яких перебуває така особа з інвалідністю, дружини/чоловіка, неповнолітніх сина/ доньки, їх дружини/чоловіки ( за наявності документів, що підтверджують родинні зв`язки та інвалідність). У зв`язку із тим, що батько дітей - [PERSON] є військовозобов`язаним, який станом на 2022 рік підлягав призову на військову службу під час мобілізації, останній просив укласти мирову угоду щодо визначення місця проживання малолітнього [PERSON] разом з ним, метою якого було уникнення від призову на військову службу під час мобілізації. Однак, [PERSON] не погодилася на вищезазначену пропозицію [PERSON] , у зв`язку із чим 29.06.2022 року [PERSON] примусово шляхом здійснення фізичного впливу відібрав дітей та вивіз до м. Києва. 30 червня 2022 року [PERSON] прибула до м. Києва та у супроводі працівника поліції забрала молодшого сина [PERSON] , старший син - [PERSON] залишився з батьком [PERSON] , оскільки останній психологічно впливав на малолітню дитину. 13 вересня 2022 року [PERSON] прибула до ТОВ «Броварська гімназія «Мозаїка», оскільки дізналася від директора вказаної школи, що в старшого сина [PERSON] незадовільний стан здоров`я, а також він виражає негатив, який передається йому від батька. В свою чергу малолітній [PERSON] , побачивши матір, виявив бажання їхати з матір`ю до м. Одеси. В подальшому, а саме 25 жовтня 2022 року [PERSON] прибув до м. Одеси та знову примусово відібрав старшого сина - [PERSON] до м. Києва. Отже з 25 жовтня 2022 року по теперішній час старший син [PERSON] проживає разом з батьком в м. Києві. З моменту відібрання [PERSON] малолітнього сина [PERSON] позивач за первісним позовом [PERSON] позбавлена можливості спілкуватися сином, їй не відомо про його стан здоров`я, можливі психологічні експертизи, які здійснюються за ініціативи відповідача, а також не відомо місце навчання дитини та чи взагалі малолітній [PERSON] відвідує будь-який навчальний заклад. Так, в ході збирання доказів по цивільним справам, було встановлено, що відповідач за первісним позовом [PERSON] , без відома та відповідної згоди матері, проводив експертні психіатричні експертизи, консультації з лікарями- психіатрами та здійснив госпіталізації малолітнього [PERSON] до закладу з надання психіатричної допомоги. Так, з 06.05.2024 року по 04.06.2024 рік, батько [PERSON] госпіталізував малолітнього [PERSON] до КНП «ПСИХІТРІЯ» без згоди матері, в якому дитині було діагностовано клінічний діагноз: F 84.1; F 70; F 80.1; F 81.3, основний: Антиповий аутизм (антиповість за симптоматикою) із зниженням інтелекту ступеням легкої розумової відсталості; Системне недорозвинення мовлення ІІІ рівня; Специфічні порушення розвитку шкільних навичок. 18.07.2024 року КНП «МЗНПД» було проведено ЛКК № 595 про встановлення інвалідності до 18 років та вирішення соціального питання (отримання державної соціальної допомоги), якою малолітньому [PERSON] встановлено інвалідність до 18 років. В подальшому, отримані документи щодо наявності певної групи інвалідності, використовуються громадянином [PERSON] для незаконного перетину державного кордону України та ухилення від мобілізації на період дії особливого режиму «військового стану». Отже позивач за первісним позовом [PERSON] зазначає, що малолітній син [PERSON] проживає разом із відповідачем [PERSON] , починаючи із 25.10.2022 року. [PERSON] не ухиляється від сплати аліментів на утримання свого сина [PERSON] , однак починаючи із 25.10.2022 року відповідач [PERSON] ігнорує та не надає можливості [PERSON] спілкуватися з дитиною та брати участь у вихованні сина та надавати фінансову допомогу, хоча остання намагалася. Крім того, враховуючи протиправні дії відповідача за первісним позовом [PERSON] , який в свою чергу, примусово відібрав малолітнього сина з корисливих мотивів, а саме для уникнення від мобілізації та в подальшому за домовленістю із третіми особами встановив дитині інвалідність до 18 років, позивач [PERSON] вважає, що відповідач [PERSON] буде використовувати кошти, які перераховує позивачка, не на дитину, а на свої потреби. Таким чином з урахуванням вищевикладеного, підстави для повного задоволення вимог зустрічного позову відсутні, а саме відповідач за зустрічним позовом [PERSON] не визнає позовні вимоги за зустрічним позовом в частині стягнення аліментів на утримання дитини з моменту пред`явлення зустрічного позову та вважає, що аліменти на утримання сина [PERSON] підлягають стягненню з 25.10.2022 року (т.1 а.с.200-204). 23.09.2024 року від представника відповідача [PERSON] адвоката Репетя В.О. надійшла відповідь на відзив, в якій адвокат зазначає, що в судовій справі про визначення місця проживання дітей № 554/3981/22 було встановлено, що [PERSON] є дитиною з особливими потребами, у зв`язку із чим з 2016 року спостерігається у дитячого психіатра. Дана обставина є дійсною підставою для встановлення інвалідності дитині віком до 18 років згідно чинного законодавства та не потребує підробки документів, попри вказівки відповідача, яка навіть безпідставно ініціювала кримінальне провадження за ч.3 ст. 358 КК України. Такі дії свідчать про глибину конфлікту між сторонами спору, однак не про порушення інтересів дитини або чинного законодавства. Відповідач вже майже два роки як самостійно уникає спілкування з [PERSON] , обмежує його у можливості спілкуватися з малолітнім [PERSON] , що вже було предметом дослідження у судовій справі № 554/3981/22. Питання, що стосуються визначення того із батьків, проживання з ким відповідатиме кращим інтересам дитини, було предметом іншого судового провадження, у якому вже наявне судове рішення, яке набрало законної сили та не було скасоване у встановленому законом порядку (постанова Полтавського апеляційного суду від 12.06.2024 року у справі №554/3981/22). Відповідач визнає проживання малолітнього [PERSON] з позивачем з жовтня 2022 року по теперішній час. Водночас як зазначено вище, судовим рішенням, що набрало законної сили, встановлено факт проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , з батьком, починаючи з червня 2022 року. З наведеного випливає, що відповідальність за самовільну зміну місця проживання малолітнього [PERSON] від червня 2022 року і в подальшому несе відповідач. До цього відповідач також самочинно забрала дітей з їх звичного місця проживання, що теж суперечило положенням ст.ст. 160, 162 СК України матір`ю з 13.09.2022 року по 25.10.2022 року не може братися до уваги при розгляді питання про стягнення аліментів, оскільки: судовим рішенням, що набрало законної сили, встановлено, що дитина проживала з батьком з червня 2022 року; дії зі зміни відповідачем місця проживання дитини були недобросовісними, самочинними, не відповідали волі позивача та малолітнього [PERSON] , а також інтересам останнього; під час перебування [PERSON] у матері йому була завдана психологічна шкода, його повсякденні потреби не забезпечувалися на належному рівні, в т.ч. в частині побуту, дозвілля та навчання (т.1 а.с.227-231). Ухвалою суду від 23.09.2024 року витребувано з Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області інформацію з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, утриманого та сплаченого податку та військового збору за період 2022 - 2024 років стосовно громадянина [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ; витребувано з Головного управління Державної податкової служби у Харківській області інформацію з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, утриманого та сплаченого податку та військового збору за період 2022 - 2024 років стосовно громадянина [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] . Ухвалою суду від 16.12.2024 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Садікова М.В. позов, який було зменшено позивачем, підтримала, просила стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/4 частки доходу відповідача. Зустрічний позов відповідача до позивача - задовольнити частково, стягнувши аліменти в розмірі 1/6 частки на утримання [PERSON] . Зазначила, що позивач працює заступником директора біржової академії, доходи у позивача були різні, 200 000-300 000 грн. З травня 2023 року позивач перебуває у декретній відпустці, доглядає за дитиною до 3-х років, не працює, отримує лише допомогу у розмірі 850 грн. щомісяця. Доходи відповідача значні, старший син отримує допомогу по інвалідності приблизно 1400 грн. Факт того, що позивач знаходиться у декретній відпустці підтверджується довідкою з місця роботи. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Репетя В.О. в судовому засіданні не заперечував проти задоволення первісного позову, зустрічний позов просив задовольнити у повному обсязі. Зазначив, що допомоги від матері не надходило, доходи сторін є співставними. Відповідач працює ФОП, розмір доходів підтверджується довідками. Дитина є інвалідом, отримує допомогу від держави приблизно 1000 грн. Вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що первісний та зустрічний позов підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~про що свідчать наявні в матеріалах справи копії свідоцтв про народження (т.1 а.с.12,13). Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 04.09.2010 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (т.1 а.с. 92). Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 05.08.2022 року шлюб між сторонами було розірвано (т.1 а.с.93-94). Позивачем [PERSON] запропоновано укладення мирової угоди з відповідачем [PERSON] , а саме про сплату кожним із батьків аліментів дітям по 10\~000 грн. щомісячно (т.2 а.с.30). Згідно інформації, наданої Головним управлінням у Харківській області та Головним управлінням ДПС у Полтавській області, [PERSON] працює та отримує дохід (т.2 а.с.17-24). Відповідно до довідки від 09.09.2024 року, [PERSON] займає посаду заступника директора департаменту ТОВ «Міжнародна академія біржової торгівлі», дохід за період з 01.10.2022 року по 31.08.2024 року склав 3\~242\~087,10 грн. (т.1 а.с.207). Разом з тим, звертаючись з позовом до суду, як позивач по первісному позову [PERSON] так і позивач по зустрічному позову [PERSON] , як на підставу для його задоволення, вказували, що сторонами не досягнуто згоди про сплату аліментів на утримання дітей, відповідач не бере участі у вихованні та утриманні дитини, хоча вказаний обов`язок відповідача, як матері, батька, передбачений\~ст. 180 СК України. Відповідно до\~ст. 51 Конституції України\~батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Тлумачення положень\~статті 180 СК України\~свідчить, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні,чи їх шлюб розірвано. При цьому, аналіз\~глави 15 СК України\~дозволяє зробити висновок, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини першої\~статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною другою\~статті 182 СК України\~передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із з положеннями ч. 1, 2\~ст. 183 Сімейного кодексу України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Стягнення аліментів у частці заробітку (доходу) батька, матері має ціль найбільш повно захищати інтереси дитини, забезпечити їй не тільки необхідні кошти для існування, але і зберегти по можливості той рівень життя, який дитина мала при сумісному проживанні з обома батьками. Згідно із\~ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства"\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини (стаття 12 Закону). Згідно із\~ст. 179 СК України\~аліменти, одержані на дитину, є власністю того з батьків, на ім`я кого вони виплачуються, і мають використовуватися за цільовим призначенням. Відповідно до вимог\~ст. 191 СК України\~аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. В той же час, відповідно до вимог ст.\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 2\~ст. 78 ЦПК України\~встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. За змістом ст.ст.\~76,\~77 ЦПК України, суд встановлює наявність або відсутність обставин, котрими обґрунтовують свої вимоги і заперечення сторони, на підставі доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування. Також, згідно роз`яснень, які містяться в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року, предметом доказування є факти, якими обґрунтовуються заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи (причини пропуску позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Щодо вимог первісного позову про стягнення аліментів, суд зазначає наступне. В судовому засідання встановлено, що неповнолітній син сторін [PERSON] , [INFO] , проживає з позивачем (матір`ю) та перебуває на її утриманні. З огляду на викладене, суд вважає, що з урахуванням\~\~всіх обставин справи, матеріального\~\~становища обох\~\~сторін,\~\~матеріальних\~\~потреб дитини, обов`язку другого з батьків також\~\~утримувати дитину,\~\~стану здоров`я платника аліментів, який є чоловіком працездатного віку, працює, отримує дохід, а відомості про незадовільний стан його здоров`я відсутні, розмір стягнутих\~\~аліментів\~\~на утримання\~\~неповнолітньої дитини сторін -\~належить встановити в частці від заробітку (доходу). Враховуючи вимоги діючого законодавства, зокрема положення\~ст. 182 Сімейного кодексу України, суд вважає можливим стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходів), щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.06.2022 року і до досягнення сином повноліття. Таки чином, враховуючи, що матеріалами справи підтверджується відсутність перешкод для виконання [PERSON] обов`язку по утриманню власної дитини, суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає задоволенню. При цьому, слід зазначити, що у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я сторін та в інших випадках, передбачених\~СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів. В порядку, визначеному 141\~ЦПК України,\~суд вважає\~за необхідне\~стягнути з\~відповідача [PERSON] \~судовий збір\~в дохід\~держави в\~сумі 1211,20\~грн.Рішення суду у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання. Щодо вимог зустрічної позовної заяви, то слід зазначити наступне. Судом встановлено, що неповнолітній син сторін [PERSON] , [INFO] , проживає з відповідачем (батьком) і перебуває на його утриманні. Доказів, які б свідчили про безумовну відсутність у відповідача [PERSON] можливості надавати матеріальну допомогу на утримання своєї неповнолітньої дитини, останньою до суду не надано. З огляду на викладене, суд вважає, що з урахуванням\~\~всіх обставин справи, матеріального\~\~становища обох\~\~сторін,\~\~матеріальних\~\~потреб дитини, обов`язку другого з батьків також\~\~утримувати дитину,\~\~стану здоров`я неповнолітньої дитини та платника аліментів, яка працевлаштована, на теперішній час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, а відомості про незадовільний стан її здоров`я відсутні, розмір стягнутих\~\~аліментів\~\~на утримання\~\~неповнолітньої дитини сторін -\~належить встановити в частці від заробітку (доходу). Враховуючи вимоги діючого законодавства, зокрема положення\~ст. 182 Сімейного кодексу України, суд вважає можливим стягнути із [PERSON] \~на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходів), щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.08.2022\~року і\~до досягнення\~сином повноліття . Посилання [PERSON] на те, що з 25.10.2022 року [PERSON] мають бути стягнуті аліменти, а не з дня подачі позову до суду, суд вважає необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи, зокрема і постановою Верховного Суду від 18.12.2024 року (т.2 а.с.54-64). Таким чином, враховуючи, що матеріалами справи підтверджується відсутність перешкод для виконання відповідачем обов`язку по утриманню власної дитини, суд приходить до висновку, що зустрічний позов підлягає задоволенню. При цьому, слід зазначити, що у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я сторін та в інших випадках, передбачених\~СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів. В порядку, визначеному 141\~ЦПК України,\~суд вважає\~за необхідне\~стягнути з\~відповідача [PERSON] \~судовий збір\~в дохід\~держави в\~сумі 1211,20\~грн.Рішення суду у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання. На підставі викладеного та

Outcome: approved