Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-26 00:00:00

Представник ТОВ «Діджи Фінанс» звернувся до Вишгородського районного суду Київської області із позовом до [PERSON] , третя особа: Акціонерне товариство «ОТП БАНК» про стягнення заборгованості за кредитним договором.\~В обґрунтування\~позовних вимог\~позивач зазначив,\~що 26.12.2021\~року між\~відповідачем та\~АТ «ОТП\~БАНК» було\~укладено кредитний\~договір №\~2038565632,\~відповідно до\~якого банк\~надав позичальнику\~кредитні кошти\~у розмірі\~ 35\~590,\~00\~грн.\~на споживчі\~цілі.\~Згідно умов\~кредитного договору\~відповідач підтвердив,\~що перед\~укладенням кредитних\~договорів попередньо\~ознайомлений зі\~всіма умовами\~надання банківських\~послуг,\~правилами,\~тарифами,\~в тому\~числі положеннями\~договорів та\~усіх додатків\~до них,\~невід`ємною частиною\~яких є\~заява -\~анкета про\~надання банківських\~послуг АТ\~«ОТП БАНК»,\~та які\~розміщені на\~офіційному сайті\~банку URL:\~https://www.otpbank.com.ua. 21.10.2022 року між\~АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу № 21/10/22, за умовами якого АТ «ОТП Банк» відступило право вимоги за кредитним договором № 2038565632 від 26.12.2021 року на користь ТОВ «Діджи Фінанс», а відповідно ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права вимоги до відповідача. Позивачем, на адресу відповідача, зазначену в кредитному договорі було направлено повідомлення про відступлення права вимоги від АТ «ОТП Банк» до ТОВ «Діджи Фінанс», зазначивши інформацію про порядок погашення заборгованості по кредитному договору № 2038565632 від 26.12.2021 року. Згідно з умовами кредитного договору, відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі і в строки, передбачені кредитним договором. Проте, свої зобов`язання не виконав та припинив повертати кредит.\~У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань, заборгованість за кредитними договорами, станом на 21.10.2022 року, становить 35\~591, 13 грн. Позивачем було направлено вимогу про сплату заборгованості за вказаним договором на адресу відповідача, яка не була виконана відповідачем. Враховуючи те, що позичальник не виконує умови договору та вимоги позивача щодо погашення заборгованості, позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 35\~591, 13 грн., а також витрати по сплаті судового збору у сумі 2\~422, 40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 6\~000, 00 грн. Згідно правил частини шостої статті 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог статті 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 22.11.2024 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач до суду не з`явився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений, про що свідчать поштові повідомлення, які знаходяться у матеріалах справи, заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила, не скористався своїм правом та не подав до суду відзив на позовну заяву тому суд, відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 26.12.2021 між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2038565632, за умовами якого банк надає позичальнику кредит у розмірі 35\~000, 00 грн. на придбання товару у ТОВ «ДІЄСА» (код ЄДРПОУ: 36483471), 590, 00 грн. на сплату додаткових послуг банку, а саме: послуга «СМС+довідка», а всього 35\~590, 00 грн., з остаточною датою повернення кредиту 26.11.2023 року. Комісія за управління кредитом становить 3 % від суми кредиту, щомісячно. Сума першого внеску позичальника становить 5\~446, 00 грн. Відповідно до п. 1.2 кредитного договору, протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись: фіксована процентна ставка у розмірі 0,01 % річних. Зазначене також підтверджується даними анкети-заяви на отримання кредиту, додатку № 1 до кредитного договору (графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту), яким визначено строк, на який надається кредит та сума щомісячного платежу, паспорту споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит), додатком до якого є орієнтовний графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту, що підписані 26.12.2021 року [PERSON] . Відповідно до товарного чеку № С284-0000008269 від 26.12.2021 року та видаткової накладної № 84-8269 від 26.12.2021 року підтверджується придбання товарів [PERSON] у постачальника ТОВ «ДІЄСА» на суму 40\~446, 00 грн., що підтверджується фіскальним чеком від 26.12.2021 року виданим ТОВ «ДІЄСА». Специфікацією до кредитного договору [PERSON] від 26.12.2021 року підтверджено, що АТ «ОТП Банк» прийнято позитивне рішення щодо можливості надати позичальнику фізичній особі кредит в сумі 35\~000, 00 грн, згідно кредитного договору № 2038565632, рахунок фактура № С284-0000008269 від 26.12.2021 року. Банк гарантує перерахування зазначеної суми кредиту на поточний рахунок підприємства, на умовах укладеного договору про співробітництво. Сума початкового внеску становить 5\~446, 00 грн. Дана специфікація необхідна для пред`явлення торговій організації ТОВ «ДІЄСА». З меморіальних ордерів № 43379743 та 43379745 від 26.12.2021 року вбачається, що [PERSON] були видані кредитні кошти у загальному розмірі 35 590, 00 грн., з яких 35 000, 00 грн. було перераховано на користь ТОВ «ДІЄСА» на оплату товару, а 590, 00 грн. на сплату додаткових послуг банку, а саме: послуга «СМС+довідка». Згідно розрахунку заборгованості за договором № 2038565632 від 26.12.2021 року загальна сума заборгованості [PERSON] станом на 21.10.2022 року становить 35\~591, 13 гривень, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 35\~588, 19 грн; заборгованості за відсотками 2, 94 грн. 21.10.2022 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу № 21/10/22, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором № 2038565632 від 26.12.2021 року укладеним між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] перейшло до ТОВ «Діджи Фінанс». Згідно витягу з Додатку до договору факторингу № 21/10/22 від 21.10.2022 року, заборгованість за кредитним договором № 2038565632 від 26.12.2021 року складає 35\~591, 13 грн. 00 коп., з якої 35\~588, 19 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту, 34\~366, 00 - сума заборгованості за відсотками. 25.09.2023 року позивачем на адресу відповідача направлено досудову вимогу, згідно якої повідомлено відповідача про відступлення права вимоги АТ «ОТП Банк» - ТОВ «Діджи Фінанс», а також зазначено інформацію про порядок погашення заборгованості та сплату заборгованості у розмірі 35\~591, 13 грн. Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Частинами 1 та 2 статті 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно з частиною 2 статті 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. З огляду на зазначені правовідносини, судом виявлено порушене право позивача, що підлягає захистові шляхом примусового виконання грошового зобов`язання. Вирішуючи питання про визначення розміру стягнення, суд виходить зі змісту позовних вимог та наданих суду розрахунків, згідно яких сума заборгованості за кредитним договором № 2038565632 від 26.12.2021 року в загальному розмірі становить 35\~591, 13 грн. та сумнівів у суду не викликає, коли доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості за тілом кредиту та процентами відповідачем суду не надано. Зокрема, не надано інший розрахунок, який би спростовував нарахування позивача. Таким чином, позов в цій частині є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд згідно статті 137 ЦПК України, зважаючи на предмет позову, його ціну, зміст позовної заяви, докази долучені до неї, виходячи з обсягу реальних та фактично наданих послуг у малозначній, нескладній справі, враховуючи кількість судових засідань та їх проведення без участі представника позивача (за його заявою), вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу в розмірі 6 000 грн. є завищеними, які не відповідають критерію розумності, неспівмірні із виконаною роботою, а їх відшкодування, за відсутності достатнього обґрунтування з огляду на обставини справи матиме надмірний характер. За таких обставин, суд визнає доведеним понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу частково від заявленої суми, зокрема на суму 3 500 грн., як таку, що є співмірною із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами, часом, витраченим на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та значенням справи для позивача та яка є найбільш справедливою, виходячи з конкретних обставин справи. Таким чином, судові витрати, які складаються з оплати витрат на професійну правничу допомогу, визнаних судом обґрунтованими на суму 3 500 грн. (підтверджені документально: договором про надання правової допомоги № 42649746 від 01 квітня 2024 року та додатковою угодою до нього № 2038565632 від 16 вересня 2024 року, актом про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг від 16 вересня 2024 року), детальним описом робіт (наданих послуг) за договором про надання правової допомоги № 42649746 від 01 квітня 2024 року та судового збору в розмірі 2 422,40 грн. (платіжна інструкція № 6231-8648-5344-4896 від 18.11.2024 року), відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, слід покласти на відповідача в зв`язку із задоволенням позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved