Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з позовом, в якому зазначило, що 13.10.2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» як позикодавцем та [PERSON] позичальником, укладено договір позики в електронному вигляді, з визначеним учасниками такого правочину строком користування грошовими коштами, передбаченої до сплати відсоткової ставки. Сторона зауважує, що 14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» вчинено договір факторингу, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Так, на підставі відповідного договору факторингу, складеного реєстру боржників № 22 від 11.04.2024 року позивач набув право вимоги до відповідача в сумі 30\~375,34 грн., з яких: 8527,50 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 21\~847,84 грн. сума заборгованості за відсотками. Посилаючись на вимоги 526, 599 ЦК України, які визначають обов`язковість виконання зобов`язань, умови їх припинення, а також положення ст. 512 ЦК України заміна кредитора іншою особою у зв`язку з відступленням права вимоги, позивач просить стягнути на його користь суму заборгованості за договором позики від 13.10.2023 року в сумі 30\~375,34 грн., відшкодувати судові витрати. Ухвалою суду від 18.11.2024 року по справі відкрите спрощене позовне провадження без повідомлення сторін. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.10.2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено договір позики, за умовами якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» як позикодавець надав, а [PERSON] позичальник, отримав грошові кошти в розмірі 9 000,00 грн. шляхом переведення коштів на картковий рахунок. Умовами договору сторони визначили, що строк користування кредитом складає 28 днів, зі сплатою відсотків за користування коштами з розрахунку 2,5 % на добу (п.2.3). процентна ставка за понадстрокове користування позикою становить 2,7 % та не застосовується в період воєнного стану. Згідно п. 4 договору проценти за договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики, виходячи зі строку фактичного користування позикою та до повного погашення заборгованості за договором, проте на довше 90 календарних днів зі спливу первісного строку користування позикою, визначеного договором. Згідно з п.6 договору позичальник має право продовжити строк користування позикою. Продовження строку користування позикою здійснюється за зверненням позичальника в електронній формі через особистий кабінет позичальника шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосування одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації позичальником такого права. Вказані обставини підтверджується дослідженими судом договором про надання позики з відомостями про електронний підпис сторін. Між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 14.10.2021 року укладено договір факторингу, згідно якого клієнт (ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») зобов`язався відступити фактору (ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів») права вимоги, строк виконання зобов`язань за якої настав до третіх осіб - боржників, а фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату. Згідно з п.1.2 договору перехід від клієнта до фактора прав вимоги відбувається в момент підписання сторонами реєстру боржників, що формується як додаток № 1 до договору. Судом встановлено, що договір від 13.10.2023 року (боржник [PERSON] ) включено до реєстру боржників від 11.04.2024 року, сторонами складено акт прийому-передачі відповідного реєстру. Станом на день переходу права вимоги заборгованість позичальника, згідно витягу з реєстру боржників, визначна на рівні 30 375,34 грн., з яких: 8527,50 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 21\~847,84 грн. сума заборгованості за відсотками. \~ \~ \~ \~ За нормою\~статті 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до\~\~статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено\~\~статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. У\~статті 3\~Закон\~\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» №\~675-VIII\~ визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами\~статті 11 Закону № 675-VIII\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону. Стаття 12 ЗУ «Про електронну комерцію»\~визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; -\~електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору - пункт 5 частини 1\~статті 3 Закону № 675-VIII. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За положеннями ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Вирішуючи питання обґрунтованості заявлених вимог, суд вважає необхідним звернути увагу на таке. У своїй постанові від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Як зауважувалось вище, при укладенні договору сторони погодили строк кредитування, а саме: протягом 28 днів, після спливу якого, у свою чергу, в розрізі тлумачень ст.ст. 626, 629, 631, 1050 ЦК України виникає зобов`язання з повернення усіє отриманої суми позики, а також нарахованих відсотків, визначених положеннями договору у вигляді оплати за правомірне використання коштів. Тим же договором сторонами підтверджено врегулювання правовідносин в разі прострочення виконання зобов`язання через сплату відсоткової ставки - за кожен день прострочення виконання зобов`язання, але не більше 90 днів від дати закінчення первісного періоду строку користування позикою (п.4 договору). За змістом ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки продовження\~строку кредитування\~понад 28\~днів із\~дотриманням п.6\~договору позики\~сторонами не\~здійснювалось,\~а суми,\~які кредитор\~може стягнути\~з боржника\~відповідно до\~ст.\~625\~ЦК України,\~носять\~компенсаторний\~характер,\~з правом\~на їх\~стягнення після\~прострочення боржника,\~тобто у\~разі неправомірного\~користування боржником\~грошовими коштами\~кредитора,\~визначені положеннями\~договору відсотки\~при простроченні\~виконання зобов`язання\~після 28\~днів та\~протягом \~90\~днів після\~строку користування\~позикою \~слід оцінювати\~як направлене\~на отримання\~майнової компенсації\~грошове заміщення,\~яке відповідає\~критеріям ч.2\~ст.\~625\~ЦК України\~із застосуванням\~передбачених умовами\~договорів відсоткових\~ставок. При цьому, слід звернути увагу, що відповідно до п.18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625\~цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Необхідно зазначити, що договір позики укладено в період запровадженого воєнного стану, отже нарахування визначених ч.2 ст. 625 ЦК України відсотків не узгоджується зі встановленими вимогами п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України обмеженнями у матеріальних правах позикодавця. Суд здійснює нарахування відсотків за користування позикою в межах строку користування позикою, тобто 28 днів, що становитиме 9000,00 грн. * 912,5 % річних (2,5 на день) */ 28 днів / 365 / 100 = 6300,00. З огляду на вищенаведене, оскільки відповідачем не здійснюється належне виконання взятих на себе зобов`язань за договором, права позивача як правонаступника запитом первісного кредитора є порушеними, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову у визначеному згідно висновків суду обсязі та стягує на користь позивача заборгованість в сумі 14\~827,50 грн., з яких: 8527,50 грн. заборгованість за сумою позики; 6300,00 грн. заборгованість за відсотками. За положеннями ч.1, п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: partial