Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] та [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після смерті батьків залишилося спадкове майно, яке складається з 34/100 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] . Позивач спадщину після смерті батьків прийняв, проте оригінал правовстановлюючого документа відсутній. У зв`язку з цим звернулася до суду з вказаним позовом. Просить суд встановити факт прийняття спадщини та визнати за ним право власності на 34/100 частин вказаного будинку в порядку спадкування після смерті батьків. Позивач в судове засідання не з`явився, просив про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. В судове засідання представник відповідача не з`явився, надали заяву про проведення розгляду справи без участі представника. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. [INFO] помер батько позивача [PERSON] та [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про смерть [NUMBER] та [NUMBER] , а також свідоцтвом про гародження позивача. Після смерті батьків залишилося спадкове майно, яке складається з 34/100 частин (по 34/200 кожному) житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] , відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 05.10.1993 №26 та Довідкою БТІ №889 про реєстрацію права власності. Відповідно до технічного паспорта на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] , останній складається з: літ. літ. А1 - житловий будинок (загальна площа 206,3 кв. метра, житлова площа 119,9 кв. метра), літ. Б - сарай, літ. В - сарай, літ. Д - сарай, літ. Ж навіс, літ. З навіс, літ. И вбиральня, №1-3, І-ІІ - надвірні споруди, що становлять приміщення, позначені на поверховому плані під №№ 1-1, 1-2,1-3,1-4,1-5,1-6,1-І, загальною площею 70,3 кв.м. в т.ч. житловою площею 39,3 кв.м., літ. Б сарай, літ. И вбиральня, надвірні споруди №3, замощення №ІІ, що в цілому складає 34/100 частин. Позивач спадщину після батьків прийняв, оскільки на час їх смерті проживав з ними за однією адресою, що підтверджується довідками Вилківської міської ради. Відповідно до інформаційних довідок зі Спадкового реєстру, спадкові справи після смерті [PERSON] та [PERSON] не заводилися. Наведені докази є належними та допустимими, оскільки отримані у встановленому законом порядку, містять інформацію щодо предмету доказування, узгоджуються між собою, не заперечуються сторонами та не викликають сумніву щодо їх достовірності. Підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини з приводу спадкування, що врегульовано нижченаведеними нормами цивільного законодавства станом на час виникнення спірних правовідносин. Згідно ч.1\~ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст..1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до частини першої статті 1298 ЦК України\~свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. У відповідності до\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права, одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права. Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7\~від 30\~травня 2008\~року «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи той факт, що позивач спадщину після смерті батьків прийняв, вищенаведене спадкове майно дійсно належало на праві власності спадкодавцям, інші спадкоємці не встановлені. Обраний позивачем спосіб захисту невизнаного права відповідає вимогам закону та змісту правовідносин. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що право позивача підлягає захисту в судовому порядку шляхом визнання права власності на спадкове майно. Позивач у позові також просив встановити факт прийняття ним спадщини після смерті батьків. Фактом прийняття спадщини є обставини, які підлягають встановленню в судовому рішенні в описовій його частині, які підтверджуються достатніми та допустимими доказами. Такими є звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою (ст. 1269 ЦК України) та постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1268 ЦК України). Згідно абз. 2 п.2\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення\~ права\~ на\~спадкування залежить\~від доведення\~певних фактів,\~особа може\~звернутися \~в \~суд \~із \~заявою \~ про\~ встановлення \~ цих\~ \~фактів,\~ \~яка,\~ \~у \~разі \~відсутності \~спору,\~ розглядається за\~правилами окремого\~провадження.\~Зокрема,\~у такому\~ порядку \~суди \~повинні \~розглядати заяви\~про встановлення\~родинних відносин \~із \~спадкодавцем,\~ проживання\~ з\~ ним\~ \~однією \~ сім`єю,\~ постійного \~проживання \~разом \~із \~спадкодавцем \~на \~час відкриття\~ спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Пунктом 23\~вказаної постановив\~визначено,\~що якщо\~постійне проживання\~особи \~зі \~спадкодавцем \~на \~час відкриття \~спадщини \~не \~підтверджено відповідними\~документами,\~ у\~ зв`язку\~із чим\~нотаріус \~відмовив \~особі \~в \~оформленні \~спадщини,\~ спадкоємець \~має право\~звернутися в\~суд із\~заявою про\~встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України). У цій\~справі встановлено,\~що позивач\~спадщину після\~смерті батьків\~прийняв,оскільки на час їх смерті проживав з ними за однією адресою, що підтверджується довідками Вилківської міської ради. Отже звернення з вимогою про встановлення факту прийняття спадщини є безпідставною та такою, що не відповідає вимогам закону. На підставі викладеного,

Outcome: partial