Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-23 00:00:00

адвокат Полупанова Ю.О. в інтересах позивача [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, у якому просила: розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис №1329; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи від дня подання позову і до досягнення дітьми повноліття; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання до досягнення трьох років сином [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] \~ судовий збір в сумі 1 073,60 грн; після розірвання шлюбу залишити позивачу [PERSON] шлюбне прізвище « [PERSON] ». Свої позовні вимоги мотивує тим, що 22 липня 2016 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 1329, під час якого у них народилося двоє дітей донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Однак відносини сторін погіршились і з 01 квітня 2023 року вони припинили шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство, спільний сімейний бюджет з того часу у них відсутній. На даний час примирення між сторонами є неможливим, подальше збереження шлюбу є недоцільним та суперечить інтересам позивача. Повідомляє, що спору щодо розподілу спільно набутого майна подружжя не має. Крім цього зазначає, що з моменту розірвання стосунків по теперішній час діти знаходяться на повному утриманні у матері та проживають разом з нею за адресою: [ADDRESS] . Відповідач не приймає участі у матеріальному утриманні дітей. Теперішнє місце роботи відповідача та розмір його доходів позивачу невідомі, проте такий має нормальний стан здоров`я, не є інвалідом, не має хронічних захворювань, інші непрацездатні дружина, діти чи батьки у відповідача відсутні. Відтак вважає, що [PERSON] зобов`язаний працювати та утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, а також дружину до досягнення сином [PERSON] трьохрічного віку. З огляду на вищевикладене просила позов задовольнити.\~\~\~ Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12 березня 2024 року справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дітей та на утримання дружини, з якою проживає дитина до досягнення дитиною трьох років передано для розгляду до Перечинського районного суду Закарпатської області. Третього квітня 2024 року вказана справа надійшла на адресу Перечинського районного суду та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим-суддею у ній визначено суддю Ганька І.І. Рішенням Перечинського районного суду від 18 листопада 2024 року позов представника [PERSON] адвоката Полупанової Ольги Олександрівни до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дітей та на утримання дружини у частині стягнення аліментів на утримання дітей та на утримання дружини задоволено повністю стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання дітей доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50 відсотків і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 26 вересня 2023 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, а також стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з 26 вересня 2023 року і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьох років, тобто до [INFO] . Ухвалою суду від 18 листопада 2024 року [PERSON] та [PERSON] за клопотанням представника останнього надано строк для примирення 1 (один) місяць, провадження у справі в частині розірвання шлюбу до закінчення визначеного судом строку для примирення зупинено. Ухвалою суду від 20 грудня 2024 року провадження у справі поновлено у зв`язку із закінченням визначеного судом строку для примирення; призначено справу до розгляду. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник адвокат Полупанова О.О. не з`явилися, остання в електронній формі через систему «Електронний суд» подала клопотання про проведення судових засідань без їх участі, позов підтримала у повному обсязі та просила задовольнити, а у разі неявки відповідача в судове засідання не заперечила проти винесення заочного рішення.\~ Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Кислий А.М. у судове засідання також не з`явилися, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причину неявки не повідомили. Поряд з цим, попередньо адвокат Кислий А.М.\~ в електронній формі через систему «Електронний суд» подавав заяву про надання сторонам строку для примирення у шість місяців, у якій зазначав, що відповідач позов не визнає, прагне примиритися з дружиною та зберегти сім`ю, щоб їх спільні діти росли у повній сім`ї.\~\~ Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд встановив, що 22 липня 2016 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 1329 (а. с. 15).\~ Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] (а. с. 16, 17). На даний час позивач [PERSON] разом з малолітніми дітьми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають у [ADDRESS] , що стверджується відповідними довідками про надання/продовження допустимого перебування на території Словацької Республіки, виданими Міністерством внутрішніх справ Словацької Республіки (а. с. 18-21, 22-25, 26-29). Також встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, вони проживають окремо та не ведуть спільного господарства, строк для примирення, наданий подружжю, результатів не дав. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно ст. 5 «Рівноправність подружжя» Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них та інтересам їх малолітніх дітей, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. Оскільки позивач у зв`язку з реєстрацією шлюбу із [PERSON] змінила своє прізвище, тому після розірвання шлюбу згідно ст. 113 СК України має право надалі іменуватися цим прізвищем. З приводу прагнення відповідача [PERSON] примиритися з дружиною та зберегти сім`ю, про що зазначав у своїй заяві його представник адвокат Кислий А.М., суд зазначає наступне.\~ До суду з позовом про розірвання шлюбу адвокат Полупанова О.О. в інтересах позивача [PERSON] звернулася ще 26 вересня 2023 року. Протягом усього цього часу [PERSON] у жодне з призначених судових засідань особисто не з`явився, а його представник адвокат Кислий А.М. неодноразово подавав клопотання про відкладення розгляду справи, а також про надання\~ подружжю строку на примирення, мотивуючи останнє наміром відповідача примиритися та зберегти сім`ю. Проте будь-яких доказів, які б свідчили про вжиття відповідачем заходів щодо примирення та збереження сім`ї, суду надано не було. Натомість позивач та її представник з моменту звернення до суду стверджували про бажання дружини припинити шлюбні відносини та навіть після спливу наданого судом строку для примирення зазначали про неможливість примирення подружжя. Згідно зі ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. За приписами ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. До того ж, суд вважає за необхідне звернути увагу на той факт, що після спливу визначеного судом строку для примирення відповідач [PERSON] та його адвокат Кислий А.М. у судове засідання не з`явилися та не подали суду будь-яких заяв з приводу своєї позиції щодо вирішення питання про розірвання шлюбу, тоді як скористались своїм правом на апеляційне оскарження рішення суду від 18 листопада 2024 року у частині стягнення аліментів на утримання дітей та на утримання дружини.\~ Судові\~ витрати\~ підлягають\~ стягненню\~ з\~ відповідача, що відповідає положенням ст. 141 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved