Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-27 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ТОВ "Юніт Капітал" звернулося до Березанського міського суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовну заяву обґрунтовувало тим, що 09.12.2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] уклади кредитний договір № 705460676 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Зокрема, відповідачка за допомогою мережі Інтернет перейшла на офіційний сайт товариства, ознайомилася з Правилами надання грошових коштів у позику, яка є невід`ємною частиною кредитного договору. Після чого, добровільно без примусу чи тиску відповідачка заявила про бажання отримання коштів, подавши відповідну заявку, в якій вказала свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, паспортні дані, номер телефону, ідентифікаційний номер, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання. Таким чином, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перед тим, як погоджувати заявку на кредитування, не лише перевірило особисті дані відповідача, а і платіжну картку з метою ідентифікації, тобто перевірило, чи дійсно платіжна картка належить позичальнику. Відповідачка підписала кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV686VF. Зокрема, 09.12.2021 року відповідачка ввела ідентифікатор у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційної системи та натиснула кнопку «так», що є підтвердженням підписання договору. Одночасно з підписанням договору товариство направило на електронну адресу, вказану відповідачкою у заявці на кредит, електронного листа з повідомленням про успішне підписання кредитного договору та вкладеним в нього примірником електронного договору у формі, що унеможливлює зміну його змісту. З алгоритму укладення кредитного договору вбачається, що без ознайомлення з умовами надання та обслуговування кредитів та правилами про порядок надання коштів у позику подальше укладення договору кредиту на сайті товариства є неможливим. Отже, заповненням анкети-заяви позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним, відповідно до вимог чинного законодавства України. Відразу після вчинених дій відповідачки, 09.12.2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 14 000, 00 грн. на її банківську картку, що в свою чергу є доказом того, що відповідачка прийняла пропозицію кредитодавця. Отже, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі, що підтверджується копіями платіжних доручень. 28.11.2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого закінчується 28.11.2019 року. 28.11.2019 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020 року. 31.12.2020 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 року до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, продовжено строк договору до 31.12.2021 року. Договір факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року викладено у новій редакції. 31.12.2021 року сторонами договору факторингу укладено додаткову угоду № 27, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2022 року. 31.12.2022 року сторонами договору факторингу укладено додаткову угоду № 31, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2023 року. 31.12.2023 року сторонами договору факторингу укладено додаткову угоду № 32, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2024 року. 05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01. В подальшому ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали ряд додаткових угод: № 2 від 03.08.2021 року та № 3 від 30.12.2022 року, яким продовжено строк дії договору факторингу до 30.12.2024 року включно. 20.08.2024 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали договір факторингу № 200824, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. В ході передачі прав вимоги за факторинговими договорами, право вимоги за кредитним договором № 705460676 перейшло до позивача, що свідчить про факт отримання права грошової вимоги до відповідачки в розмірі 42\~627, 20 грн. Загальна сума заборгованості за кредитним договором № 705460676 від 09.12.2021 року становить 42\~627, 20 грн., яка складається з наступного: 14\~000, 00 грн. заборгованість по кредиту; 28\~627, 20 грн. заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Відтак, позивач просить суд стягнути з відповідачки [PERSON] заборгованість у розмірі 42\~627, 20 грн. судові витрати в розмірі 2\~422, 40 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 6 000, 00 грн. Представник позивача ТОВ «Юніт Капітал» в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи проводити без його участі, вказав, що позовні вимоги підтримує проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] \~в судове\~засідання повторно\~не з"явилась,\~про дату,\~час та\~місце розгляду\~справи повідомлена належним чином шляхом публікації оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. За таких обставин, суд прийняв рішення про заочний розгляд за наявними матеріалами відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача проти такого порядку не заперечує, а належним чином повідомлена відповідачка в судове засідання повторно не з`явилась, не повідомила причини своєї неявки та не подала відзиву. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, надані на підтвердження вказаних обставин, встановив наступне. Так, як вбачається з матеріалів справи, 09.12.2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії № 705460676 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 14 000, 00 грн., на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому договорі (а.с 12 на звороті 16). До матеріалів справи долучено заявку відповідачки [PERSON] на отримання коштів в кредит від 09.12.2021 року (а.с. 23). Відповідно до платіжного доручення № 076f22f2-3596-4870-afc3-7fb6127b71c8 від 09.12.2021 року [PERSON] здійснено переказ коштів на її платіжну картку, згідно договору № 705460676 від 09.12.2021 року (а.с. 34). В матеріалах справи міститься також копія Правил надання грошових коштів у позику (а.с. 17-22), Паспорт споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до договору № 705460676 від 09.12.2021 року (а.с. 11-12) та розрахунки заборгованості (а.с. 69, 70). 28.11.2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу № 28/1118-01 (а.с. 37-40). 28.11.2019 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020 року (а.с. 43). 31.12.2020 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 року до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, продовжено строк договору до 31.12.2021 року. Договір факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року викладено у новій редакції (а.с. 44-47). 31.12.2021 року сторонами договору факторингу укладено додаткову угоду № 27, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2022 року (а.с. 49). 31.12.2022 року сторонами договору факторингу укладено додаткову угоду № 31, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2023 року (а.с. 49 на звороті). 31.12.2023 року сторонами договору факторингу укладено додаткову угоду № 32, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2024 року (а.с. 50). 05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01 (а.с. 53-55). В подальшому ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали ряд додаткових угод: № 2 від 03.08.2021 року та № 3 від 30.12.2022 року, яким продовжено строк дії договору факторингу до 30.12.2024 року включно (а.с. 58). 20.08.2024 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали договір факторингу № 200824, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідачки [PERSON] за кредитним договором (а.с. 61-64). До матеріалів справи долучено акт прийому-передачі реєстру боржників від 20.08.2024 року до договору факторингу № 200824 від 20.08.2024 року (а.с. 68). Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 200824 від 20.08.2024 року ТОВ «Юніт Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідачки [PERSON] в сумі 42\~627, 20 грн. (а.с.66-67). З виписки з особового рахунку за кредитним договором № 705460676 від 09.12.2021 року, станом на 05.09.2024 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором не погашена та складає 42\~627, 20 грн. (а.с. 71). Статтею 55 Конституції України гарантовано право особи на судовий захист. Так, згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожен має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа, як слідує зі змісту ч. 1 ст. 4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За приписами ч. 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема, з договорів та інших правочинів. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави («Позика»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України). За приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ч. 3 ст. 509 ЦК України). За змістом ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова відповідача від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). При цьому, порушенням зобов`язання в розумінні статті 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України). Так, за змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитом є грошові кошти, надані банком або іншою фінансовою установою позичальнику у відповідному розмірі, зобов`язання з повернення яких на умовах та в строки, встановлені договором, покладається на позичальника. У випадку порушення позичальником строків виконання таких зобов`язань вони стають простроченими. Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. В частині 2 статті 1050 ЦК України зазначено, що у випадку, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокове повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Так, за правилами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3 ст. 13 ЦПК України). Так, з урахуванням імперативних вимог ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказами в розумінні ч. 1 ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до положень ст. 264 ЦПК України суд, ухвалюючи судове рішення, зобов`язаний встановити, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувались вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Судом враховано, що частиною 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства визнано справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ч. 2 ст. 2 ЦПК України). Як визначено ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. З урахуванням вказаного, судом встановлено, що відповідачка [PERSON] скористалась наданим банком кредитом проте ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань. Доказів зворотного суду надано не було та в судовому засіданні їх не встановлено. Відтак, позовні вимоги ТОВ «Юніт Капітал» підлягають задоволенню. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1\~ст. 133 ЦПК України). На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником позивача надано: договір про надання правничої допомоги № 26/08/24-02 від 26.08.2024 року (а.с. 72-73); додаткову угоду № 5 до договору про надання правничої допомоги № 26/08/24-02 від 26.08.2024 року (а.с. 74-75); акт прийому-передачі наданих послуг від 26.08.2024 року (а.с. 76). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved