Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-15 00:00:00

29.10.2024 року позивач ТзОВ «ФК «Профіт Капітал» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит. Свій позов мотивує тим, що 07.09.2017 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № С18.201.76659, за умовами якого відповідачці встановлено кредитний ліміт в сумі 3500 грн., зі сплатою 48 % річних за користування кредитом, максимальний кредитний ліміт складає 200000 грн.. Також, 11.10.2018 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № Р24.00202.004423498, за умовами якого відповідачці було надано кредит у сумі 84463 грн., зі сплатою 1,99 % річних від залишкової суми кредиту. Банк свої зобов`язання за вказаними правочинами виконав у повному обсязі та надав у користування відповідачки грошові кошти. Натомість, [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитними договорами не виконала, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість перед кредитором, яка станом на 19.12.2023 року складається з наступного: за кредитним договором № С18.201.76659 від 07.09.2017 року заборгованість за основним боргом 5476,34 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 8374,50 грн.; за кредитним договором № Р24.00202.004423498 від 11.10.2018 року заборгованість за основним боргом 69991,90 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 4562,65 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями 98492,29 грн. На підставі договору факторингу № 19/12-2023 від 19.12.2023 року, укладеного між ПАТ «Ідея Банк» та ТзОВ «Оптіма Факторинг» та договору факторингу 22/12-2023, укладеного між ТзОВ «Оптіма Факторинг» та ТзОВ «ФК «Профіт Капітал», останнє набуло право вимоги за кредитними договорами № С18.201.76659 від 07.09.2017 року та № Р24.00202.004423498 від 11.10.2018 року. Позасудова вимога про погашення заборгованості відповідачкою була проігнорована. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТзОВ «ФК «Профіт Капітал» суму заборгованості в загальному розмірі 186897,68 грн., а також понесені судові витрати по справі з яких: 14000 грн. правнича допомога, 3028 грн. судовий збір. До початку судового засідання від представника позивача надійшла до суду заява з проханням розгляд справи проводити у його відсутності, позов просить задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про день, час, місце слухання справи повідомлялася своєчасно та належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи, відзив на позовну заяву від неї на адресу суду не надходили. Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.09.2017 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № С18.201.76659, за умовами якого відповідачці встановлено кредитний ліміт в сумі 3500 грн., зі сплатою 48 % річних за користування кредитом, максимальний кредитний ліміт складає 200000 грн. Також, 11.10.2018 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № Р24.00202.004423498, за умовами якого відповідачці було надано кредит у сумі 84463 грн., зі сплатою 1,99 % річних від залишкової суми кредиту. Уклавши кредитні договори, сторони взяли на себе відповідні зобов`язання. Суд також вважає доведеним, що сторони узгодили розмір кредиту (позики), грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі [PERSON] на укладення зазначених вище правочинів. У свою чергу, правочином передбачено розмір та порядок сплати відсотків за користування кредитом, такий відповідачем не оспорювався та в судовому порядку не скасовувався повністю чи окремі його положення. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є /мови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст. 640 ПК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Частинами 1, 3 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Судом також встановлено, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитними договорами не виконала, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість перед кредитором, яка станом на 19.12.2023 року складається з наступного: за кредитним договором № С18.201.76659 від 07.09.2017 року заборгованість за основним боргом 5476,34 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 8374,50 грн.; за кредитним договором № Р24.00202.004423498 від 11.10.2018 року заборгованість за основним боргом 69991,90 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 4562,65 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями 98492,29 грн. У суду відсутні будь-які правові підстави ставити під сумнів наданий позивачем розрахунок заборгованості; стороною відповідача в ході розгляду справи такий розрахунок в жодній мірі не спростований; клопотання про проведення судової економічної експертизи на їх (розрахунків) спростування [PERSON] в ході розгляду справи заявлено не було. На підставі договору факторингу № 19/12-2023 від 19.12.2023 року, укладеного між ПАТ «Ідея Банк» та ТзОВ «Оптіма Факторинг» та договору факторингу 22/12-2023, укладеного між ТзОВ «Оптіма Факторинг» та ТзОВ «ФК «Профіт Капітал», останнє набуло право вимоги за кредитними договорами № С18.201.76659 від 07.09.2017 року та № Р24.00202.004423498 від 11.10.2018 року. Отже, на дату ухвалення даного судового рішення ТзОВ «ФК «Профіт Капітал» є новим кредитом у правовідносинах, які виникли між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] на підставі кредитних договорів № С18.201.76659 від 07.09.2017 року та № Р24.00202.004423498 від 11.10.2018 року. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов 'язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав. Варто наголосити на тій обставині, що відповідачці направлялася досудова вимога про погашення спірної заборгованості, проте остання продовжує ухилятися від взятих на себе зобов`язань . За наведених обставин, суд приходить до висновку, що заявлені ТзОВ «ФК «Профіт Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На виконання вимог ч. 3 ст. 137 ЦПК України позивачем до позову додано Договір про надання правової допомоги № 02-24 від 01.06.2024 року, укладений між АО «Правовий курс» та ТзОВ «ФК «Профіт Капітал» та додаткову угоду № 1/1 від 01.07.2024 року до нього, акти прийому-передачі реєстру боржників № 1 від 01.07.2024 року та прийому-передачі наданої правничої допомоги від 05.09.2024 року зі змісту яких слідує, що вартість наданої ТзОВ «ФК «Профіт Капітал» правничої допомоги в межах розгляду даної справи становить 14000 грн. (по 7000 грн. за кожним зі спірних кредитних договорів), а також платіжна інструкція про оплату послуг АО «Правовий курс». Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Суд дійшов висновку, що заявлена сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 14000 грн. є неспівмірною із складністю справи та виконаними роботами. Суд враховує, що дана категорія справ є поширеною, сама по собі позовна заява є нескладною та не потребує особливих затрат часу на її складання, відсутні посилання на судову практику, що потребувало б додаткового часу на її вивчення. Пакет документів, що доданий до позовної заяви, також є наперед визначеним та не потребує великих зусиль для його зібрання. Верховний Суд неодноразово звертав увагу на необхідності дотримання принципу співмірності при розрахунку судових витрат. Так, Велика Палата Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц наголосила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. У постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial