Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-27 00:00:00

11.11.2024 року представник позивача звернувся до Олександрівського районного суду Донецької області з позовом в інтересах [PERSON] до Олександрівської селищної ради Краматорського району Донецької області, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. 12.11.2024 року ухвалою судді було відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання на 10.12.2024 року на 08:30 год. Ухвалою суду від 10.12.2024 року підготовче провадження по справі було закрито, справу призначено до розгляду по суті на 11:00 год. 06.01.2025 року. Ухвалою суду від 06.01.2025 року розгляд справі було відкладено за клопотанням представника позивача на 09:30 год. 28.01.2025 року. В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що [INFO] , у віці 44 роки, в місті Донецьк, Ворошиловського району, Донецької області помер громадянин [PERSON] . У зв`язку зі смертю спадкодавця відкрилася спадщина, у тому числі, у вигляді земельної ділянки розміром 2,930га, кадастровий номер 1420355000:01:000:0533, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Олександрівської селищної ради Краматорського району Донецької області. [PERSON] є рідною донькою спадкодавця та, відповідно ст.1261 ЦК України, спадкоємцем першої черги. Позивач по справі має впевненість та стверджує, що інші спадкоємці за законом чи за заповітом, які б у належний спосіб успадкували зазначене вище майно після смерті спадкодавця, відсутні. 10 жовтня 2024 року позивач звернулась до суду для встановлення факту смерті спадкодавця в м. Донецьку Ворошиловського району Донецької області. 16 жовтня 2024 року позивач отримала свідоцтво про смерть спадкодавця (серії [NUMBER] ). 31 жовтня 2024 року, позивач звернулася до приватного нотаріуса Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Левочки М.М. з метою реалізації свого законного права на спадщину за законом та оформлення прийняття спадщини, на що нотаріусом було прийнято відповідне рішення про відмову у прийнятті заяви та реєстрації спадкової справи у реєстрі у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Строк для прийняття спадщини позивачем було пропущено через відсутність документа, який підтверджував смерть спадкодавця, оскільки спадкодавець помер на тимчасово окуповані території України в м. Донецьку. Дана обставина і те, що позивач мешкає за кордоном унеможливило своєчасне звернення до нотаріуса. У жовтні 2024 року позивач приїхала в Україну та, отримавши свідоцтво про смерть спадкодавця, звернулася до нотаріуса. Позивач має намір успадкувати зазначене вище спадкове майно за законом після смерті спадкодавця, але не може цього зробити в зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини, який встановлено чинним законодавством, і який нею пропущено, як вона вважає, з поважних причин, що й змушує позивача звернутися до суду з цим позовом про визначення їй додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини Посилаючись на вказані обставини, представник позивача просить суд визначити [PERSON] додатковий строк в 3 місяці, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] в м. Донецьку Ворошиловський район Донецької області. 11.12.2024 року представником позивача подано заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просить визначити громадянці [PERSON] , яка народився [INFO] в с. Дмитро-Дар`ївка Олександрівського району Донецької області, додатковий строк в 3 місяці, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] в м. Донецьку Ворошиловського району Донецької області. У судове засідання позивач не з`явилася, про день розгляду справи належним чином повідомлена, наразі перебуває за кордоном. У судовому засіданні представник позивача підтримав уточнені позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити. Надав пояснення, відповідно викладеним у позовній заяві. Крім того, представник позивача пояснив, що позивач періодично виїздила за кордон, де і знаходилася останнім часом через збройну агресію рф. Представник відповідача - Олександрівської селищної ради Краматорського району Донецької області в судове засідання не з`явилась. 03.01.2024 року надійшла заява від старости Новоолександрівського старостинського округу - Пшиченко Т., в якій вона просить розглянути справу без її участі. Заперечень проти позовних вимог немає (а.с.55). Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши та оцінивши надані докази встановив наступне. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 16.10.2024 року Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, та рішення Олександрівського районного суду Донецької області від 10.10.2024 року, [INFO] у м. Донецьку Ворошиловського району Донецької області помер [PERSON] , актовий запис № 3 (а.с.6, 9-11). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 09.06.2000 року відділом реєстрації актів цивільного стану Олександрівського райуправління юстиції Донецької області, померлий [PERSON] зазначений батьком позивачки [PERSON] , яка народилася [INFO] , актовий запис № 11 (а.с.7). Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 744659, виданого 27.02.2006 року Олександрівською районною державною адміністрацією Донецької області, [PERSON] є власником земельної ділянки, площею 2,930 га, кадастровий номер 1420355000:01:000:0533, розташованої на території Олександрівської селищної ради Донецької області, яка була надана йому для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.8). Постановою приватного нотаріуса Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Левочки Максима Миколайовича № 151/02-31 від 31.10.2024 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] через неподачу заяви про прийняття спадщини протягом 6 місяців після смерті [PERSON] , та відсутність доказів постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.11 на звороті -12). 09.12.2024 року та 27.01.2025 року на виконання ухвал суду Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надав відомості щодо [PERSON] , [INFO] , про наявність - у Державному peєcтрі актів цивільного стану громадян: - актового запису про народження № 71 складеного 16.01.1976 року Калінінським відділом державної реєстрації актів цивільного\~стану Горлівського\~міського управління\~юстиції у\~Донецькій області\~на [PERSON] ,\~ [INFO] , внесений до Державного реєстру актів цивільного стану громадян за № 000483552514; -актового запису про шлюб № 25 складеного 27.08.1999 року Олександрівським відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану у\~Краматорському районі\~Донецької області\~Східного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції відносно [PERSON] та [PERSON] ; -актового запису\~про розірвання\~шлюбу №\~682\~складеного 15.10.2005\~року Відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Краматорського\~міського управління\~юстиції у\~Донецькій області відносно [PERSON] \~та [PERSON] , внесений до Державного реєстру актів цивільного стану громадян за № 00048355292 (а.с. 27-33, 68-74). 10.06.2024 року на виконання ухвали суду Державної прикордонної служби України надано відомості про те, що [PERSON] , [INFO] , неодноразово перетинала державний кордон, зокрема, на тривалий термін у пункті пропуску Бориспіль-D та виїхала з України 23.02.2022 року (повернулася 04.10.2024 року), 30.10.2024 року через пункт пропуску знову виїхала за кордон (а.с.47). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 79836778 від 27.01.2025 року, наданої приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Левочкою М.М., спадкова справа на майно, що залишилося після смерті [PERSON] , не заводилась (а.с.67). Суд, на підставі ст. 13 ЦПК України, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правовідносини, які склалися між сторонами стосуються визначення додаткового строку для прийняття спадщини, який позивачем був пропущений. До правовідносин, які склались між сторонами підлягають застосуванню наступні норми права. Згідно зі ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За вимогами ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ст. 1269 ЦК). Статтею 1270 ЦК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яка відповідно до вимог ст. 1220 ЦК України відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, у разі пропущення спадкоємцем строку для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно із пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК України), а також у разі відсутності інших спадкоємців, які б могли дати таку письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадкоємців, які б могли дати таку письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Верховний Суд зазначає, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. Правила частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які пов`язані, зокрема, з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Подібний висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 14 вересня 2016 року у справі № 6-1215цс16, Верховним Судом у постановах від 11 липня 2018 року у справі № 381/4482/16-ц (провадження № 61-12844св18), від 17 червня 2020 року у справі № 520/10377/17 (провадження № 61-48230св18), від 11 серпня 2021 року у справі № 720/1079/19 (провадження № 61-14663св20), від 22 січня 2020 року у справі № 592/18695/18 (провадження № 61-13558св19). Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому Указами Президента України, затвердженими відповідними Законами України, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, продовжувалися строки дії воєнного стану в Україні. 28.02.2022 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» від 28.02.2022 № 164 (далі - Постанова). В подальшому, 06.03.2022 року до вказаної постанови внесено зміни, зокрема доповнено пунктом 3, згідно яким установлено, що на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється. 24.06.2022 року додатково внесені зміни, зокрема пункт 3 Постанови викладено в редакції: «Установити, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини». Постановою КМУ № 469 від 09.05.2023 року «Про внесення змін до деяких постанов КМУ щодо нотаріату, державної реєстрації та функціонування державних електронних інформаційних ресурсів в умовах воєнного стану, пункт 3 Постанови КМУ № 164 від 28.02.2022 року «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» було виключено. Дані зміни набули чинності 23.05.2023 року. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно зі статтею 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У судовому\~засіданні встановлено,\~що позивачпропустив строк звернення до нотаріуса із заявою в порядку визначеному законодавством України про прийняття спадщини через відсутність документа, який би підтверджував смерть спадкодавця, оскільки він помер на тимчасово окупованій території України - у м. Донецьку, до того ж, позивач перебувала за кордоном і лише у жовтні 2024 року приїхала в Україну та, отримавши свідоцтво про смерть батька, звернулася до нотаріуса. З огляду на викладене суд вважає, що причини пропуску для прийняття спадщини, є поважними. Вирішуючи питання поважності причин пропущення строку, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Враховуючи принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника, в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, те, що інших спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] не встановлено, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги представника позивача [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] , до Олександрівської селищної ради Краматорського району Донецької області, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, підлягають задоволенню.

Outcome: approved