Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-23 00:00:00

07.01.2025 р. до суду звернувся [PERSON] з вищезгаданою заявою. Заява обґрунтована тим, що у 1981 року заявник отримав паспорт громадянина і більше заявник не отримував паспорт з різних причин. Звернувшись до органу ДМС України, заявник отримав відмову у документуванні паспортом України через те, що неможливо встановити належність до громадянства України, у зв`язку з чим звернувся до суду із даною заявою. Ухвалою суду від 10.01.2025 року провадження у справі відкрито та призначено справу до судового розгляду. Представник заінтересованої\~особи надав\~пояснення,\~в яких\~зазначив,\~щозаявник просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт того, що [PERSON] , [INFO] , проживав на території України станом на момент проголошення незалежності України (24.08.1991 року), а також станом на момент\~набрання чинності\~Закону У\~крани «Про\~громадянство України»(13.11.1991 року), при цьому дату, на яку громадянин проживав на території України і яка вказується у вимозі позовної заяви до суду, обирається відповідно до наявних документів громадянина та підтверджуючих доказів. Наявність двох дат є некоректним тлумаченням Закону. Також заінтересована особа підтверджує факт звернення 19.09.2023 гр. заявника про надання роз`яснень щодо документування паспортом громадянина України у зв`язку з втратою паспорта колишнього СРСР зразка 1974-го року, проведення перевірок щодо документування його паспортом колишнього СРСР зразка 1974-го року, відсутності реєстрації місця проживання. Також підтверджує надання [PERSON] копії архівної довідки № 19, виданої 23.05.2023 Товариством з додатковою відповідальністю «Житлобуд-2», він з 05.12.1988\~по 26.12.1991\~рокипрацював на посаді електрика в будівельно- монтажному управлінні № 25 тресту «Житлобуд-2», орендному колективі будівельно-монтажного управління № 25 орендного підприємства тресту «Житлобуд-2». Просив суд ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства України, не заперечував проти задоволення позову. В судове засідання з`явились заявник та представник заінтересованої особи. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд прийшов наступних висновків. Судом встановлено, що 13.08.1981 р. заявнику був документований Першотравенським МВВС в Дніпропетровській області паспортом колишнього СРСР зразка 1974-го року серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] (російською мовою) у зв`язку з досягненням віку на підставі свідоцтва про народження. Паспортом громадянина України не документувався. \~ \~ \~ \~Згідно відомостей ГУ ДМС, УДМС в областях, ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області зареєстрованим або знятим з реєстрації місця проживання Заявник не значиться. Згідно наданої гр. [PERSON] копії архівної довідки № 19, виданої 23.05.2023 Товариством з додатковою відповідальністю «Житлобуд-2», він з 05.12.1988\~по 26.12.1991\~рокипрацював на посаді електрика в будівельно- монтажному управлінні № 25 тресту «Житлобуд-2», орендному колективі будівельно-монтажного управління № 25 орендного підприємства тресту «Житлобуд-2». Даний документ підтверджує факт постійного проживання гр. [PERSON] на території України за станом на 24 серпня 1991. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Отже, законодавством передбачено встановлення юридичних фактів щодо виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, до яких відносяться й факти, що породжують право особи на підтвердження належності до громадянства України, зокрема, постійного проживання на території України. Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом України «Про громадянство України» є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону. Згідно з п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 ЗУ "Про громадянство України" громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24.08.1991 року) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України"\~\~проживали в Україні і не були громадянами інших держав. Встановлення факту постійного проживання на території України є підставою для оформлення належності до громадянства України. Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень ст. 293 ЦПК України та ст. 3 ЗУ "Про громадянство України" і залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991; постійного проживання на території України за станом на 13.11.1991. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31.03.1995 №5\~\~передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Встановлені судом обставини справи, наведені факти у своїй сукупності та взаємозв`язку дають можливість дійти висновку про те, що гр. [PERSON] дійсно проживав на території України за станом на 24 серпня 1991 року. Враховуючи вищевикладене, з урахуванням того, що встановлення факту постійного проживання на території України станом на момент проголошення незалежності України 24.08.1991 необхідно заявнику для подальшого звернення до відповідних органів Державної міграційної служби України з метою отримання паспорта громадянина України, суд приходить до висновку про наявність підстав для встановлення зазначеного факту у судовому порядку та про задоволення заяви [PERSON] .

Outcome: approved