Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-20 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь суму заборгованості за договором №1176759 про надання споживчого кредиту від 14.12.2023 в розмірі 150 400 грн., 2422 грн. 40 коп. в рахунок відшкодування сплаченого судового збору та 10 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 14.12.2023 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено договір № 1176759 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 25 000 грн. Укладання кредитного договору здійснено за допомогою ІТС товариства, договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, що був надісланий позичальнику на номер мобільного телефону. Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість загальною сумою 150 400 грн. 29.07.2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» укладено договір факторингу № 29/07/2024, відповідно до якого позивач набув права грошової вимоги до відповідача за договором № 1176759 від 14.12.2023 про надання споживчого кредиту. Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» в розмірі 150 400 грн. Ухвалою судді 26.09.2024 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання по справі. Ухвалою суду 02.12.2024 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно засобами поштового зв`язку за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, згідно із п. 4 ч. 8 ст.128 ЦПК України. Враховуючи, що відповідач згідно із ст. 128 ЦПК України повідомлений, відзив не подав, причини неявки в судове засідання не повідомив, суд відповідно до ст.280, 281 ЦПК розглядає справу на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення з урахуванням того, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилося у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини, і дійшов наступного висновку. Встановлено, що 14.12.2023 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та відповідачем був укладений договір № 1176759 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» (а.с. 8 зворот -11). Згідно п.п. 1.1. - 1.3 договору сума кредиту (загальний розмір) становить 25 000 грн, строк кредиту 360 днів, тип процентної ставки фіксована. Відповідно до п. 1.5.1 Стандартна процентна ставка становить 2,2 % в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3 цього договору (360 днів). Знижена процентна ставка - 1,32 % в день застосовується, якщо споживач, як учасник програми лояльності товариства, до 13.01.2024 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного у Графіку платежів. У разі невикористання права на отримання знижки (невиконання умов на отримання знижки) застосовується стандартна процентна ставка без знижки (п. 1.5.2. Договору). Відповідно до п. 2.1 договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача № [NUMBER] . Згідно з п. 2.4. кредитного договору, кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п. 2.1 договору. Згідно п. 3.1. договору нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації та автопролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод "факт/факт". Для підписання кредитного договору [PERSON] використано електронний підпис одноразовим ідентифікатором «Т325» відповідно до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що сторони досягли усіх істотних умов та уклали кредитний договір. Свої зобов`язання за кредитним договором ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» виконало у повному обсязі, а саме: надало відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, який склав 25000 грн, шляхом переказу грошових коштів на картку номер [NUMBER] , що підтверджується листом ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» (а. с. 14 зворот), а також інформацією з АТ КБ «ПриватБанк» зі змісту якої слідує, що на ім`я [PERSON] емітовано картку № [NUMBER] , на яку 14.12.2023 було зараховано кошти в сумі 25000 грн. (а.с. 60). Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором №1176759 від 14.12.2023 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, складеного ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», внаслідок невиконання договірних зобов`язань заборгованість [PERSON] за період з 14.12.2023 по 29.07.2024 склала 150 400 грн., з яких 25 000 грн. - заборгованість за тілом кредиту та 125 400 грн. - заборгованість за відсотками (а.с. 15-19) 29.07.2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та позивачем укладено договір факторингу №29/07/2024, у відповідності до умов якого ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» передає (відступає) за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» приймає належні ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с. 34-38). Відповідно до Витягу з реєстру боржників від 29.07.2024 до договору факторингу №29/07/2024 ТОВ«ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 150400 грн., з яких: 25000 грн. - заборгованість за тілом кредиту та 125400 грн. - заборгованість за відсотками (а.с.41 зворот). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Пунктами 5 та 6 частини 1 статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченоу ЦК України та ГК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеному у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною 6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію). Частиною 5 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення ( відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення ( відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Згідно ч. 8 ст. 11 цього Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, договір про надання споживчого кредиту від 14.12.2023 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та відповідачем був укладений в електронній формі. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23.03.2020 у справі №404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09.09.2020 у справі №732/670/19 (провадження № 61-7203св20). Згідно з ч. 1 ст. 1049 цього Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з п. 1-1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідач не надав суду відзиву на позов, доказів щодо обставин, які ураховуються при визначенні розміру суми заборгованості, у зв`язку з чим несе ризик настання наслідків, пов`язаних із невчиненням цих процесуальних дій, в даному випадку - ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів. З матеріалів справи вбачається, що відповідач отримав кредит у ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», яке виконало свої обов`язки за електронним договором № 1176759 про надання споживчого кредиту від 14.12.2023 та надало відповідачу кредит в сумі 25000 грн., однак останній належним чином не виконував свої зобов`язання за договором, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість в сумі 150400 грн. Позивач набув права грошової вимоги за вказаним кредитним договором до відповідача на підставі Договору факторингу № 29/07/2024 від 29.07.2024. Враховуючи, що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, позов ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно із п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Судом встановлено, що позивачем ТОВ «ФК «УКГЛОБАЛ-ФІНАНС» 02.08.2024 укладено договір про надання юридичних послуг №02/08/2024 з ФОП [PERSON] (а.с.42-43). Відповідно до акта приймання-передачі наданих послуг № 4 від 30.08.2024 до договору № 02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02.08.2024 та витягу з реєстру №1 до вказаного акта від 30.08.2024, ФОП [PERSON] надано позивачу послуги, пов`язані з підготовкою позовної заяви про стягнення заборгованості з [PERSON] та клопотання про витребування доказів вартістю 10 000 грн. (а.с. 45 зворот - 46). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц зазначила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише ті витрати, які мають розумний розмір. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою. Враховуючи складність справи, обсяг і складність виконаної адвокатом роботи, наявність сталої судової практики в такій категорії справ, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на правничу допомогу в даній справі в сумі 6000 грн. Із врахуванням задоволення позову повністю та сплати позивачем 2 422,40 грн. судового збору, вказана сума судового збору підлягає стягненню із відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved