Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-16 00:00:00

29.10.2024 року до суду надійшла позовна заява ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до відповідача про стягнення заборгованості за кредитними договорами, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість: за договором позики №76928723 в розмірі 27155 грн, з яких: 7800,00 грн сума заборгованості по основному боргу, 19355, 00 грн сума заборгованості за відсотками; за договором позики №2543597 в розмірі 23458,40 грн, з яких: 7000 грн сума заборгованості по основному боргу, 16458,40 грн сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором №04181-12/2023 в розмірі 28050,00 грн, з яких: 6000,00 грн, 22050,00 грн сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором №03745-12/2023 в розмірі 18800,00 грн, з яких: 4000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 14800, 00 грн сума заборгованості за відсотками, а всього стягнути 97463, 40 грн, а також понесені судові витрати. Позовні вимоги мотивує тим, що 23.11.2023 між відповідачем та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» було укладено договір позики №76928723 в електронній формі, а також 06.01.2024 між [PERSON] та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» було укладено договір позики №2543597 в електронній формі. 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №14/06/21, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги до боржників, які вказані у реєстрі, зокрема до [PERSON] за договорами позики №76928723 в сумі 27155 грн та за договором позики №2543597 в сумі 23458,40 грн. 05.12.2023 між [PERSON] та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» було укладено кредитний договір №04181-12/2023 в електронній формі в розмірі 28050 грн. Також 04.12.2023 між відповідачем та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» було укладено кредитний договір №03745-12/2023 в електронній формі в розмірі 18800,00 грн. 29.04.2024 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №29042024-1, відповідно до якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» передає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги до боржників, які вказані у реєстрі, зокрема до [PERSON] за кредитними договорами №03745-12/2023 та №04181-12/2023. З викладених підстав представник позивача звернувся до суду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просить справу розглядати у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання також не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом, однак кореспонденція була повернута до суду без вручення. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що 23.11.2023 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] був укладений договір позики №76928723. Згідно з умовами договору відповідач отримав позику в сумі 8000,00 грн, зобов`язавшись повернути її та сплатити проценти за користування позикою. Строк позики 30 днів, дата повернення позики 22.12.2023. Базова процентна ставка становить 2,5% за день, процентна ставка за понадстрокове користування позикою становить 2,70% за день. Договір укладено та підписано сторонами в електронній формі (а.с. 11-13). 28.07.2021, 11.04.2024 до вказаного договору факторингу №14/06/21 було внесено зміни додатковими угодами №2, №22 відповідно (а.с. 18-19). Відповідно до витягу з Реєстру боржників №22 від 14.06.2021 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 р. ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за договором позики №76928723 на загальну суму заборгованості 27155 грн, з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу 7800,00 грн, сума заборгованості за відсотками 19355 грн (а.с. 21). 06.01.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] був укладений договір позики №2543597. Згідно з умовами даного договору відповідач отримав позику в сумі 7000,00 грн, зобов`язавшись повернути її та сплатити проценти за користування позикою. Строк позики 18 днів, дата повернення позики 24.01.2024. Базова процентна ставка становить 3% за день, процентна ставка за понадстрокове користування позикою становить 3,50% за день. Договір укладено та підписано сторонами в електронній формі (а.с. 22-26). 14.06.2021 р. між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (Фактор) та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (Клієнт) був укладений договір факторингу №14/06/21, відповідно до якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення право грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з додатком №1 та є невід`ємною частиною договору. Перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників (а.с. 16-17). 28.07.2021, 11.04.2024 до вказаного договору факторингу №14/06/21 було внесено зміни додатковими угодами №2, №22, 24 відповідно (а.с. 18-19, 27). Відповідно до витягу з Реєстру боржників №22 та №24 від 14.06.2021 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 р. ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за договором позики №76928723 на загальну суму заборгованості 27155 грн, з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу 7800,00 грн, сума заборгованості за відсотками 19355 грн та за договором 2543597 на загальну суму 23458,40 грн, з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу 7000 грн, сума заборгованості за відсотками 16458,40 грн (а.с. 21, 29). 05.12.2023 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та [PERSON] був укладений договір про надання фінансового кредиту №04181-12/2023. Згідно з умовами даного договору відповідач отримав кредит в сумі 6000,00 грн, зобов`язавшись повернути його та сплатити проценти за користування кредитом. Кредит надається строком на 360 днів, дата погашення кредиту 28.11.2024. Процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредиту. Договір укладено та підписано сторонами в електронній формі. (а.с. 37-39). 04.12.2023 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та [PERSON] був укладений договір про надання фінансового кредиту №03745-12/2023. Згідно з умовами даного договору відповідач отримав кредит в сумі 4000,00 грн, зобов`язавшись повернути його та сплатити проценти за користування кредитом. Кредит надається строком на 360 днів, дата погашення кредиту 27.11.2024. Процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредиту. Договір укладено та підписано сторонами в електронній формі. (а.с. 45-47). 29.04.2024 між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (Фактор) та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» (Клієнт) був укладений договір факторингу №29042024-1, відповідно до якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому, до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення право грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з додатком №1 та є невід`ємною частиною договору. Перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників (а.с. 49-50). Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 29.04.2024 до Договору факторингу №29042024-1 від 29.04.2024. ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитними договорами №04181-12/2023 на суму 28050 грн та №03745-12/2023 на суму 18800 грн ( а.с. 52). Таким чином, судом встановлено, що між сторонами існують договірні правовідносини. Відповідно до норм ст.ст. 11, 525, 629 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Різновидом договору є кредитний договір, який обов`язково укладається в письмовій формі (ст.ст. 1054, 1055 ЦК України, ст.13 Закону України «Про споживчий кредит»). Згідно зі ст. 1046ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 1 ст. 1049ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Статтею 204 ЦК України встановлена презумпція правомірності правочину. За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Абзац 2 ч. 2 ст.639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Особливості укладання кредитного договору та договору позики в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон). У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з п. 6 ч.1 ст. 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону). За змістом ч.ч.3,4,6 ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Судом встановлено, що договори позики між [PERSON] та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», а також кредитні договори між [PERSON] та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» укладені у формі електронного документу, із застосуванням електронного підпису (за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора). Таким чином, договори про надання позики та кредиту підписані відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами даних правочинів. Доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідачем не спростовано, що в силу положень статей 12, 81ЦПК України є її процесуальним обов`язком. Відповідно до ч. 1 ст.509ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК України). Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.512ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» є новим кредитором, так як набуло право вимоги до відповідача за вищеперерахованими договорами, а тому вправі вимагати погашення відповідачкою заборгованості згідно цих договорів. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач належним чином своїх зобов`язань за договорами позики та кредитними договорами не виконав, своєчасно кредитні кошти та відсотки не повернув, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. Відповідно до розрахунків заборгованості [PERSON] має заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»: за договором позики №76928723 в розмірі 27155 грн, з яких: 7800,00 грн сума заборгованості по основному боргу, 19355, 00 грн сума заборгованості за відсотками ( а.с. 15); за договором позики №2543597 в розмірі 23458,40 грн, з яких: 7000 грн сума заборгованості по основному боргу, 16458,40 грн сума заборгованості за відсотками ( а.с. 26); за кредитним договором №04181-12/2023 в розмірі 28050,00 грн, з яких: 6000,00 грн сума основного боргу, 22050,00 грн сума заборгованості за відсотками (а.с. 40); за кредитним договором №03745-12/2023 в розмірі 18800,00 грн, з яких: 4000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 14800, 00 грн сума заборгованості за відсотками ( а.с. 48). Правильність розрахунків заборгованості за договорами позики та кредитними договорами відповідачем не спростована. Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто, таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли унаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Договори, укладені між відповідачем та первісними кредиторами, договори факторингу у встановленому порядку недійсними не визнані, тобто, в силу положень статті 204 ЦК України діє презумпція правомірності указаних правочинів. У цій справі позичальник не довів належного повернення кредитних коштів у розмірі та на умовах, визначених спірним договором, презумпція правомірності якого не спростована. Фактично, порушене право кредитора залишилось незахищеним, а тому підлягає захисту в судовому порядку. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за договорами позики та за кредитними договорами на загальну суму 97463, 40 грн. На підставі ст.141ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача також понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 3028,00 грн. На підставі викладеного, ст. ст. 207, 517, 526, 1048, 1049, 1054, 1077 ЦК України,

Outcome: approved