Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] через свою представницю адвоката Перебийніс С. В. звернулася до суду із позовом до [PERSON] та [PERSON] про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка зазначила, що відповідачі з 2011 року до 2020 року проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Від шлюбу вони мають двох доньок, а саме: доньку [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які після розірвання шлюбу між батьками проживали разом із матір`ю. На підставі рішення Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Черкаської міської ради від 12.05.2021 № 21/9 діти повернуті для проживання та виховання у родину батька [PERSON] . На підставі судового наказу від 15.11.2021, виданого Чигиринським районним судом Черкаської області з [PERSON] стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Чигиринського районного суду Черкаської області від 19.04.2023 [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно двох її дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 31.05.2024 ТОВ «Фрезеніус медікал кер Україна» видало висновок за № 4 ЛКК закладу охорони здоров`я про наявність у батька, матері дитини тривалої хвороби, яка перешкоджає виконанню батьківських обов`язків. З наведеного висновку вбачається, що [PERSON] має високий ступінь втрати здоров`я внаслідок тривалої хвороби, що спричиняє повну нездатність до самообслуговування та залежність від інших осіб і перешкоджає виконаню ним батьківських обов`язків. За поданням Служби у справах дітей Медведівської сільської ради від 20.08.2024 за № 50/09-02 виконавчий комітет Медведівської сільської ради виніс рішення № 27 від 22.08.2024 «Про надання [PERSON] , [INFO] , статусу дитини, позбавленої батьківського піклування», а також рішення № 26 від 22.08.2024 «Про надання [PERSON] , [INFO] , статусу дитини, позбавленої батьківського піклування». На підставі розпорядження Черкаської районної військової адміністрації Черкаської області № 97від 05.09.2024 «Про влаштування [PERSON] та [PERSON] на виховання і спільне проживання у дитячий будинок сімейного типу [PERSON] » неповнолітні діти відповідачів проживають у позивачки та перебувають на її утриманні. За таких обставин позивачка вважає, що наявні підстави для припинення стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] та стягнути з відповідачів аліменти на утримання дітей на її користь. Тому просить суд припинити стягнення аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частини її заробітку (доходу) щомісячно, але не меншу 540 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. Стягнути з [PERSON] на на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частини її заробітку (доходу) щомісячно, але не меншу 540 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, порчинаючи від дня пред`явлення заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 19.11.2024 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, справа призначена до судового розгляду з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 11.12.2024 розгляд справи відкладено через відсутність доказів вручення відповідачем повідомлення про дату, час та місце судового розгляду. Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 25.12.2024 розгляд справи відкладено повторно через відсутність доказів вручення відповідачем повідомлення про дату, час та місце судового розгляду. У визначений судом день та час проведення судового засідання учасники не з`явились. Представниця позивача адвокат Перебийніс С. В. надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність та відсутність позивачки. Позов підтримала у повному обсязі та просила суд його задовольнити. Проти заочного розгляду справи судом не заперечувала. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] , будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомили. Правом подання відзиву на позовну заяву не скористалися. За таких обставин суд, відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши в порядку спрощеного позовного провадження наявні матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Наявний між сторонами спір стосується виконання батьками обов`язків щодо утримання дітей, тому до його правового регулювання застосуванню підлягають норми Глави 15 Сімейного кодексу України «Обов`язок матері, батька утримувати дитину та його виконання». У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно зі статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини здійснюється відповідно до положень статті 183 Сімейного кодексу, зокрема частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до частини другої статті 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо її утримання. Згідно з п. 20 Положення про дитячий будинок сімейного типу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2002 № 564 «Про затвердження Положення про дитячий будинок сімейного типу» (зі зміснами) батьки-вихователі є законними представниками вихованців і захисниками їх прав та інтересів у всіх органах, установах та організаціях без спеціальних на те повноважень. Пункт 14 вказаного Положення передбачає, за вихованцями зберігаються раніше призначені аліменти, пенсія, інші види державної допомоги. Суми коштів, що належать вихованцям як пенсія, аліменти чи інші види державної допомоги, переходять у розпорядження батьків-вихователів і витрачаються на утримання вихованців. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Частиною 4 ст. 256-6 Сімейного кодексу України визначено, що батьки-вихователі є законними представниками дітей і діють без спеціальних на те повноважень як опікуни або піклувальники. З положень статті 179 СК України вбачається, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. сумі. 08 липня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», а тому розмір стягуваних аліментів не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно із роз`ясненнями, наданими у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Натомість аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ст. 191 СК України). Під час розгляду справи судом встановлено, що відповідачі у справі [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 02, та [PERSON] , [INFO] , про що зроблено актовий запис № 1. Наведене підтверджено наданими суду свідоцтвами про народження дітей. На підставі судового наказу, виданого Чигиринським районним судом Черкаської області 15.11.2021 (справа № 708/1017/21, провадження № 2-н/708/30/21) судом вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі однієї третини від її заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду з 22.10.2021 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Рішенням Чигиринського районного суду Черкаської області від 19.04.2023 (справа № 708/1008/22, провадження № 2/708/21/23) у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав позов задоволено, ухвалено позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Вказане рішення набрало законної сили 22.05.2023. Висновками лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про наявність у батька, матері дитини тривалої хвороби, яка перешкоджає виконанню батьківських обов`язків № 4 суду підтверджено, що [PERSON] , який проживає разом із [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , має високий ступінь втрати здоров`я внаслідок тривалої хвороби, що спричиняє повну нездатність до самообслуговування та залежність від інших осіб і перешкоджає виконанню батьківських обов`язків. Вказані висновки надані медичним центром ТОВ «Фрезеніус медікал кер Україна» 31.05.2024. Наведені обставини, зокрема позбавлення матері дітей - відповідачки [PERSON] , батьківських прав щодо них, а також неможливість виконання батьком - відповідачем [PERSON] , своїх батьківських обов`язків унаслідок хвороби мали наслідком ухвалення Виконавчим комітетом Медведівської сільської ради як органом опіки та піклування рішення № 26 від 22.08.2024 «Про надання [PERSON] , [INFO] , статусу дитини, позбавленої батьківського піклування». Вказаним рішенням на Службу у справах дітей Медведівської сільської ради покладено обов`язок забезпечити подальше влаштування диини з урахуванням її інтересів. Аналогічне рішення за № 27 від 22.08.2024 «Про надання [PERSON] , [INFO] , статусу дитини, позбавленої батьківського піклування» було прийнято органом опіки та піклування Виконавчого комітету Медведівської сільської ради і щодо другої спільної дитини відповідачів. В подальшому, на підставі розпорядження Черкаської районної військової адміністрації Черкаської області № 97 від 05.09.2024 «Про влаштування [PERSON] та [PERSON] на виховання і спільне проживання у дитячий будинок сімейного типу [PERSON] » діти відповідачів у зв`язку із позбавленням батьківського піклування влаштовані у дитячий будинок сімейного типу на базі родини [PERSON] та [PERSON] . Відповідно з цього моменту позивачка у справі набула статус особи, яка є законним представником своїх вихованців. Аналіз наведених фактів та обставин у сукупності дає суду підстави для висновку, що наразі малолітні [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають у родині позивачки, яка є їх законним представником та утримує їх. Відповідно підстави для подальшого стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] відсутні, відповідно до положень чинного законодавства відповідачі зобов`язані сплачувати аліменти на утримання їх малолітніх дітей на користь позивачки [PERSON] . Також, аналізуючи заявлені позовні вимоги суд констатує, що за загальним правилом аліменти підлягають стягненню з дня звернення з позовом до суду, натомість припинити стягнення аліментів можливо з дня набрання відповідним рішенням суду законної сили. Аліменти, не залежно від того ким саме вони отримані, відповідно до вимог статті 179 Сімейного кодексу України є власністю дитину. За своєю суттю стягнення аліментів є примусовим виконанням обов`язку батьків приймати участь в утриманні дитини (ст. 180, 181 СК України) Тлумачення наведених норм дає підстави для висновку, що законодавцем визначені підстави стягнення аліментів, можливі їх отримувачі та порядок їх стягнення. До гарантій забезпечення належних умов забезпечення дитини віднесено законодавче визначення мінімального гарантованого розміру аліментів. При дотриманні вказаних гарантій та належному виконанні батьками обов`язку щодо сплати аліментів фактично не має значення хто саме є отримувачем аліментів, оскільки ці грошові кошти є власністю дитини і можуть бути використані їх отримувачем виключно на забезпечення та утримання цієї дитини. Зміна отримувача аліментів не змінює суті зобов`язання для платника. Контроль за цільовим витрачанням аліментів здійснюється органом опіки та піклування. За таких обставин стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] з дня звернення до суду із припиненням стягненням аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] лише з дня набрання таким рішенням законної сили може мати наслідком подвійне стягнення із [PERSON] аліментів за певний період часу, що у свою чергу не буде відповідати принципу законності та справедливості судового рішення та не відповідатиме вимозі дотримання справедливого балансу інтересів сторін спору. Ураховуючи наведене суд дійшов висновку, що заявлений позов [PERSON] підлягає до задоволення зі стягненням аліментів з [PERSON] на утримання двох малолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду. А також стягнення аліментів з [PERSON] на користь позивачки на утримання двох малолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили з припиненням стягнення аліментів на користь [PERSON] . На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов`язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує положення статті 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», відповідно до яких при зверненні до суду позивачка від сплати судового збору була звільнена, відповідно судові витрати у зв`язку із задоволенням позову підлягають стягненню із відповідачів на користь держави по 1120,20 грн із кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved