Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-29 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу у розмірі 26\~817, 40 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що 02 жовтня 2021 року близько 11 години 30 хвилин по вул. Ужанській у с. Зарічево Закарпатської області мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «ВАЗ», номерний знак [NUMBER] , яким керував відповідач, та автомобіля марки «Renault», номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] , в результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу марки «Renault» було завдано механічних пошкоджень, а власнику такого матеріального збитку. Постановою Перечинського районного суду Закарпатської області від 03 листопада 2021 року доказано, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини [PERSON] , який на момент події не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Потерпілий повідомив позивача про дорожньо-транспортну пригоду та в подальшому звернувся із заявою про відшкодування шкоди. Відповідно до звіту автотоварознавчого дослідження від 19 жовтня 2021 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу марки «Renault», номерний знак [NUMBER] , складає 30\~356, 88 грн. Згідно з наказом про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, позивач здійснив регламентну виплату потерпілому у сумі 25\~297, 40 грн. Також позивачем були понесені додаткові витрати на збір документів та визначення розміру шкоди у сумі 1\~520 грн. За таких обставин, оскільки відповідач, як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана відшкодувати в порядку регресу завдану шкоду, тому просить позов задовольнити. Ухвалою Перечинського районного суду Закарпатської області від 11 вересня 2024 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом. У судове засідання представник позивача не з`явився, попередньо подавши клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому також зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить такі задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзиву на позов не подав, про причини неявки суду не повідомив, а тому суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд відповідно до частини 2 статті\~247\~ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів у справі, які є належними, допустимими та достатніми у своїй сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом установлено, що 02 жовтня 2021 року об 11 годині 30 хвилин [PERSON] в с. Зарічево по вул. Ужанській, а саме біля будинку 49, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21099», номерний знак [NUMBER] , перед початком руху, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Renault Megane», номерний знак [NUMBER] , який здійснював об`їзд, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим своїми діями порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України. Постановою Перечинського районного суду Закарпатської області від 03 листопада 2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і застосувано до нього захід впливу у вигляді попередження. Вказана постанова набрала законної сили 16 листопада 2021 року. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що\~розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 05 жовтня 2021 року потерпілий [PERSON] подав до моторного (транспортного) страхового бюро України повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та заяву про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до звіту про оцінку автомобіля № 90/21 від 19 жовтня 2021 року вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля марки «Renault Megane», номерний знак [NUMBER] , внаслідок пошкодження такого під час дорожньо-транспортної пригоди, приймається рівним дійсним (ринковій) вартості автомобіля на момент дослідження без врахування аварійних пошкоджень і становить 165\~036, 76 грн. Згідно з платіжними дорученнями № 1107868 від 08 грудня 2021 року та № 1106855 від 11 листопада 2021 року, потерпілому в порядку відшкодування шкоди Моторним (транспортним) страховим бюро України було здійснено виплату страхового відшкодування з фонду захисту потерпілих в сумі 25 297, 40 грн та суму оплати послуг аваркома (експерта) у розмірі 1 520 грн. Відтак суд установив, що між сторонами виник спір з правовідносин страхування. Вирішуючи цей спір, суд виходить з наступних норм закону та відповідних їм обставин справи. Так, згідно із пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Стаття 1191 ЦК передбачає, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до підпункту 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 вказаного Закону передбачено, що Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про страхування» страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є обов`язковим. Встановлено, що транспортний засіб, яким керував відповідач, а саме автомобіль марки «Renault Megane», номерний знак [NUMBER] , на момент настання дорожньо-транспортної пригоди 02 жовтня 2021 року не був застрахований. Відповідно до частин першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її\~завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Стаття 1192 ЦК України передбачає, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно із статтею 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується\~сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Частина перша статті 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог\~або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач не надав належних заперечень та доказів на спростування наведених позивачем обставин, у той час як позивач довів ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог. Отже, беручи до уваги встановлені обставини справи та враховуючи, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована і позивач виконав покладені на нього обов`язки, передбачені Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за відсутності доказів про наявність пільг, передбачених п. 13.1 ст. 13 Закону, а також доказів про сплату відповідачем розміру завданої шкоди, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача в порядку регресу належить стягнути суму, сплачену на рахунок потерпілого в рахунок відшкодування шкоди у розмірі 25 297, 40 грн, а також 1\~520 грн витрат, понесених моторним (транспортним) страховим бюро України на оплату послуг аваркома (експерта). Крім цього, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд уважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 3 028 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved