Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-29 00:00:00

20.11.2024 позивач [PERSON] через канцелярію суду звернулася до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб укладений між сторонами, який зареєстрований 28.08.2013 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кам`янка-Бузького районного управління юстиції Львівської області, актовий запис №63. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 28.08.2013 вони зареєстрували шлюб з відповідачем. Зазначає, що від даного шлюбу у них є син - [PERSON] , [INFO] . Причиною розпаду сім`ї є те, що їхнє спільне життя не склалося, не зійшлися характерами та поглядами на життя. Однією сім`єю не проживають три роки, спільного господарства не ведуть. За час проживання окремо, втратили почуття поваги та любові один до одного, за цей час бажання проживати не виникало ні у позивача, ні у відповідача, тому зберегти сім`ю не можливо. Спільного майна немає. Позивачка переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить її інтересам. Ухвалою суду від 03.12.2024 відкрито спрощене позовне провадження в справі з викликом сторін та призначено судове засідання. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, проте подала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, хоча про час та місце проведення засідання повідомлявся належним чином. Причин неявки суду не повідомив. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 28.08.2013 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кам`янка-Бузького районного управління юстиції Львівської області, зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 63, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 28.08.2013. Після одруження прізвище позивачки [PERSON] . Від даного шлюбу у сторін є син [PERSON] , [INFO] . Позивачка [PERSON] вказує, що причиною розпаду сім`ї з відповідачем [PERSON] є те, що їхнє спільне життя не склалося, не зійшлися характерами та поглядами на життя. Однією сім`єю не проживають три роки, спільного господарства не ведуть. За час проживання окремо, втратили почуття поваги та любові один до одного, за цей час бажання проживати не виникало ні у позивача, ні у відповідача, тому зберегти сім`ю не можливо. Спільного майна немає. Позивачка переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить її інтересам Встановивши дійсні обставини справи, дослідивши докази позивача на обґрунтування заявлених вимог, суд вирішуючи сімейний спір між сторонами, виходить з наступних мотивів та норм права. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Водночас принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі. Так, згідно з ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування зокрема до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. У свою чергу підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя визначені ст. 112 СК України, положеннями якої встановлено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. А ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 2013. Подружжя припинило шлюбні відносини і на даний час можливості зберігати сім`ю немає, спільне господарство не ведеться, що і стало причиною позову про розірвання шлюбу. На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію позивача щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить інтересам позивача. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні. Відтак, суд дійшов висновку, що оскільки є підстави для розірвання шлюбу між сторонами, тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1211,20 грн. Враховую положення ст. 113 СК України, а також заяву позивача, суд вважає за необхідне позивачу змінити на її дівоче прізвище [PERSON] .

Outcome: approved