Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-26 00:00:00

Представник позивача Шестерня Н.О. звернулася до суду з позовом до [PERSON] , згідно якого просить стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-МАРКЕТ» матеріальну шкоду в сумі 209\~104, 60 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 27.02.2022 року під час роботи магазину продукти 433 мережі магазинів ТОВ «АТБ-МАРКЕТ», що розташований за адресою: Тернопільська область, м. Бучач, вул. Галицька, буд. 10 приблизно о 13 год. 00 хв. [PERSON] зайшовши до приміщення діючи умисно з хуліганських мотивів вчинив пошкодження майна компанії ТОВ «АТБ-МАРКЕТ», а саме товарів алкогольної продукції на загальну суму 209\~104,60 грн. Постановою Бучацького районного суду Тернопільської області від 01.02.2024 року у справі №595/221/24 визнано винним [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 51 грн. Зазначає, що внаслідок протиправних дій відповідача магазину Продукти 433 мережі магазинів ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» було завдано значної матеріальної шкоди, що виражається у побитті вітрин з алкогольною продукцією на суму 209\~104,60 грн. Вказує, що зазначені збитки підтверджуються: видатковими накладними на поставку алкогольної продукції (товар, який знаходився на вітрині 27.02.2022 року); наказом про проведення позапланової інвентаризації товарних запасів; інвентаризаційною відомістю №2280 від 27.02.2022 року; інвентаризаційною відомістю №2410 від 27.02.2022 року. На підставі вищевикладеного просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду та сплачений судовий збір. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 28 жовтня 2024 року справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-МАРКЕТ» в особі представника позивача Шестерні Наталі Олександрівни до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди прийнято до розгляду, відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження. 15.11.2024 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого він вважає що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Представник відповідача вважає, що матеріальна шкода не може бути у повному обсязі стягнута з відповідача, оскільки 27.02.2022 року розбиття алкогольних напоїв здійснювалося декількома особами. Зазначає, що постанова Бучацького районного суду від 01.02.2025 року не може бути належним доказом, оскільки має преюдиційне значення у справі. Крім того, зазначає, що із долученої до матеріалів справи постанови начальника СД ВП №2 (м. Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області В.Меньків від 29.12.2023 року та із протоколу огляду диска відеозапису від 17.04.2022 року, вбачається, що розбиття алкогольних напоїв здійснювало декілька осіб. Отже, відповідач зазначає, що матеріальної шкоди ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» 27.02.2022 року завдали як мінімум п`ятеро осіб, а не одноособово відповідач. Вказує, що розмір шкоди, яку завдав відповідач належними та допустимими доказами встановити неможливо. Твердження позивача, що відповідач завдав йому матеріальну шкоду у розмірі 209\~104 грн. є припущенням. Докази позивача не містять інформації щодо предмета доказування, а лише підтверджують факт нестачі у магазині станом на 27.02.2022, а отже не дають змоги дійти висновку про розмір завданої відповідачем матеріальної шкоди. Зазначає, що наказ про проведення інвентаризації та інвентаризаційні відомості №2280 та №2410 підтверджують факт нестачі певного алкоголю на певну суму станом на 27.02.2022, але це ніяк не пов`язується саме з відповідачем. На підставі вищенаведеного просить відмовити ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» у задоволенні позову. Ухвалою суду від 18 грудня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. \~ \~ \~ \~Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала, з підстав наведених у ньому. \~ \~ \~ \~Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги заперечила, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, просила у задоволенні позову відмовити. \~ \~ \~ \~Суд, вислухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини. 27.02.2022 року, о 13 годині 00 хвилини, [PERSON] , вчинив дрібне хуліганство, що виражалося у розбитті алкогольних напоїв в маркеті «АТБ», що за адресою [ADDRESS] . Дані обставини встановлені постановою Бучацького районного суду Тернопільської області від 01.02.2024 року по справі №595/221/24, якою притягнено [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч.6\~ст.82 ЦПК України). Із долученої до матеріалів справи копії постанови про закриття кримінального провадження від 29.12.2023 року винесеної начальником СД відділення поліції №2 (м.Бучач) Чортківського районного відділу поліції ГУНП В Тернопільській області капітаном поліції Меньків В.І., вбачається, що 27.02.2022 року приблизно о 13 год. 00 хв. невстановлена група осіб, а саме: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та інші невстановлені слідством особи, перебуваючи у приміщенні супермаркету АТБ, що знаходиться в м. Бучач вул. Галицька, 10, вчинили неправомірні дії, що полягали у пошкодженні вітрин із алкогольними напоями у даному супермаркеті, чим спричинили матеріальну шкоду власнику АТБ. На підтвердження понесених збитків позивач додає наказ від 27.02.2022 року про проведення в магазині « [INFO] », що знаходиться за адресою м. Бучач, вул. Галицька, 10 позапланової інвентаризації по товарних позиціях алкогольні напої, інвентаризаційну відомість №2410 від 27.02.2022 року, інвентаризаційну відомість №2280 від 27.02.2022 року, видаткові накладні. Відповідно до інвентаризаційної відомості №2410 від 27.02.2022 року різниця між обліковою сумою та фактичною сумою наявної продукції становить 187\~199, 30 грн. Відповідно до інвентаризаційної відомості №2280 від 27.02.2022 року різниця між обліковою сумою та фактичною сумою наявної продукції становить 21\~905, 30 грн. Загальна недостача згідно з інвентаризаційних відомостей по товарних позиціях алкогольних напоїв від 27.02.2022 року становить 209\~104, 60 грн. Крім того, представником позивача долучено до матеріалів справи накладні на внутрішнє переміщення товарів з 01.01.2022 року по 22.02.2022 року. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Приписами ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 22 ЦК України відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, оскільки частиною першою вказаної статті визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно з вимогами ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. \~Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже, підставою цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, яке включає в себе: шкоду, протиправне діяння особи, яка її заподіяла, причинний зв`язок між ними та вину заподіювача шкоди. Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Під шкодою (збитками) розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. У правовідносинах з відшкодування шкоди діє презумпція заподіювача шкоди. При цьому, обов`язок доказування наявності шкоди та її розміру покладається на позивача, відсутність вини у заподіянні шкоди повинен довести відповідач. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен довести факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір. Як роз`яснено у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6 розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Тобто шкода має бути наслідком неправомірних дій її завдавача. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Отже, для відшкодування шкоди необхідно встановити і довести наявність усіх складових елементів цивільного правопорушення. При цьому, причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди (п. п. 32,33 постанови Верховного Суду від 04.08.2020 року у справі № 925/1478/16). Тобто, встановлення прямого причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоди, та збитками потерпілої сторони є важливим елементом доказування наявності реальних збитків. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність є причиною, а збитки, яких зазнала потерпіла особа, - наслідком такої протиправної поведінки. Питання про наявність або відсутність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи і шкодою має бути вирішено судом шляхом оцінки усіх фактичних обставин справи. Як встановлено судом 27.02.2022 року неправомірні дії, які полягали у розбитті алкогольних напоїв в маркеті «АТБ», що за адресою [ADDRESS] вчиняло декілька осіб, що підтверджується, зокрема, копією постанови про закриття кримінального провадження від 29.12.2023 року винесеної начальником СД відділення поліції №2 (м.Бучач) Чортківського районного відділу поліції ГУНП В Тернопільській області капітаном поліції Меньків В.І. Із протоколу огляду диска відеозапису від 17.04.2022 року наданого представником відповідача вбачається, що в супермаркеті «АТБ» пляшки з алкогольними напоями з полиць скидало декілька осіб. Крім того, як вбачається із наданих суду копій постанов №595/833/24 та №595/835/24 на [PERSON] та [PERSON] було складено протоколи за дії, які полягали у розбитті спиртних напоїв 27.02.2022 року в супермаркеті «АТБ» що за адресою [ADDRESS] , провадження у справах закриті у зв`язку із відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення. Понесені збитки позивач підтверджує інвентаризаційними відомостями від 27.02.2022 №2280 та №2410, проте такі докази суд оцінює критично. Із вказаних інвентаризаційних відомостей можна визначити недостачу товару наявну у магазині станом на 27.02.2022 року, проте визначити розмір шкоди заподіяної саме [PERSON] встановити неможливо. Стверджувати, що товар, що зазначений в інвентаризаційних відомостях\~від 27.02.2022\~року та в такій кількості був пошкоджений саме відповідачем неможливо, так як і неможливо встановити чи недостача цих товарів не могла бути наслідком інших неправомірних дій чи виникнути з інших причин. Так, як вчинення неправомірних дій по розбиттю алкогольної продукції вчинялося не одноособово [PERSON] , а з інвентаризаційних відомостей від 27.02.2022 року встановити збитки завдані особисто відповідачем неможливо, зазначені обставини не можуть свідчити про причинно-наслідковий зв`язок між неправомірними діями [PERSON] та сумою нестачі зазначеною у інвентаризаційних відомостях. Також, ні з постанови про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності, ні з постанови про закриття кримінального провадження не вбачається кількість, вид, вартість алкогольної продукції, яка була пошкоджена, як загалом, так і [PERSON] особисто. Оскільки, обов`язок доказування наявності шкоди та її розміру покладається на позивача, із наданих позивачем доказів не можливо встановити, скільки саме одиниць алкогольної продукції пошкоджено відповідачем, та яка реальна сума завданих збитків позивачу спричинена неправомірними діями саме [PERSON] . За правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Надані суду\~докази позивача\~у сукупності\~не дають\~змоги дійти\~висновку про\~розмір завданих\~відповідачем збитків. Посилання позивача на те, що з вини відповідача йому спричинено збитки у сумі 209\~104,60 грн., не підтверджені належними доказами. З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено, що відповідачем зазначеними вище хуліганськими діями була спричинена майнова шкода в заявленому розмірі. З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги не обґрунтовані та не підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed