Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-27 00:00:00

01 листопада 2024 року [PERSON] звернулась до суду та просила стягнути з [PERSON] на її користь 53319 тисяч грн. у відшкодування майнової шкоди і 10000 тисяч грн.. у відшкодування моральної шкоди, що завдані злочином. Свої вимоги вмотивує тим, що відповідач 30.03.2024 близько 19 години 00 хвилин [PERSON] , з метою умисного знищення чужого майна шляхом підпалу, прибула до будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] та з тильною сторони будинку палкою, яку знайшла поруч з будинком, розбила скло у віконній рамі, після чого за допомогою сірників підпалила згорток пакувального паперу, який заздалегідь принесла з собою та через отвір у вікні закинула його до середини будинку. Внаслідок пожежі у будинку пошкоджено частину підлоги, внутрішнє спорядження стін та стелі покрилось кіптявою, знищено дитячу коляску «Тако», дитячий та дорослий одяг. Ухвалою суду 09 листопада 2024 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до слухання у відкритому судовому засіданні. Цією ухвалою учасникам справи визначено строк для подачі заяв по суті справи. Внаслідок вчиненого відповідачем правопорушення завдано шкоду відповідачу у розмірі 53319,00 тисячі гривень, шкоду не відшкодовано в добровільному порядку. Також позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 10000 тисяч гривень, яку мотивує тим, що псування її майна наступне кримінальне провадження завдало негативних наслідків її ментальному здоров`ю. В судове засідання позивач не з`явилась, надала до суду заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримала просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги визнала повністю. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що вироком Корюківського районного суду Чернігівської області від 31 липня 2024 року відповідача визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення за\~ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України, яка передбачає відповідальність за замах на умисне знищення чужого майна, вчиненому шляхом підпалу, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. В рамках кримінального провадження встановлено, що 03.03.2024, близько 19 години 00 хвилин, обвинувачена [PERSON] , з метою умисного знищення чужого майна шляхом підпалу, прибула до будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , де на грунті неприязних відносин з власниками вказаного будинку, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді знищення чужого майна та бажаючи їх настання, реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на знищення чужого майна шляхом підпалу, діючи з прямим умислом, з тильної сторони вищевказаного будинку палкою, яку знайшла поруч з будинком, розбила скло у віконній рамі, після чого за допомогою сірників підпалила згорток пакувального паперу, який заздалегідь принесла з собою та через отвір у вікні закинула його до середини будинку, після чого одразу залишила місце події. У вироку Корюківського районного суду Чернігівської області є посилання на висновок будівельно технічної експертизи № СА-19/125-24/4890-БТ від 06.06.2024, згідно якого заподіяно майнову шкоду в розмірі 51702 грн., згідно з висновком судової- товарознавчої експертизи №635/24-24 від 14.06.2024 завдано майнову шкоду в розмірі 1617 грн. Загальна сума майнової шкоди [PERSON] становить 53319,00 грн. Відповідач вирок суду добровільно не виконує, майнову шкоду не відшкодовує. Відповідно до ч. 2 ст. 127, ч. 1 ст. 128 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні. Особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Встановлені судом обставини, відповідають цивільним правовідносинам, пов`язаним із відшкодуванням шкоди, завданої внаслідок неправомірних дій, які регулюються Цивільним Кодексом України. Згідно ч.ч. 1-2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. В силу з ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. У п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року №6, судам роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до ч. 4 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно ч. 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, обставини, встановлені вищезазначеним вироком Корюківського районного суду Чернігівської області від 31.07.2024 (справа № 736/1458/24), який набрав законної сили, є встановленими та не підлягають доказуванню. В ході здійснення досудового розслідування та при розгляді кримінального правопорушення відносно [PERSON] зібрано достатньо доказів, які свідчать про наявність протиправних дій вказаної особи, що мало наслідком на умисне знищення чужого майна, вчиненому шляхом підпалу. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, доведені, тому підлягають задоволенню в повному обсязі і з відповідача на користь позивача слід стягнути матеріальну шкоду в розмірі 53319 тисяч гривень. Щодо стягнення моральної шкоди, то суд вважає, що ці позовні вимоги підлягають задоволенню частково. В силу частин 1, 2 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів,\~у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до п. 3\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди"\~під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Визначаючи обґрунтованість заявленого потерпілою розміру моральної шкоди в сумі 10000 грн., суд виходить з того, що згідно з положеннями ч. 3\~ст. 23 ЦК України саме судом визначається розмір грошового відшкодування моральної шкоди. При цьому законодавець встановлює лише загальні критерії щодо меж судової дискреції у вирішенні цього питання: залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення; з урахуванням вимог розумності і справедливості. Тобто визначення розміру грошового відшкодування моральної шкоди складає предмет оцінної діяльності суду. Зазначені правові висновки щодо визначення розміру моральної шкоди констатовані в постановах Верховного Суду від 09.04.2020 р. (справа № 127/21014/17), від 06.02.2019 р. (справа № 718/447/16-ц), від 26.02.2020 р. (справа № 372/4399/15-ц). Враховуючи наведене, характер заподіяння моральної шкоди, характер і об`єм моральних страждань потерпілої, тяжкість злочину, спосіб його вчинення, виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 5000 грн. Такий розмір грошового відшкодування, на думку суду, є співрозмірним із понесеними моральними стражданнями потерпілої. З огляду на зазначене вище суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1211,20 гривень судового збору.

Outcome: partial