Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-29 00:00:00

17.12.2024 р. позивач звернулася в суд з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер [PERSON] , який залишив заповіт на її користь, який 07.08.2023 року за реєстровим №76 було посвідчено секретарем виконавчого комітету Пийтерфолвівської сільської ради. Згідно положень ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Покійному [PERSON] на праві приватної власності належало таке нерухоме майно: -житловий будинок за адресою: [ADDRESS] ; -дві земельні ділянки площами 0,55 га кожна з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Петрівської сільської ради. За прийняттям спадщини позивач звернулася до Виноградівської державної нотаріальної контори. Однак у зв`язку з відсутністю належних правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно державним нотаріусом Боричок К.В. у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом їй було відмовлено. Така ситуація обумовлена втратою частини оригіналів документів та не проведення спадкодавцем за життя державної реєстрації набутих речових прав В судове засідання позивачка та її представник, адвокат Продан О.В., не з`явилися, однак подали до суду клопотання в якому позовні вимоги підтримали, обставини вказані в позовній заяві підтвердили і просили суд розглядати спаву у їх відсутності. Представник Пийтерфолвівської сільської ради до суду не з`явився, проте надав письмову заяву, в якій просив слухати справу у його відсутності. Третья особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог: державний нотаріус\~ Виноградівської державної нотаріальної контори Боричок К.В. в судове засідання не з`явилася, причини неявки суд не повідомила. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позовних вимог позивачки [PERSON] . Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем [PERSON] , який помер [INFO] та залишив заповіт на її користь, який 07.08.2023 року за реєстровим №76 було посвідчено секретарем виконавчого комітету Пийтерфолвівської сільської ради. Згідно положень ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Покійному [PERSON] сна праві приватної власності належало таке нерухоме майно: -житловий будинок за адресою: [ADDRESS] -дві земельні ділянки площами 0,55 га кожна з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Петрівської сільської ради. За прийняттям спадщини позивач звернулася до Виноградівської державної нотаріальної контори. Однак у зв`язку з відсутністю належних правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно державним нотаріусом Боричок К.В. у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом їй було відмовлено. Така ситуація обумовлена втратою частини оригіналів документів та не проведення спадкодавцем за життя державної реєстрації набутих речових прав. Таким чином, через відсутність необхідних правовстановлюючих документів на спадкове майно позивач позбавлена можливості оформити прийняття спадщини у регламентованому порядку. Пунктом 1 ч.2 ст.16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» саме у разі неможливості нотаріуса оформити право на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до положень п.3.3. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» за відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Потреба такого способу захисту права власності як пред`явлення позову про його визнання виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється (п.37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.12.2014 р. №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав». Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 року (Закон № 475/97-ВР), визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В архівних матеріалах КП «Виноградівське РБТІ» інвентарна справи на об`єкт нерухомого майна, а саме - житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , містить технічний паспорт, оформлений на ім`я спадкодавця [PERSON] та копію свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 13.11.2009 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Пийтерфолвівської сільської ради від 14.10.2009 року №97. Крім того належність речових прав спадкодавцю також підтверджується свідоцтвом на забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР від 1972 року, відомостями домової книги. Згідно положень ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. За запитом позивача в архівних матеріалах Відділу №4 ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області вдалося віднайти копії державних актів на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК №021409 від 10.11.2001 року (виданий на ім`я спадкодавця) та серії II- ЗК №021412 від 10.11.2001 року (виданий на ім`я покійної дружини спадкодавця, [PERSON] ). У цьому розрізі питання відзначаю, що [PERSON] померла [INFO] . По її смерті земельну ділянку площею 0,55 Та згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК №021412 від 10.11.2001 року, успадкував її чоловік [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим Виноградівською державною нотаріальною конторою 02.09.2011 року за реєстровим №2740. У той же час відповідно до п.2 ч. 1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно підлягають державній реєстрації. Аналогічну норму передбачено ст.182 Цивільного кодексу України. Однак, до смерті спадкодавець не здійснив державної реєстрації набутих майнових прав, що в свою чергу обумовлює потребу звернення позивача до суду. Відповідно до приписів ст.41 Конституції України та п.2 ч.1 ст.3, ст.321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Згідно положень п.9 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності може бути проведена на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно. За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України, стаття 1268 ЦК України (Прийняття спадщини). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно до правової позиції, викладеної\~ у Листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 27.09.2012 року № 10-1387/0/4-12 "Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм законодавства про власність та спадкування", вбачається, що у відповідності до ст. 2 ЗУ від "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" 1 липня 2004 року N 1952-IV, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Однак, згідно із правилами, встановленими Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (п. 4.15, 4.18), для видачі свідоцтва про право на спадщину, у складі якої є нерухоме майно, необхідно подати правовстановлюючий документ та Витяг із Державного реєстру речових прав. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. На виконання ухвали суду від 20.12.2024 року державним нотаріусом Виноградівської державної нотаріальної контори надано копію спадкової справи у матеріалах якої містяться копії таких документів:\~ заява позивачки [PERSON] , від 23.11.2023 року про прийняття спадщини, свідоцтво про смерть [PERSON] , серії [NUMBER] від 13.10.2023 року, заповіт від 07.08.2023 року за реєстровим №76 , який посвідчено секретарем виконавчого комітету Пийтерфолвівської сільської ради, заява про скасування заповіту від\~ 15.01.2013 року Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, де це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним Документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Належність спадкодавцю спадкового майна доведено належними та допустимими доказами. За вказаних обставин\~ позивачем на законних підставах набуто право власності на спадкове майно, тому позовні вимоги\~ підлягають до задоволення в повному обсязі. На підставі ст.ст. 392, 1218, 1268, 1297 ЦК України,

Outcome: approved