Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить визначити місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , разом батьком [PERSON] . В обґрунтування позову позивачем зазначено, що сторони у справі в період з жовтня 2015 року по 23 липня 2021 року перебували в цивільному шлюбі. [INFO] народився їх спільний син [PERSON] . Він жодного дня не відмовлявся від своїх батьківських обов`язків, намагався всіляко підтримувати зв`язок зі своїм сином, брати участь в його вихованні, покривати витрати на його утримання, лікування, освіту, бути поруч під час зростання та формування його як особистості, забезпечувати повноцінний розвиток. Заочним рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 13.12.2021 було присуджено стягнення з нього на користь відповідача аліментів на утримання сина у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.08.2021 і до досягнення дитиною повноліття. При цьому відповідач приховала відомий факт, що на момент розгляду її позову про стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON] він вже сплачував аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] від першого шлюбу. Попри це, сподіваючись, що завищені аліменти будуть використовуватися відповідачем на благо його сина, він не оскаржував заочне рішення суду і сплачував їх вчасно та в повному обсязі. Незважаючи на щомісячне надходження суми аліментів, відповідач не забезпечує повноцінного утримання їхнього сина. Отримані кошти витрачає в більшій мірі на особисті потреби, розваги та придбання алкоголю. Дитина не забезпечена належним одягом, шкільним приладдям та іграшками. Відповідач не тільки не забезпечує всебічного розвитку дитини шляхом відвідування дитиною школи мистецтв, гуртків та спортивних секцій, але й не виконує своїх материнських обов`язків. Зокрема, вона не водить дитину до 1-В класу Лубенської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №6 впродовж тривалого періоду. Факт порушення прав дитини на освіту та порушення материнських обов`язків відповідачем було зафіксовано адміністративними матеріалами Лубенського відділу поліції. Відповідача було визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень за ст. 122-4, 124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу. Крім того через те, що відповідач не сплачує власні кредитні зобов`язання перед банківськими установами, виконавчою службою 08.06.2022 було відкрито відносно неї виконавче провадження, яке по цей час не завершене. Також на розгляді в суді перебуває адміністративний матеріал відносно відповідача за кваліфікацією «Невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей». Крім того, в реєстрі судових рішень є низка рішень за позовами міських комунальних підприємств щодо стягнення з відповідача заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги. Зазначений факт вказує на те, що відповідач систематично порушує норми законодавства щодо обов`язковості й своєчасності сплати за комунальні послуги, тим самим наражаючи їхнього малолітнього сина на ризик проживання в квартирі з припиненими комунальними послугами. Відповідач веде асоціальний спосіб життя, зловживає алкоголем, постійно змінює цивільних партнерів, з якими за місцем проживання дитини вживає алкоголь, що негативно впливає на психіку дитини. В цілому дитина знаходиться в пригніченому стані, стані постійного стресу, нерідко голоду. І при цих умовах відповідач категорично перешкоджає йому в побаченнях з сином, тримає дитину фактично в режимі домашнього арешту, сусіди та спільні знайомі повідомляють, що син скаржиться на відсутність повноцінного харчування, дефіцит іграшок, брак уваги й любові з боку матері. Характеризуючим прикладом відповідача може бути той факт, що 17.01.2022 напередодні засідання комісії виконкому Лубенської міської ради (18.01.2022) щодо призначення годин побачень його з сином, ним за участі співробітників місцевого відділу поліції було зафіксовано перебування відповідача за місцем її проживання в стані сильного алкогольного сп`яніння, а їх малолітній син знаходився в помешканні з п`яною матір`ю й без належного нагляду. Відповідач систематично перешкоджає в його побаченнях з сином після припинення цивільного шлюбу. Дитина більше року не відвідувала заклад дошкільного виховання. Так само, після того як сина було зараховано до 1-В класу, відповідач не водила його до школи, не відвідувала батьківські збори, не виконувала з ним домашні завдання, дитина не бере участі в уроках, які проводяться дистанційно. Вказані факти, як окремо, так і в їх сукупності, вказують на те, що відповідачем неналежно виконуються материнські обов`язки, а перебування малолітнього сина за місцем проживання відповідача несе загрозу для його психологічного і фізичного здоров`я, повноцінного розумового розвитку та соціальної адаптації. Він має достатній виховний потенціал для забезпечення потреб дитини на належному рівні. Таким чином, враховуючи всі обставини в їх сукупності, проживання дитини разом з ним є єдиним можливим порятунком малолітнього сина, охорони його законних прав та інтересів. 16.05.2023 позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків. 08.06.2023 судом постановлено ухвалу, якою прийнято до розгляду дану позовну заяву, відкрито провадження у зазначеній цивільній справі та призначено підготовче засідання в порядку загального позовного провадження; витребувано від Служби у справах дітей Виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області письмовий висновок щодо розв`язання спору. 05.10.2023 судом постановлено ухвалу, якою підготовче провадження у зазначеній цивільній справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги. У судовому засіданні 26.10.2023 пояснив, що коли дитині виповнилось майже п`ять років, вони з відповідачем припинили фактичні шлюбні відносини, син залишився проживати з відповідачем. Після цього відповідач не давала можливості бачити дитину, казала, що дитина то хвора, то зазначала ще інші причини. Останній раз сина він бачив приблизно два роки тому, оскільки відповідач заборонила йому бачитись з дитиною, всіляко цьому перешкоджала. До школи він не приходив, оскільки дитина довго його не бачила, тому він не хотів травмувати сина. Впевнений, що відповідач налаштувала проти нього дитину. Він вважає, що дитині буде краще проживати з ним у повній матеріально забезпеченій родині. Він має кращі умови для матеріального забезпечення сина, його розвитку, харчування. Він офіційно працює, проживає з дружиною та її двома дітьми у трикімнатній квартирі, яку винаймає, сплачує аліменти стягнуті з нього за судовим рішенням. Він звернувся до виконкому, який у 2022 році прийняв рішення про встановлення графіку побачень з дитиною, але відповідач не давала дитину для побачень. Коли вони ще жили разом з відповідачем, вона зловживала спиртним. На теперішній час також продовжує зловживати спиртними напоями, проживає з різними чоловіками. Часто в квартирі відповідача перебувають її друзі, де вони п`ють спиртне. Йому казали його знайомі, що дитина погано одягнута, відповідач не забезпечує дитину всім необхідним. Вважає, що відповідач неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки, що шкодить дитині. У подальших судових засіданнях позивач пояснив, що на теперішній час відповідач частково виконує рішення виконкому щодо побачень з дитиною. Син, коли він бере його до себе, неохайний, недоглянутий. 17.09.2024 син повідомив йому, що 16.09.2024 [PERSON] побила його вдома по ногах та сідницях руками і ганчірками за те, що він не хотів вчити уроки. Також син сказав, що мати 16.09.2024 вживала алкоголь. У дитини були сінці на тілі. Про це він повідомив класного керівника, поліцію. Також син сказав, що мати била його по обличчю долонею. З жовтня 2024 року він не міг забрати дитину для побачень, оскільки відповідач не давала йому дитину, він бачив дитину тільки в школі. З жовтня 2024 він телефонував відповідачу щоб забрати дитину, але вона не відповідала на дзвінки, тому він дитину не міг забрати до себе. Додому до відповідача він не приходив щоб забрати дитину. Не заперечує, що 21.08.2019 його також, як і відповідача, постановою суду було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Пояснила, що мати дитини неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки, веде аморальний спосіб життя, не приділяє належної уваги сину, не надала доказів на підтвердження тому, що працює та отримує доходи, дитина занедбана, тому доцільним буде визначити місце проживання дитини з батьком. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні. У судовому засіданні 26.10.2023 пояснила, що коли проживала з позивачем однією сім`єю, він її бив. Також позивач грав в ігрові автомати, на цьому ґрунті вони сварились, потім розійшлись. Їх з позивачем син залишився проживати з нею. Дитина відвідувала садочок, потім пішла до школи. Дитина всім необхідним забезпечена для життя та навчання, завжди нагодована, має комп`ютер, телефон, ноутбук, нормально вдягнена. Після прийняття виконкомом рішення про встановлення побачень батька з дитиною дитина чекала батька, але позивач не приходив до сина. 06.10.2023 їй зателефонував позивач, щоб побачитись з сином. Вона сказала, що він може це зробити після уроків біля школи. Вона з вчителем та сином стояли біля школи, але позивач так і не приїхав. Дитина від батька не отримувала подарунки, зокрема, на день народження. У дитини багато друзів, він відкритий, активний. Здоров`ям дитини позивач не цікавиться. Вона отримувала від позивача аліменти на дитину у розмірі 2500 грн., а тепер - 1400 грн. Звісно цих коштів недостатньо, але вона намагається забезпечити дитину всім необхідним. Вона не зловживає спиртними напоями. Буває на свята, що у неї вдома збираються друзі, можуть бути застілля, де вони вживають спиртне. Те, що дитина недоглянута, це неправда. Вважає, що позивач її оговорює, не знає чому. Вона працює, отримує заробітну плату у розмірі 7800 грн., до цього працювала неофіційно. Дитина прив`язана до неї, у неї з сином тісний зв`язок. Вона не перешкоджає позивачу у побаченнях з дитиною. Намагалась вирішити це питання по-людські, але позивач не йде на контакт. Син не ходив до школи з вересня 2022 року по січень 2023 року, оскільки було онлайн навчання. Якийсь період вона не могла оплатити інтернет, бо не мала на це коштів, а позивач на той час не сплачував їй аліменти. Тому дитина деякий час не відвідувала уроки в онлайн режимі. При цьому син виконував домашні завдання, які вона передавала вчителю. У подальших судових засіданнях відповідач пояснила, що коли дитина повертається додому після побачень з батьком, на її питання що робив у батька, каже, що сидять у ноутбуці. Каже, що коли папа підвищує голос, то він починає боятися. Буває, що в присутності дитини позивач може її ображати. Вона не завжди давала дитину батьку для побачень, бо дитина часто хворіє, зокрема, на простудні захворювання, особливо у зимовий період. Також син міг бути в гостях у її батьків, бо теж хоче їх бачити, а вони працюють у будні. Навмисно перешкод у побаченнях дитини з батьком вона не чинить. Дитина допускала пропуски занять у період 2023-2024 років за хворобою. З 03.06.2024 вона працює продавцем за договором з фізичною особою - підприємцем. До 01.01.2024 працювала в Лубенській філії ПАТ «Обленерго». Не заперечує, що може підвищити голос на дитину, бо син відволікається від виконання домашніх завдань, може балуватись. Сина вона не б`є. З головою будинкового комітету у неї та інших мешканців конфлікт з питання житлово-комунальних послуг. Вона не зловживає алкоголем і аморального способу життя не веде. Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що позов мотивований тим, що відповідач неналежним чином здійснює догляд та виховання сина, запевняючи, що сину у нього буде набагато краще. В ході розгляду справи в суді позивач намагався любими шляхами виставити відповідача у негативному світлі, використовуючи це як головний аргумент на його погляд для того, щоб суд визначив місце проживання дитини з ним. Все це виглядає дуже дивним, так як після припинення спільного проживання з відповідачем позивач два роки зовсім не спілкувався з дитиною. Між сторонами у справі склались непрості відносини, які налагодити вони не можуть. Рішенням Виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області від 23.02.2022 позивачу відмовлено у визначенні місця проживання дитини з ним, призначено позивачу зустрічі з сином щотижня із 16:00 п`ятниці по 12:00 неділі, саме за згодою матері дитини. На сьогоднішній день це рішення не оспорене і не скасоване. Позивач у різних заявах вказує різні адреси свого проживання. При цьому у його нинішньої дружини також є двоє неповнолітніх дітей, яким теж потрібно приділяти увагу у навчанні та вихованні. Де остаточно хоче проживати із сином позивач незрозуміло. Згідно висновку органу опіки від 26.09.2023, який досконало вивчав ситуацію, визначати місце проживання з дитини з батьком є недоцільним. При обстеженні умов проживання родини позивача виявлено значні недоліки: відсутність необхідних зручностей в квартирі (є лише базові), квартира потребує косметичного ремонту, відсутність у квартирі окремих місць для дітей для сну, відпочинку, вивчення уроків. Позивач при проведенні обстеження повідомив комісію, що планує одну кімнату облаштувати для сина сторін, але на даний час позивач не надав доказів такого облаштування. Стосовно врахування думки дитини, яка була опитана в суді, думки і побажання дитини цього віку можуть бути навіяні або спотворені батьком дитини і не можуть прийматися судом як абсолютні. В даному випадку батько і бабуся (мати позивача) заманюють дитину, обіцяючи купити їй велосипед, телефон, не обмежуючи його у іграх, вільному часі. Все це створює у дитини ілюзію «гарного батька», який запевняє дитину, що мати його у чомусь обмежує, гримає на нього, кричить, щось вимагає. Вважає, що позивач не довів необхідності та потреби визначення місця проживання дитини з ним. В той же час у відповідача наявні належні умови для проживання дитини, вона піклується про дитину, забезпечує всім необхідним. Не виключає, що питання щодо цього позову виникло у зв`язку з тим, що відбувається мобілізація. Представник третьої особи - Служби у справах дітей виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району у судовому засіданні пояснила, що вважає недоцільним саме в найкращих інтересах дитини визначати місце проживання дитини з батьком. Підтримує наданий суду висновок щодо розв`язання спору. Зазначила, що між батьками дитини наявний тривалий конфлікт. Рішенням Виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області №49 від 23.02.2022 позивачу відмовлено у визначенні місця проживання дитини з ним, призначено позивачу зустрічі з сином щотижня із 16:00 п`ятниці по 12:00 неділі, за згодою матері дитини. При цьому тривалий час, майже два роки, батько не мав побачень з дитиною, з нею не спілкувався. В той період з питання перешкоджання відповідачем побаченням з дитиною не звертався. Службі пояснив, що не хотів травмувати дитину. Згодом позивач неодноразово звертався до Служби з питання перешкоджання відповідачем побаченням з дитиною. Службою у справах дітей було оглянуто умови проживання обох батьків. Позивач проживає з дружиною та її двома синами у орендованій квартирі, де в цілому наявні належні умови для проживання. Хлопчик проживає з матір`ю у її власній квартирі, де для дитини створені всі належні умови. Дитина забезпечена всім необхідним для навчання та проживання, забезпечена харчуванням. Вважає, що умови проживання у матері є кращими, оскільки для дитина облаштована окрема кімната. Батьки дитини характеризуються позитивно. Сторони як батьки мають бажання брати участь у вихованні сина. Родина відповідача на обліку у Службі не перебувала та не перебуває, під соціальним супроводом теж. До Служби, зокрема, і за час перебування цієї справи в суді зі шкільного закладу, правоохоронних органів, інших осіб повідомлень щодо неналежного виконання відповідачем батьківських обов`язків, вчинення відповідачем щодо дитини домашнього насильства не надходило, самою Службою таких фактів не встановлено. З моменту народження і дотепер дитина проживає з матір`ю, яка на обліку у наркодиспансері не перебуває. Фактів систематичного невиконання відповідачем батьківських обов`язків, будь-якої загрози для дитини за місцем її проживання з матір`ю встановлено не було. Дитина під час її опитування в суді не виявила більшої прихильності до матері чи батька. Хоча відповідач не надала відомості про отримання нею доходів, але дитина забезпечена усім необхідним на достатньому рівні. Мати дитини займається вихованням дитини та наразі належним чином виконує батьківські обов`язки. Вважає, що позивач не довів належними доказами саме в інтересах дитини доцільність визначення місця проживання сина з ним, що беззаперечно буде травматичним для дитини. Малолітній [PERSON] у судовому засіданні 11.11.2024 пояснив, що живе з мамою, де у нього є окрема кімната, у батька буває на вихідних. Недавно не їздив до батька, бо був з мамою на конюшні, де катався на конях. Мама живе з [PERSON] . У школу його відводить мама, робить з ним уроки. З батьком він був у магазині, піцерії. І з мамою іноді ходив до піцерії. Він хоче жити з і з мамою, і з батьком, з кожним по одному місяцю. З мамою хоче жити, бо ходить з нею у парк, на конюшню. Любить млинці, які мама готує. Хоче жити з батьком, бо бабуся [PERSON] сказала, що купить йому велосипед. Також хотів би жити з батьком, бо поїде з ним до розважального центру, де є дитячі ігри. Коли був у батька вдома, уроки не вчив з батьком, бо він не знав що вчити. Він сказав батьку, що можна зателефонувати вчительці, а батько сказав, що повчить уроки з мамою. Батько йому сказав, що якщо він буде жити з мамою, то вона не буде пускати його до нього. Вільно він почувається і з батьком, і з мамою, але вільніше у бабусі [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] , з яким живе мама, забирає у нього телефон, бо він багато в ньому грає, більше ніяк його не ображає. Мама і батько його люблять. Мама буває строгою. Маму він любить коли вона не сердита на нього. Якось за те, що не зробив уроки, мама дала йому ляпаса по щоці, по попі не била. Поліцію тато викликав, бо мама побила його не рукою, а речами (кофтою, футболками), кинула їх у нього. Якось він довго «сидів» у телефоні, тоді мама кинула його на диван та вдарила долонею по нозі, по попі не била. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, їх представників, представника третьої особи, малолітньої дитини, допитавши свідків, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] . Згідно витягу з реєстру Лубенської територіальної громади від 20.07.2023 [PERSON] , [INFO] , з 08.09.2016 зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . З довідок Лубенської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №6 Лубенської міської ради Полтавської області №01-22/153 від 25.11.2022 та №01-23/6 від 19.01.2023 вбачається, що [PERSON] , здобувач освіти 1-В класу, [INFO] , із 55 навчальних днів відвідав лише 10 днів, що складає 18 відсотків. За І семестр 2022/2023 навчального року має 49 навчальних днів пропусків без поважних причин. Згідно довідки вих.№130 від 19.03.2024, виданої академічним ліцеєм «Європейський» Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, [PERSON] навчався в Академічному ліцеї «Європейський» з першого класу. Вибув до Гімназії імені Василя Барки 26.02.2024. Протягом 2023/2024 н.р. з 110 навчальних днів мав пропуски 27 днів. Згідно довідки вих.№04-04/140 від 03.12.2024, виданої Гімназією імені Василя Барки Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, [PERSON] є здобувачем освіти 3-А класу гімназії у 2024/2025 навчальному році. Зарахований до навчального закладу 26.02.2024. За 2023-2024 н. р. був відсутній всього 23 дні 115 годин, з них по хворобі 19 днів 95 годин, з поважних причин 4 дні 20 годин. За 2024-2025 н. р. був відсутній 18 днів 90 годин, з них по хворобі 13 днів 65 годин, з поважних причин 5 днів 25 годин. З характеристики вих.№9219 від 30.05.2024, виданої академічним ліцеєм «Європейський» Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , навчався в Академічному ліцеї «Європейський» з першого класу. До ліцею [PERSON] приводила мама, інколи старший брат, бабуся або дідусь. На заняття [PERSON] приходив вчасно. Забирала після навчальних занять о 17.00 завжди мати [PERSON] . Згідно характеристики, виданої академічним ліцеєм «Європейський» Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, [PERSON] , [INFO] , учень 2-В класу, щоденно відвідує заклад освіти. На заняття приходить вчасно. До ліцею дитину приводять матуся, бабуся або дідусь. Забирає після навчальних занять о 17.00 мати [PERSON] . Навчається учень у міру своїх інтелектуальних здібностей, які були розвинуті в першому класі за допомогою дистанційної форми навчання. Потребує розвитку як усного, так і писемного мовлення, подальшого формування стійкої навички читання, збагачення словникового запасу, обчислювальних навичок. Мати цікавиться успіхами сина в процесі навчання, прислухається до порад вчителів. Згідно інформації КП «Комунальне некомерційне підприємство Лубенський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» вих.№649 від 19.09.2023 [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку. Регулярно проходить медичні огляди та оздоровлення за станом здоров`я та комісії шкільні. Дитиною опікується мати [PERSON] , яка сумлінно виконує рекомендації медичних працівників по лікуванню та оздоровленню. З характеристик від 10.02.2022 та 12.09.2023, складених головою будинкового комітету [PERSON] та членами будинкового комітету [PERSON] та [PERSON] , вбачається, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , з 1992 року. Проживає разом зі своїми дітьми: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Веде здоровий спосіб життя. Сусіди відзиваються про неї позитивно, а саме - тактовна, вихована, ввічлива, порядна. Дуже хороша мама. Піклується про діток, які завжди охайні. Із дітками теплі й дружні стосунки. [PERSON] увесь свій вільний час проводить разом з меншим сином. Поряд з мамою дитина щаслива та життєрадісна. Відповідно до характеристики від 27.12.2024, складеної спеціалістом сектору по роботі з ОСН Лубенської міської ради Полтавської області [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . За вищевказаною адресою остання проживає разом з малолітнім сином - [PERSON] . В даний час, зі слів мешканців, з ними проживають її співмешканець та двоє його дітей. [PERSON] офіційно не працевлаштована, деякий час працювала на договірній основі в торгівлі. За місцем проживання характеризується посередньо. Зі слів мешканців багатоповерхового будинку, за її адресою були неодноразові виклики поліції через розпиття спиртних напоїв, нецензурну лайку, крик в квартирі в пізній час доби. На думку мешканців, [PERSON] недобросовісно ставиться до виконання батьківських обов`язків щодо свого неповнолітнього сина. Дитина часто перебуває в пригніченому стані, переважно гуляє один і рідко грається з дітьми. Вдома дитина присутня під час конфліктів матері зі співмешканцем, що має негативний вплив на нього. [PERSON] ні з ким не підтримує добросусідських відносин. З копії акту про неможливість обстеження умов проживання родини від 26.03.2024, складеного комісією служби у справах дітей виконавчого комітету Лубенської міської ради, вбачається, що комісії не вдалося обстежити умови проживання родини [PERSON] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , з огляду на те, що не вдалося потрапити до зазначеної квартири в зв`язку з відсутністю родини вдома або з небажанням матері надати дозвіл на проведення обстеження умов проживання родини. Зі слів голови будинкового комітету та мешканців будинку, які висловили бажання залишитись анонімними, [PERSON] веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями. Відповідно до акту обстеження умов проживання родини від 12.11.2024, складеного комісією служби у справах дітей виконавчого комітету Лубенської міської ради, проведено обстеження умов проживання родини [PERSON] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] . На момент обстеження санітарно-гігієнічний стан помешкання задовільний. В квартирі прибрано, речі знаходяться на своїх місцях, наявна побутова техніка, квартира мебльована. Дитині облаштовано окрему кімнату. Хлопець має місце для сну, навчання. Забезпечений гаджетами (ноутбук, планшет, телефон), засобами гігієни, шкільним приладдям, сезонним одягом та взуттям. Продукти харчування наявні, є свіжоприготовлені страви. Дитина на момент обстеження була відсутня, перебувала у навчальному закладі. З довідки КП «Лубенський наркодиспансер ПОР» №597 від 22.12.2021 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , яка мешкає в [ADDRESS] , на обліку в КП «ЛОНД ПОР» не перебуває. Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло, виданого 22.10.1996 Органом приватизації виконавчого комітету міста Лубни, квартира [ADDRESS] , належить на праві приватної сумісної власності [PERSON] та членам її сім`ї: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Загальна площа квартири становить 48,82 кв.м. Згідно довідки Лубенської об`єднаної філії АТ «Полтаваобленерго» вих.№ 21 від 05.07.2023 [PERSON] з 08.05.2023 працювала в Лубенській об`єднаній філії АТ «Полтаваобленерго» на посаді контролер енергонагляду. За період з травня 2023 року по жовтень 2023 року (включно) нарахована заробітна плата у розмірі 16561,06 грн. Середньомісячна заробітна плата - 8280,53 грн. З трудового договору, укладеного між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, від 03.06.2024 вбачається, що мін укладений між ФОП [PERSON] та [PERSON] на наступних умовах: вид діяльності (професія) - продавець продовольчих товарів; розмір заробітної плати - 8000,00 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, виданого Лубенським відділом державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), [PERSON] станом на 01.07.2022 мав заборгованість за аліментами у розмірі 26432,87 грн. З довідки про доходи, виданої 21.01.2025 Приватним акціонерним товариством «САВ ОРБІКО», вбачається, що [PERSON] працює у зазначеному товаристві на посаді представник торговельний, загальна сума доходу за період з 01.07.2024 по 31.12.2024 становить 160891,60 грн. З інформації Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області вих.№ 59425-2024 від 23.12.2024 вбачається, що до ІКС ІПНП «Єдиний облік» зареєстровано 8 звернень щодо протиправної поведінки [PERSON] , а саме: -19.06.2019 ЄО №5657, за зверненням [PERSON] про те, що співмешканка [PERSON] нанесла тілесні ушкодження спільній малолітній дитині 2,8 років; -03.09.2021 ЄО №8294, за зверненням [PERSON] про те, що 23.07.2021 його співмешканка [PERSON] пошкодила його транспортний засіб Daewoo nexia під час конфлікту; -01.01.2022 ЄО №29 за зверненням [PERSON] про те, що колишня співмешканка заявника [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, неналежно доглядає за спільним сином, [PERSON] , 2016 року народження. Жінка не дає можливості спілкуватися з дитиною; -01.01.2022 ЄО №44, за зверненням [PERSON] , заявник просить відреагувати повторно та вилучити дітей в колишньої співмешканки [PERSON] , остання перебуває в нетверезому стані, діти без нагляду, заявник переймається за свого сина; -17.01.2022 ЄО №576, за зверненням [PERSON] , наразі колишня дружина заявника [PERSON] , перебуває у стані алкогольного сп`яніння, неналежно доглядає за спільним сином; -11.02.2023 ЄО №1118, за зверненням [PERSON] по факту неналежного виконання обов`язків по вихованню дитини [PERSON] ; -23.03.2024 ЄО №2800, за зверненням [PERSON] про те, що його колишня дружина не дає бачитися зі спільною дитиною; -17.09.2024 ЄО №9896, за зверненням [PERSON] , син повідомив, що мати вчиняє насилля. Згідно копії постанови Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 21.08.2019 у справі №539/3282/19 [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу за те, що 19.06.2019 близько 21 години 50 хвилин в [ADDRESS] , [PERSON] виражалась нецензурною лайкою в сторону [PERSON] , вчинивши дрібне хуліганство. Згідно копії постанови Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 19.04.2022 у справі №539/1289/23 [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді попередження за те, що 11.03.2023 близько 12 год. 00 хв. [PERSON] ухилилася від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків щодо забезпечення належних умов навчання свого малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , внаслідок чого останній за І семестр 2022/2023 навчальних років має 49 навчальних днів пропусків без поважних причин, тобто дитина не охоплена навчанням. Згідно копії постанови Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 06.12.2022 у справі №539/3448/22 [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу за те, що 09.11.2022 о 21 год 30 хв в [ADDRESS] водій [PERSON] керувала автомобілем ВАЗ 21013 державний номерний знак [NUMBER] під час повороту ліворуч не вибрала безпечної швидкості руху, не дотрималась безпечної дистанції та скоїла наїзд на паркан за вищевказаною адресою, під час ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушила вимоги п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху; залишила місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої вона причетна, чим порушила вимоги п. 2.10а Правил дорожнього руху. Відповідно до рішення Виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області №49 від 23.02.2022 [PERSON] відмовлено у визначенні місця проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з ним; призначено [PERSON] зустрічі з малолітнім сином [PERSON] , [INFO] , щотижня із 16:00 п`ятниці по 12:00 неділі, за згодою матері дитини [PERSON] . З копій повідомлень, датованих 21.12.2023, 28.12.2023, 03.01.2024, 11.01.2024, 15.02.2024, 22.02.2024, 29.02.2024, 04.03.2024, 11.03.2024, 16.04.2024, вбачається, що [PERSON] звертався до Виконавчого комітету Лубенської міської ради з питання перешкоджання [PERSON] побаченням з дитиною [PERSON] в період часу встановленого рішенням Виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області №49 від 23.02.2022. Служба у справах дітей виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області надала суду висновок щодо розв`язання спору №01-19/425 від 26.09.2023, в якому зазначила наступне. Сімейне життя між [PERSON] та [PERSON] не склалося, відносини поступово погіршились, що призвело до фактичного їх припинення 23.07.2023. Малолітній [PERSON] залишився проживати з матір`ю [PERSON] . У ході обстеження умов проживання родини [PERSON] та складання відповідного акту, службою у справах дітей виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області спільно із міським центром соціальних служб з`ясовано, що за адресою: [ADDRESS] , проживають: [PERSON] - чоловік [PERSON] [INFO] - дружина; [PERSON] [INFO] - син [PERSON] від попереднього шлюбу; [PERSON] [INFO] - син [PERSON] від попереднього шлюбу. Родина проживає у трикімнатній квартирі приблизною площею 68 кв.м. з базовими зручностями. Опалення індивідуальне газове, в наявності електро та водопостачання. Кімнати просторі. Помешкання потребує косметичного ремонту та інтер`єрної перестановки меблів, облаштоване побутовою технікою та меблями. Родина забезпечена продуктами харчування. Санітарно-гігієнічні умови задовільні. У дітей, які проживають у родині, є окрема кімната з облаштованим одним місцем для сну, відпочинку, навчання та проведення дозвілля. Є шафа для зберігання речей, стіл. Зі слів [PERSON] одну з кімнат родина планує облаштувати під спальну для потреб малолітнього [PERSON] , який наразі проживає окремо від батька, разом зі своєю матір`ю [PERSON] . Згідно характеристики, наданої сектором по роботі з органами самоорганізації населення, [PERSON] характеризують як спокійного, врівноваженого, розсудливого громадянина. Згідно характеристики, наданої з місця роботи приватного акціонерного товариства «САВ 92», [PERSON] працює на посаді агента рекламного. За час роботи виявив себе як відповідальний та дисциплінований працівник. Згідно довідки з академічного ліцею «Європейський» Лубенської міської ради, де у 2-В класі навчається малолітній [PERSON] , батько був постійно на зв`язку з класним керівником, цікавився навчанням і вихованням сина. [PERSON] був введений у батьківську групу класу, підтримував ініціативи батьків позитивно. Інформаційної довідки із закладу охорони здоров`я з аналізом участі батька у забезпеченні догляду за дитиною службі у справах дітей виконавчого комітету Лубенської міської ради [PERSON] не надав. У ході обстеження умов проживання родини [PERSON] та складання відповідного акту, службою у справах дітей виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області спільно із міським центром соціальних служб з`ясовано, що за адресою: [ADDRESS] , проживають: [PERSON] [INFO] - мати; [PERSON] [INFO] - син; [PERSON] [INFO] - син [PERSON] від попереднього шлюбу. Родина проживає у двокімнатній квартирі приблизною площею 48 кв.м. з базовими зручностями. Опалення індивідуальне газове, в наявності електро та водопостачання. В кімнатах прибрано, охайно. Дитячі речі чисті, випрані, акуратно складені до шафи. Помешкання облаштоване побутовою технікою та меблями. Родина забезпечена продуктами харчування. Санітарно-гігієнічні умови задовільні. У [PERSON] , який проживає з матір`ю, є окрема кімната з облаштованим місцем для сну, відпочинку, навчання та проведення дозвілля. Є шафа для зберігання речей, стіл, канцелярське приладдя, іграшки. Згідно характеристики, наданої сектором по роботі з органами самоорганізації населення [PERSON] характеризують як тактовну, виховану, ввічливу, порядну людину, яка піклується про малолітнього [PERSON] та увесь свій час присвячує дитині. Характеристику з місця роботи [PERSON] не надала. Інформаційної довідки із закладу охорони здоров`я з аналізом участі матері у забезпеченні догляду за дитиною вищевказана особа також не надала. Акт участі матері у навчанні та вихованні дитини відсутній. 23.02.2022 органом опіки та піклування виконавчого комітету Лубенської міської ради батьку дитини було визначено години побачень із сином щотижня із 16:00 п`ятниці по 12:00 неділі, за згодою матері дитини [PERSON] . Упродовж останніх двох років [PERSON] самоусунувся від виховання сина. За цей час жодного разу не відвідав малолітнього [PERSON] в закладі, де той навчається. Подарунків не дарував. Життям дитини, навчанням, досягненнями, особисто в сина не цікавився. З днем народження не вітав навіть у телефонному режимі. Мотивував це тим, що не бажає травмувати [PERSON] , адже не знає як він на нього відреагує. До служби у справах дітей виконавчого комітету Лубенської міської ради з приводу усунення перешкод у спілкуванні з сином [PERSON] не звертався. Так як останній не спілкується з дитиною, впродовж тривалого часу не приїжджає до [PERSON] , не комунікує з ним в інший доступний для спілкування спосіб, орган опіки та піклування не знаходить обставин, які можна визначити як об`єктивні та поважні, що унеможливлюють подальше проживання дитини з матір`ю [PERSON] . Розглянувши матеріали справи щодо визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , беручи до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного них, вік дитини та інші обставини, що стосуються даної справи, орган опіки та піклування виконавчого комітету Лубенської міської ради вважає недоцільним визначити місце проживання малолітнього [PERSON] з батьком. Допитана в якості свідка начальник сектору ювенальної превенції Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивач декілька разів звертався до Лубенського РВП з питання перешкоджання йому колишньою дружиною у спілкуванні з дитиною, коли точно не пам`ятає. Їй відомо, що давно вже між батьками існує конфлікт з приводу дитини. Кожен має свою позицію. Запрошували батьків до Сектору превенції для з`ясування обставин про перешкоджання позивачу спілкуватись з дитиною. Позивач казав, що відповідач не надає можливості спілкуватись з дитиною. Відповідач казала, що позивач не особливо цікавиться дитиною, не дає їй спокійно жити, між ними конфлікт з приводу дитини. Позивач казав, що мати дитини не відповідає на його дзвінки, а він хоче спілкуватись з дитиною. Мати казала, що не перешкоджає побаченням з дитиною. Потім до Сектору превенції звернулась відповідач та повідомила, що позивач не прийшов на побачення з дитиною у час визначений рішенням виконкому. Допитана в якості свідка [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивач є її сином, з яким в неї гарні відносини, з відповідачем відносини не підтримує. Позивач перебуває у шлюбі, у його дружини є двоє дітей. У сторін по справі є син [PERSON] . Місяці три тому відповідач дала дитину батьку, який прийшов з дитиною до неї. Вони з онуком гуляли в парку, потім вона відвела дитину до батька. Другий раз приблизно через місяць відповідач спочатку дитину не дала позивачу, а через десять хвилин зателефонувала і сказала, що він може взяти дитину. Позивач забрав сина до себе додому, а потім з дитиною поїхав погуляти до розважального центру. Одяг у дитини був у плямах, онук був неохайно вдягнутий. Потім батько привів дитину ночувати до неї. Наступного дня вона відвела дитину до батька. Більше дитину вона не бачила. Дитина у дворі, де живе, гуляє сама, з ним ніхто гуляти не хоче, так казав їй онук. Думає, що діти не хочуть спілкуватись з її онуком, бо він погано одягнений. Їй відомо зі слів сусідів відповідача, що вдома у неї часто бувають п`янки, гулянки. Відповідач не має стабільної роботи. Їй відомо, що відповідач прогулювала роботу, ходила на роботу з перегаром. За місцем проживання онука вона не приходила останні два роки. Допитана в якості свідка [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що з позивачем вона не підтримує ніяких відносин, відповідач є її дочкою, з якою у неї гарні відносини. Після припинення сторонами у справі у 2021 році фактичних шлюбних відносин онук залишився проживати з відповідачем. Два роки позивач з дитиною не спілкувався, матеріально не допомагав, а тепер хоче щоб дитина проживала з ним. Ніхто не заперечує, щоб дитина спілкувалась з батьком і бачилась. Дитина проживає з відповідачем, всім необхідним забезпечена, має окрему кімнату. З матір`ю у дитини гарні відносини, онук її любить. Онук на маму їй ніколи не скаржився. Онук на батька не скаржився теж, не казав, що йому погано перебувати у батька під час побачень з ним. Батько дитини до онука відноситься нормально, як і матір. Онук добре ставиться і до батька, і до матері. Вона буває у дочки вдома, де завжди зварено їсти, в цілому прибрано. Мати дбає про дитину. Їй невідомо щодо вживання її дочкою алкоголю. Коли вона спілкується з дочкою, вона твереза. Дочка може підвищити голос на дитину, коли онук вчить уроки, відволікається. Думає, що дочка фізично дитину не наказує, дитина їй про це не казала. Зараз дочка працює у торговій палатці. Образ і принижень дитини дочка не допускала у її присутності. Онук казав, що матір заставляє його вчити уроки. Допитана в якості свідка [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є кумою матері відповідача - [PERSON] . Вона часто буває в гостях у [PERSON] , де спілкується з відповідачем. У нетверезому стані вона [PERSON] ніколи не бачила. Дитина завжди доглянута, мати добре до дитини ставиться. Може підвищити голос, коли він не слухається, але ніколи не била, не ображала. Дитина прихильна до матері та до бабусі, яка є матір`ю відповідача. Допитана в якості свідка [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є класним керівником 3-А класу Гімназії ім. В.Барки Лубенської міської ради, в якому навчається [PERSON] . Навчається хлопчик у гімназії з кінця другого класу. Дитина дуже добра, старанна, але дещо відстає у навчанні. Хлопчик має дуже багато друзів. У вересні 2024, дату не пам`ятає, перед початком занять до неї зателефонував батько дитини. Сказав, що дитина йому зателефонувала і сказала, що його побила мати. Позивач попросив з`ясувати у дитини, що трапилось. [PERSON] сказав їй, що мати його била, і у нього є сліди на тілі. Вона дитину не роздягала. Тоді вона звернулась до соціального педагога [PERSON] , яка сказала, що повідомить про це Службу у справах дітей. Вона, батько дитини та соціальний педагог [PERSON] пішли до медпункту. Там була медсестра гімназії. Батько почав роздягати дитину і дивитись чи є синці. За викликом батька приїхали поліцейські. Дитина казала, що мати його била за те, що він не встигає робити домашні завдання. Казав, що била по попі, ніжках. Була присутня також бабуся хлопця, на ній він показав, як мати його била, показав, що по щоці. Вона бачила у дитини на попі синець, чи були синці на ногах вона не дивилась. Чи била мати його раніше вона у дитини не питала. Зараз дитина ходить до школи охайна. Минулого року хлопчик міг прийти до школи неохайний, з нестриженими брудними нігтями, одяг був не завжди випраний і випрасуваний, брудні вуха. Хлопчик їй казав, що скоро буде проживати з батьком. За цей рік батько був три рази в школі. У школу дитину приводить і забирає мама чи бабуся (мати відповідача). Дитина любить і матір, і батька. Батько телефонує кожного тижня, цікавиться дитиною, робив це і минулого року. На батьківські збори приходила мати, бабуся, батько не приходив. Більше з нею комунікує як з класним керівником матір дитини. Дитина має кишенькові гроші, щоб поїсти в школі. Мати до школи у нетверезому стані або з остаточними ознаками вживання алкоголю не приходила. Після того випадку як дитина повідомила про побиття, їй відповідач сама зателефонувала і сказала, що від дитини їй стало відомо про те, що до шкоди приїздила поліція та батько дитини. Сказала, що дитину не била, це не відповідає дійсності. Після цього вона питала в хлопчика, чи ніхто його не ображає, він сказав, що ні. Допитана в якості свідка [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона працює в Гімназії ім. В. Барки Лубенської міської ради на посаді соціального педагога з 1 вересня 2024 року. До цього вона працювала в гімназії вихователем групи продовженого дня. [PERSON] постійно відвідував групу продовженого дня з весни 2024 року. Дитина спокійна, слухняна. Хлопчик виконував всі уроки, але є дещо повільним. [PERSON] дуже гарно іде на контакт, хотів завжди до себе уваги. У вересні 2024 року, дату не пам`ятає, їй зателефонувала класний керівник [PERSON] та повідомила, що батько дитини зараз прийде до школи та викличе поліцію, бо [PERSON] подзвонив батьку і сказав, що його побила мати. Вона, класний керівник, батько дитини, бабуся (мати позивача) і дитина пішла в медичний пункт. Коли приїхала поліція, поліцейський запитав у дитини, що трапилось. Дитина сказала, що мати його била по попі і по ногах, показав це на собі. Потім дитині зняли штанці, і вони побачили синці на попі, але вони були не свіжі, жовтого кольору. Наодинці вона не питала в дитини чи била його мати раніше. Вона протягом наступних днів питала у дитини як його справи, він був у гарному настрої, сказав, що у нього все добре. Вона не пам`ятає, щоб дитина показувала на бабусі як його били. Після уроків минулого року хлопчик міг прийти в групу продовженого дня, і у нього могла бути замазана кофта (заляпана, брудні рукава), не підстрижені як належить нігті, під якими був бруд. Дитина не казала їй, що його вдома хтось ображає. З групи продовженого дня дитину забирала бабуся (мати відповідача). Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст.19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно ч.ч. 2, 8, 9, 10 ст. 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Як убачається із ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч.1 ст.18, ч.1 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Частиною першою ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У частині першій ст. 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. У ст. 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Частиною першою ст.160 СК України передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14.02.2019 у справі №377/128/18 зазначено, що тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.10.2018 у справі №402/428/16-ц викладено висновок про те, що положення Конвенції про права дитини від 20.11.1989 встановлюють, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (стаття 3), узгоджуються з нормами Конституції Українита законів України, тому саме її норми зобов`язані враховувати усі суди України, розглядаючи справи, які стосуються прав дітей. Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди, насамперед, мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] , які в період часу з жовтня 2015 року по липень 2021 перебували у фактичних шлюбних відносинах, мають сина [PERSON] , [INFO] , відносно місця проживання якого між батьками дитини виник спір. Після припинення сторонами фактичних шлюбних відносин дитина залишилась проживати з матір`ю. Обидва батьки - [PERSON] та [PERSON] мають задовільні побутові умови для проживання дитини. Позивач працевлаштований, отримує заробітну плату, проживає в квартирі, яку винаймає. Відповідач є співласником квартири, в якій проживає з дитиною. Доводи позивача в обгрунтування позову в тій частині, що він має кращий матеріальний стан для забезпечення малолітньої дитини, а у відповідача відсутній власний дохід, слід відхилити, оскільки такі доводи не мають визначального значення для вирішення цієї справи у зв`язку з тим, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, їх матеріальне забезпечення. Матеріально-побутове забезпечення батьків має враховуватися, але не є визначальним у вирішенні питання про визначення місця проживання дитини, оскільки суду, перш за все слід брати до уваги інші критерії, зокрема ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, у тому числі обов`язків із виховання дитини, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини та суд повинен виходити із якнайкращого забезпечення інтересів дитини. У судовому засіданні відповідач стверджувала, що працює продавцем на підставі укладеного з фізичною особою-підприємцем трудового договору. При цьому, надавши суду такий трудовий договір, відповідачем не надано належних доказів, що вона дійсно працює за цим договором та отримує заробітну плату. При цьому з матеріалів справи, зокрема, акту обстеження умов проживання відповідача від 12.11.2024 встановлено, що дитина забезпечена всім необхіднім на достатньому рівні: гаджетами (ноутбук, планшет, телефон), засобами гігієни, шкільним приладдям, сезонним одягом та взуттям, харчуванням. Зазначеним спростовуються твердження позивача в тій частині, що дитина, яка проживає з матір`ю, не забезпечена належним одягом, шкільним приладдям, тощо. Твердження позивача в обгрунтування позову в тій частині, що відповідач веде асоціальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями суд відхиляє, оскільки належні докази тому в матеріалах справи відсутні. Суд зазначає, що самі по собі показання свідка [PERSON] , яка пояснила, що вдома у відповідача часто бувають п`янки, гулянки, та їй відомо, що відповідач ходила на роботу з перегаром, не є належними доказами тому, що відповідач веде асоціальний спосіб життя та зловживає алкогольними напоями, зокрема, і з тих підстав, що сама свідок пояснила, що зазначене їй відомо зі слів сусідів відповідача, прізвища яких вона не вказала. Також свідок зазначила, що не підтримує жодних відносин з відповідачем протягом тривалого часу та за її місцем проживання не приходила останні два роки. Суд критично оцінює інформацію, викладену в акті про неможливість обстеження умов проживання родини відповідача від 26.03.2024, складеному комісією Служби у справах дітей виконавчого комітету Лубенської міської ради, в частині того, що зі слів голови будинкового комітету та мешканців будинку, які висловили бажання залишитись анонімними, [PERSON] веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, з таких підстав. По-перше, у акті відсутні відомості щодо мешканців будинку, які повідомили таку інформацію, а також їх підписи у акті. По-друге, хоча акт і містить підпис голови будинкового комітету [PERSON], при цьому остання, яка склала за участі членів будинкового комітету відносно [PERSON] наявні в матеріалах справи дві характеристики від 10.02.2022 та 12.09.2023, охарактеризувала відповідача виключно з позитивної сторони, зокрема, як матір, зазначивши, що [PERSON] веде здоровий спосіб життя, сусіди відзиваються про неї виключно позитивно. Також суд зазначає, що клопотання про виклик для допиту в якості свідків голови будинкового комітету та сусідів відповідача з метою з`ясування надання зовсім протилежної інформації, викладеної у характеристиках та акті, сторонами по справі заявлено не було. Також суд критично оцінює інформацію, викладену у характеристиці від 27.12.2024, складеній спеціалістом сектору по роботі з ОСН Лубенської міської ради Полтавської області [PERSON] з тих підстав, що в характеристиці зазначена інформація зі слів мешканців будинку, відомості про яких (прізвища, ім`я по батькові, адреси проживання) у характеристиці не зазначені, їх підписи відсутні. Позивачем надано докази його звернень до правоохоронного органу з приводу вчинення відповідачем насильства щодо дитини та неналежного догляду за нею. Однак позивачем не надано належних доказів жорстокого поводження відповідача з дитиною, притягнення її до адміністративної чи кримінальної відповідальності, у тому числі за вчинення домашнього насильства, а також притягнення до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків щодо забезпечення необхідних умов саме життя та виховання дитини внаслідок неналежного догляду за нею, судом таких фактів не встановлено. Суд зазначає, що самі по собі показання свідків [PERSON] та [PERSON] не є належними доказами застосування 16.09.2024 відповідачем до дитини фізичного насильства, оскільки вони не були очевидцями події, про яку їм повідомила дитина. З наданої Лубенським РВП ГУНП в Полтавській області інформації вбачається, що за результатами звернення позивача за фактом вчинення відповідачем відносно дитини насилля рішення прийнято відповідно до Закону України «Про звернення громадян». Доказів тому, що відповідач була притягнута до відповідальності за фактом нанесення дитині тілесних ушкоджень чи вчинення відносно неї домашнього насильства суду не надано. Судом встановлено, що постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 19.04.2022 відповідача [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді попередження за те, що 11.03.2023 близько 12 год. 00 хв. [PERSON] ухилилася від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків щодо забезпечення належних умов навчання свого малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , внаслідок чого останній за І семестр 2022/2023 навчальних років має 49 навчальних днів пропусків без поважних причин, тобто дитина не охоплена навчанням. З копії постанови суду вбачається, що [PERSON] вину у вчиненні адміністративного порушення визнала, пояснивши факт невідвідування уроків в онлайн режимі її скрутним матеріальним становищем, у зв`язку із чим вона не мала можливості оплатити інтернет послуги. Аналогічні пояснення з цього приводу відповідач надала суду при розгляді цієї справи. Судом встановлено, що як до, так і після притягнення відповідача до адміністративної вищезазначеним судовим рішенням відповідач до адміністративної відповідальності за ст.184 КУпАП (ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітньої дитини) не притягувалась. Доказів тому, що син сторін після цього мав пропуски занять у навчальному закладі без поважних причин матеріали справи не містять. Щодо притягнення відповідача постановами Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 21.08.2019 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та від 06.12.2022 - адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП, суд зазначає наступне. Судом встановлено, що відповідача [PERSON] постановою суду від 21.08.2019 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу за те, що 19.06.2019 близько 21 години 50 хвилин в [ADDRESS] , [PERSON] виражалась нецензурною лайкою в сторону [PERSON] , вчинивши дрібне хуліганство. Відповідач повідомила суду, що позивача [PERSON] того ж дня судом також було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП. Позивач у судовому засіданні це підтвердив. На підставі відомостей, наявних у Єдиному державному реєстрі судових рішень, судом встановлено, що постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 21.08.2019 позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, та накладеного стягнення у вигляді штрафу за те, що 19 червня 2019 року, близько 21 години 50 хвилин в [ADDRESS] , [PERSON] виражався нецензурною лайкою в сторону [PERSON] , погрожував фізичною розправою, вчинивши дрібне хуліганство. На думку суду, притягнення сторін до адміністративної відповідальності за вчинення вищезазначених правопорушень, в першу чергу свідчить про наявний між сторонами конфлікт, який триває і по теперішній час, та жодним чином не характеризує як батьків по відношенню до дитини. Той факт, що судом [PERSON] постановою суду від 06.12.2022 було визнано винною за ст. 122-4, 124 КУпАП, тобто за вчинення адміністративних порушень на транспорті, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу, також не характеризує відповідача як матір з негативного боку. Посилання позивача в тій частині, що відповідач витрачає стягувані з нього аліменти не на утримання сина, а на власні потреби, є безпідставними, оскільки не підтверджені жодними доказами. В обгрунтування позовних вимог позивач також посилається на те, що відповідач перешкоджає йому у побаченнях з дитиною та не виконує рішення Виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району, яким йому призначено зустрічі з сином. Дійсно рішенням Виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області №49 від 23.02.2022 позивачу призначено зустрічі з малолітнім сином щотижня із 16:00 п`ятниці по 12:00 неділі, за згодою матері дитини. Суд зазначає, що такі зустрічі з дитиною призначені позивачу саме за згодою матері дитини. Позивач це рішення не оскаржував, до суду з позовом про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею не звертався. Як зазначив позивач, він періодично бачиться з дитиною, але відповідач не завжди дає йому дитину для побачень на вихідні. Відповідач не заперечувала, що батько дитини не бачиться з дитиною кожні вихідні, зокрема, і з тих підстав, що дитина хворіла. Суд звертає увагу, що між сторонами склались неприязні відносини, існує довготривалий конфлікт, внаслідок чого вони як батьки не можуть порозумітися між собою навіть з питання передачі дитини для зустрічей з позивачем. Так, з пояснень позивача судом встановлено, що з метою побачень з дитиною у вихідні він телефонує відповідачу. Коли відповідач на його дзвінки не відповідає, він не бачиться з дитиною, додому до відповідача для того, щоб взяти дитину до себе на вихідні дні не приходив. При цьому судом встановлено, що внаслідок періодичних побачень між дитиною та позивачем, який певний час з сином не спілкувався та не бачився, склались гарні відносини, налагоджено емоційний контакт. Таким чином, підстави вважати, що відповідач систематично та умисно чинить перешкоди позивачу у побаченнях з дитиною та її вихованні відсутні. Суд заслухав малолітню дитину та з`ясував, що вона добре ставиться до обох батьків та бажає проживати з обома батьками. Висновок органу опіки та піклування належним чином обґрунтований, у ньому враховано інтереси дитини та підстави незгоди з цим висновком у суду відсутні. Підсумовуючи вищевикладене, суд зазначає, що ним не встановлено обставин, що свідчать про свідоме та систематичне ухилення відповідача від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків, обставин, які би створювали реальну небезпеку для життя та здоров`я дитини або вказують на зміну обставин, що б суперечили інтересам дитини, яка проживає з матір`ю. На час ухвалення судом рішення не встановлено виключних обставин, які б унеможливлювали проживання дитини з матір`ю чи негативно впливали на виховання дитини та які б давали підстави для висновку, що визначення місця проживання дитини з батьком, що фактично призведе до зміни місця проживання дитини, яка з народження проживає з матір`ю, буде мати більш позитивний вплив на дитину. Суд вважає, що на цьому етапі розвитку дитини залишення місця проживання малолітньої дитини з матір`ю не порушить її права, а навпаки сприятиме забезпеченню її інтересів, адже за місцем проживання матері дитина має усталений тривалий побут, сталі соціальні/родинні зв`язки, належний рівень життя, задовільні умови для проживання, що у сукупності є необхідним для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. За таких обставин, зважаючи на найкращі інтереси дитини, її вік, прихильність до обох батьків, особу матері та батька, суд не вбачає доцільності визначення місця проживання дитини разом з батьком, оскільки визначення місця проживання дитини з ним призведе до зміни місця проживання малолітнього, порушення його усталеного побуту і способу життя, що потягне невиправдане та надмірне психоемоційне навантаження на дитину з важкопрогнозованими наслідками. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не доведені належними, допустимими та достатніми доказами, тому у задоволенні позову слід відмовити. Додатково суд роз`яснює, що позивач не позбавлений права на участь у вихованні та спілкуванні з сином, та у разі наявності перешкод або недосягнення домовленості щодо способів участі, спір між сторонами може бути вирішений в судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні позову було відмовлено підстави для стягнення судового збору з відповідача на користь позивача відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed