Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-22 00:00:00

7 листопада 2024 року представник позивача [PERSON] через електронний кабінет звернулася до Роменського міськрайонного суду Сумської області із позовом, мотивувавши його тим, що 5 серпня 2022 року між ТОВ «Маніфою» та [PERSON] було укладено договір позики № 4467290, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 6000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у термін, встановлений договором. ТОВ «Маніфою» свої зобов`язання перед відповідачем виконало в повному обсязі, надавши визначені договором кредитні кошти, натомість відповідач не виконав умови кредитного договору - кредит не повернув. 7 грудня 2022 року між ТОВ «Маніфою» та позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу № 07-12/2022, відповідно до умов якого та у відповідності до статті 512 ЦК України ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «Маніфою», в тому числі і до відповідача [PERSON] за договором позики №4467290 від 5 серпня 2022 року. Унаслідок неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за договором позики станом на 7 листопада 2024 року утворилась заборгованість у розмірі 16584,01 грн., з яких: 6000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 10584,01 грн. - заборгованість за відсотками. Також ставиться питання про стягнення сплаченого судового збору у розмірі 2422 грн. Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 11 листопада 2024 року справу передано на розгляд до Липоводолинського районного суду Сумської області за підсудністю. Ухвалою Липоводолинського районного суду Сумської області суду від 10 грудня 2024 року відкрито провадження у справі, постановлено проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач правом подачі відзиву на позовну заяву не скористався, судом вжито заходів для його повідомлення про розгляд справи за зареєстрованим місцем проживання з дотриманням вимог статей 128, 130 ЦПК України. Суду повернуто поштове повідомлення № 0610215290703 з довідкою УДППЗ «Укрпошта», - «адресат відсутній за вказаною адресою», що в розумінні частини 8 статті 128 ЦПК України є належним повідомленням відповідача про розгляд справи. Від сторін до суду не надходили заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини. 5 серпня 2022 року між ТОВ «Маніфою» та [PERSON] укладено договір позики № 4467290, в формі електронного документа з використанням електронного підпису за допомогою одноразового ідентифікатора (z85601), згідно з яким відповідач отримав кредит у сумі 6000 грн. строком на 62 дні, тобто до 6 жовтня 2022 року (а.с. 25 зворот - 30). Відповідно до пункту 2.4.1. договору, акційна процентна ставка, фіксована: 2,20000% на день - застосовується протягом першого розрахункового періоду у разі наявності акційних пропозицій та діє лише за умови дотримання позичальником умов оплати заборгованості за цією ставкою відповідно до п. 3.1.1 договору. Відповідно до пункту 2.4.2. договору, базова процентна ставка, фіксована: 2,20000% на день - застосовується протягом першого розрахункового періоду у відповідно до п. 3.1.2 договору, а також у разі продовження строку позики протягом першого розрахункового періоду згідно з умовами відповідної додаткової угоди, укладеною сторонами цього договору. Відповідно до пункту 2.4.3. договору, основна процентна ставка, фіксована: 3,00000% на день - застосовується протягом усього строку позики, окрім першого розрахункового періоду. Згідно з пунктом 2.5. договору позика надається позивальнику в день підписання сторонами Договору позики шляхом безготівкового переказу на банківський рахунок позичальника за номером електронного платіжного засобу (банківської картки) [NUMBER] . Відповідно до пункту 3.1.2 договору, у разі відсутності акційних пропозицій (акційна процентна ставка відповідає базовій процентній ставці), а також при укладенні Додаткової угоди щодо пролонгації позики, проценти за користування позикою нараховуються за базовою процентною ставкою відповідно до встановленого в розрахунку графіка нарахування процентів, при цьому значення базової процентної ставки є середньоденним розміром процентів в межах строку позики, визначеного договором/відповідною додатковою угодою щодо продовження строку позики. Згідно з пунктом 3.4. договору, повернення позики та сплата нарахованих процентів за користування позикою здійснюється позичальником у визначений цим договором чи додатковою угодою щодо продовження строку позики строк позики/достроково шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позикодавця. У разі дострокового повернення позики позичальник зобов`язаний сплатити проценти за користування позикою, нараховані згідно з графіком, визначеним розрахунком. Додатком до договору позики №4467290 від 5 серпня 2022 року є паспорт позики, яким визначено інформацію щодо умов кредитування та зазначено, що датою надання інформації є 5 серпня 2022 року та інформація зберігає чинність та є актуальною до моменту виконання зобов`язання. Паспорт позики підписано [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором (j39297) (а.с. 23-25). Також відповідачем підписано в електронній формі додаток № 1 - розрахунок за договором позики №4467290 від 5 серпня 2022 року, графік нарахування відсотків за користування позикою в межах строку позики, визначеного договором, за допомогою електронного цифрового підпису, в якому зазначені умови надання позики (а.с. 30-31). Згідно з довідкою про ідентифікацію, виданою Товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою», яка підтверджує, що клієнт [PERSON] , з яким укладено договір позики №4467290, ідентифікований ТОВ «Маніфою». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора - z85601, час відправки ідентифікатора - 05.08.2022, номер телефона [NUMBER] (а.с. 32). Згідно даних інформаційної довідки №2782_240820160408 від 20 серпня 2024 року вбачається, що ТОВ «Універсальні платіжні рішення» як фінансова установа, яка надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків, 5 серпня 2022 року о 17:06:50 здійснило перерахування грошових коштів у сумі 6000 грн. на картковий рахунок № [NUMBER] (а.с. 33). Відповідно до Розрахунку заборгованості за договором позики станом на 7 грудня 2022 року борг [PERSON] становить 16584,01 грн. (а.с. 32 - зворот) 7 грудня 2022 року між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу №07-12/2022, у відповідності до умов якого ТОВ «Маніфою» відступило ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» належне йому право вимоги до [PERSON] по договору позики №4467290 від 5 серпня 2022 року (а.с. 33-38). 7 грудня 2022 року ТОВ «Маніфою» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» підписано акт приймання-передачі реєстру боржників від 7 грудня 2022 року до договору факторингу №07-12/2022 від 7 грудня 2022 року, за яким відбулося відступлення права вимоги за договором позики №4467290 від 5 серпня 2022 року, де боржником є [PERSON] (а.с. 39, 40). З копії платіжної інструкції №69246 від 7 грудня 2022 року вбачається, що ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» сплатило ТОВ «Мініфою» 217788,61 грн. плати за відступлення права вимоги по договору факторингу № 07-12/2022 від 17 грудня 2022 року (а.с. 33 зворот). При вирішенні даного спору суд виходить з наступних положень закону. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно з пунктом 12 цієї статті електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно з пунктом 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 1статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (частина 1 статті 510 ЦК України). Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні. Згідно пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України підставою заміни кредитора у зобов`язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою статті 513 ЦК України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Докази прав нового кредитора у зобов`язанні передбачені статтею 517 ЦК України, згідно якої первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Згідно зі статтями 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Згідно зі статтею 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Висновки суду по суті спору. Судом установлено, що на підставі укладеного договору позики відповідач зобов`язався повернути позику та відсотки за користування нею, однак свого зобов`язання вчасно не виконав, позику не повернув, нараховані відсотки не сплатив. Надалі на підставі укладеного договору факторингу право вимоги про повернення коштів, отриманих в кредит, перейшло до позивача. Оскільки умови кредитного договору відповідач не виконав своєчасно і належним чином, то суд приходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості за кредитним договором необхідно задовольнити та стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики. Розподіл судових витрат по справі. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір.

Outcome: approved