Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-26 00:00:00

представник позивачки\~-\~адвокат Плат\~Є.І.\~звернулася в\~суд з\~позовом до\~ [PERSON] \~про визнання\~спільною сумісною\~власністю подружжя\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~житлового будинку\~ [ADDRESS] і\~земельної ділянки\~кадастровий номер\~4620986200:13:003:0004\~на [ADDRESS] та\~поділ майна\~подружжя, мотивуючи тим, що позивачка з 24.09.2006 перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, в період шлюбу відповідачу його батьком подаровано земельну ділянку площею 0,\~2000 га, що на [ADDRESS] , надану для обслуговування житлового будинку, кадастровий номер 4620986200:13:003:0004, на якій, у шлюбі, сторонами побудовано житловий будинок, загальною площею 169,\~1 кв.м, житловою площею 86,\~9 кв.м, який складається з двох поверхів. На першому поверсі коридор, кухня, комора, паливна, кімната, ванна кімната та коридор, чотири кімнати, гардеробна, ванна кімната - на другому поверсі. Оскільки зазначене майно є спільною подружньою власністю [PERSON] та [PERSON] просила визнати за сторонами право власності по 1/2 частині за кожним, як на частку в спільному майні подружжя. Представник позивачки - адвокат Плат Є.І. в судове засідання не з`явилася, подала клопотання про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивачки, позов підтримала з мотивів, наведених у ньому, просила його задовольнити, не заперечила проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, у тому числі, в порядку ст. 128 ЦПК України, через публікацію оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада України», причини неявки суду не повідомив. На сайті «Судова влада України»: Городоцький районний суд Львівської області у розділі «громадянам», в якому є список справ призначених до розгляду, було розміщено інформацію про час та дату усіх судових засідань у цій справі. З огляду на те, що [PERSON] був обізнаний про наявність в Городоцькому районному суді Львівської області справи за позовом представника [PERSON] - адвоката Плат Є.І. до [PERSON] про поділ майна подружжя, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, за відсутності заперечень позивача, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ст.\~128\~ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Згідно ч. 1 ст.\~280\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 3 ст.\~211\~ЦПК України суд ухвалив розглядати справу без участі сторін. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч. 2 ст. 247 ЦПК України). Вивчивши матеріали справи, дослідивши долучені до неї докази, суд приходить переконання про часткове задоволення позову. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] з 24.09.2006 перебуває з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі (а.с. 12). 11.10.2012, на підставі договору дарування земельної ділянки [PERSON] , [INFO] відповідачу [PERSON] , [INFO] подаровано земельну ділянку кадастровий номер 4620986200:13:003:0004, площею 0,\~2000 га, надану для обслуговування житлового будинку, що на [ADDRESS] (а.с. 15, 16). Як убачається із копії технічного паспорта від 30.11.2018, Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №\~383015999 від 14.06.2024, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, у шлюбі, з 2012 року по 2014 рік, на земельній ділянці кадастровий номер 4620986200:13:003:0004 сторонами побудовано житловий будинок, загальною площею 169,\~1 кв.м, житловою площею 86,\~9 кв.м, який складається з двох поверхів, на першому поверсі коридор, кухня, комора, паливна, кімната, ванна та коридор, чотири кімнати, гардеробна, ванна кімната - на другому поверсі. Державна реєстрація майна здійснена на відповідача [PERSON] . Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 368 Цивільного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст. 370 Цивільного кодексу України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Отже, позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] мають право на рівні частки спірного подружнього майна набутого за час шлюбу, тобто, кожен з них має право на 1/2 частину спірного майна. Обставин, які б спростовували набуття житлового будинку [ADDRESS] подружжям за час шлюбу відповідачем не наведено, обґрунтованого заперечення щодо вимог заявлених позивачкою - не надано, а отже, є підстави для задоволення заявлених вимог в цій частині. Таким чином, з`ясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами дослідженими у судовому засіданні, суд приходить до висновку про визнання житлового будинку [ADDRESS] - спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] та визнання за сторонами право власності по 1/2 ідеальні частки за кожним на зазначений житловий будинок, в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя. Що стосується вимоги про визнання спільною сумісною власністю подружжя земельної ділянки кадастровий номер 4620986200:13:003:0004 на [ADDRESS] , то суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 57 Сімейного кодексу України, майно, отримане одним із подружжя в дарунок, є його особистою приватною власністю. Таке майно не включається до складу спільної сумісної власності подружжя, навіть якщо воно було отримане під час шлюбу. Стаття 60\~Сімейного кодексу\~України визначає,\~що спільною\~сумісною власністю\~подружжя є лише майно, набуте ними під час шлюбу за спільні кошти. Оскільки подароване\~майно набувається\~безоплатно і\~не за\~спільні кошти,\~воно не може бути визнане спільною власністю. Як встановлено судом земельну ділянку кадастровий номер 4620986200:13:003:0004, площею 0,\~2000 га, надану для обслуговування житлового будинку, що на [ADDRESS] відповідачем набуто на підставі договору дарування від 11.10.2012, посвідченого приватним нотаріусом Городоцького районного нотаріального округу Львівської області Тимофеєвим О.В., за реєстровим №\~717. У постанові Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №\~11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що при вирішенні спорів між подружжям про майно необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, з`ясовувати джерело і час його придбання. Майно, набуте одним із подружжя за договором дарування, не включається до складу спільного майна і не підлягає поділу. Таким чином, земельна ділянка, отримана одним із подружжя за договором дарування, залишається його особистою приватною власністю і не підлягає поділу в порядку поділу майна подружжя. Враховуючи наведене, вимога представника позивачки адвоката Плат Є.І. про визнання спільною сумісною власністю подружжя земельної ділянки кадастровий номер 4620986200:13:003:0004 на [ADDRESS] та відповідно поділ цього майна в порядку поділу майна подружжя, задоволенню не підлягає. У відповідності до вимог ст. 133, 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки слід стягнути 6\~710 грн. 00 коп. судового збору.

Outcome: partial