Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-15 00:00:00

28 листопада 2024 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до Смотрицької селищної ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області про визнання права власності на житловий будинок садибного типу в порядку спадкування за заповітом. Позивач [PERSON] посилається в обґрунтування своїх позовних вимог на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] , після смерті якого залишилось спадкове майно, до складу якого входять, зокрема: 1/2 частка квартири [ADDRESS] , та житловий будинок садибного типу загальною площею 22,4 кв.м., розташований по [ADDRESS] . За свого життя [PERSON] зробив заповітне розпорядження, яким заповів все належне йому майно своїй дочці - позивачу [PERSON] . В установленому законом порядку позивач [PERSON] прийняла спадщину за заповітом після смерті свого батька [PERSON] та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом відносно спадкового майна - частини квартири. Проте, прийнявши спадщину позивач не може оформити свої спадкові права на житловий будинок садибного типу, розташований по [ADDRESS] , через відсутність у неї правовстановлюючих документів на майно. Так, першим власником вказаного житлового будинку була [PERSON] , яка померла [INFO] . За свого життя [PERSON] зробила заповітне розпорядження, яким заповіла все належне їй майно своєму сину - батьку позивача [PERSON] . Єдиним спадкоємцем, який в установленому законом порядку прийняв спадщину після смерті [PERSON] , був її син [PERSON] , який за життя не встигнув оформити свої спадкові права. На підставі викладеного позивач [PERSON] просить суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] право власності на житловий будинок садибного типу загальною площею 22,4 кв.м., розташований по [ADDRESS] , який належав померлому спадкодавцю в порядку спадкування після смерті [PERSON] 28 листопада 2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, учасникам справи встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечень та пояснень. 28 листопада 2024 року задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про витребування доказів: зобов`язано Третю Вінницьку державну нотаріальну контору надати суду довідку про коло спадкоємців по спадковій справі № 308/2021 до майна [PERSON] , який помер [INFO] . 27 грудня 2024 року від Третьої Вінницької державної нотаріальної контори надійшла інформаційна довідка № 1091/01-16 від 04 грудня 2024 року щодо спадкоємців після смерті [PERSON] . Інформаційна довідка приєднана до матеріалів цивільної справи. 09 грудня 2024 року від відповідача Смотрицької селищної ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області надійшла заява, якою відповідач повідомив, що не заперечує проти задоволення позову. В підготовчому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позов. В підготовче засідання представник відповідача Смотрицької селищної ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області не з`явився, про дату, час та місце проведення підготовчого засідання повідомлявся належним чином - відповідач просить суд розглядати справу за відсутності їхнього представника, позов визнає. Суд вважає можливим провести підготовче засідання за відсутності представника відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно ч.4\~ст.206\~ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В підготовче засідання відповідач подав окрему процесуальну заяву про визнання позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи викладене суд вважає можливим ухвалити рішення в даній цивільній справі за результатами підготовчого провадження. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. [INFO] помер [PERSON] , про що Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) складено актовий запис про смерть за № 1196 від 18 березня 2021 року. [PERSON] залишив після своєї смерті спадкове майно, до складу якого входять, зокрема: 1/2 частка квартири [ADDRESS] , та житловий будинок садибного типу загальною площею 22,4 кв.м., розташований по [ADDRESS] . За життя [PERSON] розпорядився спадковим майном на випадок своєї смерті, про що 16 серпня 2010 року склав заповіт, яким заповів все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, своїй дочці - позивачу [PERSON] . Заповіт посвідчено 16 серпня 2010 року секретарем виконавчого комітету Лисогірської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області та зареєстровано в реєстрі за № 24. Заповіт складено та посвідчено відповідно до вимог ст.ст.1247, 1251 ЦК України, на час розгляду справи заповіт не змінений та не скасований. В установленому законом порядку позивач [PERSON] прийняла спадщину після смерті свого батька [PERSON] , оскільки 07 червня 2021 року (в межах шестимісячного строку після смерті спадкодавця) подала до Третьої Вінницької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. 07 червня 2021 року Третьою Вінницькою державною нотаріальною конторою за заявою спадкоємця [PERSON] заведена спадкова справа № 308/2021. З інформаційної довідки Третьої Вінницької державної нотаріальної контори від 04 грудня 2024 року № 1091/01-16 вбачається, що крім позивача [PERSON] немає інших спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] 10 листопада 2021 року спадкоємець [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] відносно спадкового майна - 1/2 частки квартири [ADDRESS] . 09 вересня 2024 року позивач [PERSON] звернулась до Третьої Вінницької державної нотаріальної контори із заявою про видачу на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] відносно спадкового майна - житлового будинку садибного типу, розташованого по [ADDRESS] . Проте, постановою Третьої Вінницької державної нотаріальної контори від 09 вересня 2024 року позивачу [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю у спадкоємця правовстановлюючих документів на спадкове майно. Так, першим власником вказаного житлового будинку була [PERSON] , яка померла [INFO] , про що виконавчим комітетом Лисогірської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області складено актовий запис про смерть за № 8 від 19 серпня 1992 року. За життя [PERSON] розпорядилась спадковим майном на випадок своєї смерті, про що 06 лютого 1992 року склала заповіт, яким заповіла все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, своєму сину - батьку позивачу [PERSON] . В порядку, визначеному п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР, [PERSON] прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , оскільки фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. З матеріалів цивільної справи вбачається, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем, який в установленому законом порядку прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , але за життя не встигнув оформити свої спадкові права. Отже, позивач [PERSON] , як спадкоємець, яка прийняла спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] , не може реалізувати свої спадкові права відносно спадкового майна - житлового будинку садибного типу, розташованого по [ADDRESS] . Згідно ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Згідно п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України - Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Згідно п.5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України - п равила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Згідно п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" с падкові відносини\~регулюються Цивільним\~кодексом України\~(далі\~-\~ЦК),\~законами України\~від 02\~вересня 1993\~року №\~3425-XII\~"Про\~нотаріат",\~від 23\~червня 2005\~року №\~2709-IV\~"Про\~міжнародне приватне\~право",\~іншими законами,\~а також\~прийнятими відповідно\~до них\~підзаконними нормативно-правовими\~актами. Відносини\~спадкування регулюються\~правилами ЦК,\~якщо спадщина\~відкрилася не\~раніше 01\~січня 2004\~року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ч.1 ст.525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Згідно ч.1 ст.527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Згідно ч.1 ст.534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Згідно ч.1 ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Згідно ч.2 ст.548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.2 ст.549 ЦК УРСР зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч.1 ст.217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст.1220 ЦК України с падщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч.2 ст.1220 ЦК України ч асом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46\~цього Кодексу). Згідно ч.1 ст.1221 ЦК України м ісцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України с падкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.1223 ЦК України п раво на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Виходячи з обставин справи та наданих сторонами доказів, суд вважає можливим задовольнити позов та визнати за позивачем [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на житловий будинок садибного типу загальною площею 22,4 кв.м., розташований по [ADDRESS] , який належав померлому спадкодавцю в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] .

Outcome: approved