Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа Голосіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Дарницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання шлюбу недійсним та скасування актового запису. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 15.07.1988 між ним та [PERSON] було укладено шлюб, який був розірваний 20.01.1994. Під час шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . У 1994 році вони продовжили сімейні відносини, разом виховували сина і допомагали один одному морально і матеріально. Наприкінці 1994 року - на початку 1995 року до нього звернулась [PERSON] з проханням укласти з нею шлюб, бо через це вона зможе зареєструвати своє місце проживання в м. Києві, отримати громадянство України та виїхати до США, бо до цього виїхати ні з Вірменії, ні з Грузії їй не вдалось. [PERSON] повідомила йому, що її чоловік [PERSON] , художник за фахом, батько двох їх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які народились в м. Єревані. Метою її укладання шлюбу був переїзд до США. Створювати сім`ю, вести спільне господарство, проживати разом, народжувати дітей вони не мали наміру. Він погодився на пропозицію [PERSON] на укладання шлюбу, при цьому вони домовились, що коли вона возз`єднається зі своєю сім`єю, то вони зустрінуться, щоб розірвати фіктивний шлюб. 20.01.1995 між ним та [PERSON] було укладено шлюб, після чого він зареєстрував останню за місцем свого проживання, а згодом вона отримала паспорт для виїзду закордон. Після цього йому невідомо, де знаходиться [PERSON] , останній раз він її бачив та спілкувався з нею влітку 1995 року, а в липні 1996 року її було виписано з квартири. З травня 1996 року він разом з [PERSON] та їх сином [PERSON] стали проживати в квартирі [ADDRESS] , яку він придбав. З грудня 1998 року по листопад 2009 року [PERSON] працювала в АТ КБ «Приватбанк». Згодом вона отримала громадянство України, їй був виданий паспорт, де зазначено її місце реєстрації в квартирі [ADDRESS] . [INFO] у них з [PERSON] народився син [PERSON] . Зараз [PERSON] досягла пенсійного віку та перебуває пенсії, вони продовжують жити разом. Просив з урахуванням заяви від 20.07.2024: визнати з часу його укладення (від дня його державної реєстрації) недійсним як фіктивний шлюб, укладений 20.01.1995 між ним та [PERSON] , [INFO] , (дошлюбне прізвище [PERSON] ), який згідно свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] , видане 20.01.1995, був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Московського району м. Києва, про що в книзі реєстрації актів про укладання шлюбу 1995 року січня місяця 20 числа зроблено актовий запис за №42; скасувати актовий запис за №42 від 20.01.1995 про реєстрацію шлюбу між ним та [PERSON] , [INFO] , (дошлюбне прізвище [PERSON] ), зроблений в книзі реєстрації актів про укладання шлюбу, зроблений відділом реєстрації актів громадянського стану Московського району м. Києва. 15.02.2023 постановлено ухвалу про залишення позову без руху та надано строк для усунення його недоліків. 13.04.2023 постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження, залучено до участі в справі третю особу. 14.06.2023, 07.11.2023, 13.12.2023 постановлено ухвалу про витребування доказів. 01.08.2024 постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористалась. 17.05.2023 третя особа Дарницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надав до суду пояснення, в яких заперечував проти задоволення позовних вимог. Зазначив, що згідно відмітки в актовому записі про шлюб №42 від 20.01.1995, складеного Голосіївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) актовий запис підписано особами, які реєстрували шлюб, а саме [PERSON] та [PERSON] . 07.06.2023 третя особа Голосіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надав заяву, в якій просив зазначити в резолютивній частині рішення повні вичерпні дані про нареченого та наречену, а також актовий запис про шлюб, до якого вносяться відповідні зміни. Учасники справи до суду не з`явились. Голосіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та Дарницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) подали заяви про розгляд справи без їх участі. Свідок [PERSON] суду пояснила, що знає [PERSON] - це її цивільний чоловік з 1996 року. [PERSON] вона не знає. В 1978 році вона навчалась в Кишинівському економічному технікумі, в 1980 році переїхала працювати у м. Волгоград. В 1985 році в м. Волгоград вона познайомилась з [PERSON] , з яким 15.07.1988 зареєструвала шлюб. [PERSON] поїхав працювати до м. Києва за розподілом, вона залишилась у м. Волгоград. Вони їздили один до одного, разом відпочивали. [INFO] у них народився син [PERSON] . В 1993 році вона приїхала в Україну, її місце проживання було зареєстроване у батьків чоловіка в Хмельницькій області. Проте в січні 1994 року вони розірвали шлюб і вона з дитиною поїхала в м. Волгоград. Після цього вони продовжили спілкуватись, їздили на море. Вони зрозуміли, що розлучились передчасно та стали жити разом. 15.05.1996 вони купили квартиру по [ADDRESS] . Син пішов навчатись до шкоди №313. В 1998 році вона пішла працювати. [INFO] у неї народився син [PERSON] , батьком якого є позивач. Вони з [PERSON] жили разом, вели спільне господарство, виховували дітей, у них був спільний бюджет, діти навчались, вступали у вищі навчальні заклади. [PERSON] одружився з [PERSON] , щоб допомогти їй. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 15.07.1988 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюбу, актовий запис №729. [INFO] народився [PERSON] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] . 20.01.1994 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. 20.01.1995 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] , актовий запис №42. З актового запису №42 від 20.01.1995 вбачається, що останній був підписаний особисто [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] є матір`ю [PERSON] [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , батьком дітей записани [PERSON] . Відповідно до довідки Філіала ТОВ «Лукойл-Інжиніринг» «ВолгоградНИПИморнафта» в м. Волгоград №02-22/40 від 24.08.2020 [PERSON] працювала у Волгоградському державному науково-дослідницькому і проектному інституті нафтової промисловості у період з 12.11.1980 по 09.09.1993. 18.12.1998 [PERSON] отримала тимчасову посвідку на проживання, місце реєстрації: [ADDRESS]. [INFO] народився [PERSON] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] у 2006 році закінчив спеціалізовану загальноосвітню шкоду №323 з поглибленим вивченням іноземної мови м. Києва, а у 2021 році здобув повну загальну середню освіту у природно-науковому ліцеї №145 Печерського району м. Києва. Згідно довідки ЖБК «Концертний-2» у квартирі [ADDRESS] , мешкають: з 16.04.2009 [PERSON] , з 16.04.2009 [PERSON] , з 10.10.2000 [PERSON] , з 16.04.2009 [PERSON] . Відповідно до довідки №20.1.0.0.0/7-201125/7829 від 14.01.2021 АТ КБ «Приват Банк» [PERSON] з 24.12.1998 по 01.12.2009 працювала на посаді «економіст» відділення «центральне» розрахунковий центр м. Київ в АТ КБ «ПриватБанк». Згідно довідки Департаменту з питань цифрового розвитку, цифрових трансформацій і цифровізації від 05.04.2023 №13192-15233/М-05/8-2800/23 станом на 04.04.2023 в реєстрі застрахованих осіб інформація про нарахування страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та перебування на обліку, як одержувача пенсії щодо [PERSON] , [INFO] , відсутня. За повідомленням Державної прикордонної служби України від 18.01.2024 відомостей щодо перетину державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України громадянином Республіки Вірменія [PERSON] , [INFO] , в період з 08.11.2017 по 05.06.2024 (станом на 15:15, теперішній час) в Базі даних не виявлено. За повідомленням Державної податкової служби України від 25.04.2023 в Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків станом на 21.0.2023 інформації щодо [PERSON] не знайдено. Згідно відповіді Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану управління державної реєстрації від 26.01.2024 №4210/8.1-24/вх.М-16873-23 в архіві Голосіївського відділу знаходиться на зберіганні перший примірник паперового носія актового запису про шлюб [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , складеного відділом ЗАГС Московського району м. Києва (назва Голосіївського відділу у 1995 році) 20.01.1995 за №42. В актовому записі в графі «По батькові нареченої» - [PERSON] , буква «і» дійсно має відмінності у відображенні відносно іншого тексту, що дає підстави вважати про його виправлення після друку актового запису машинописним способом. Статтею 12 КпШС України (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що шлюб укладається в державних органах реєстрації актів громадянського стану. Відповідно до ст. 45 КпШС України (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) шлюб може бути визнаний недійсним в разі порушення умов, встановлених статтями 15 - 17 цього Кодексу, а також в разі реєстрації шлюбу без наміру створити сім`ю (фіктивний шлюб). Визнання шлюбу недійсним провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 46 КпШС України (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) шлюб не може бути визнаний недійсним, якщо на час розгляду судом справи відпали ті обставини, які в силу закону були перешкодою до його укладення. Шлюб вважається дійсним з моменту, коли відпали ці обставини. Згідно із положеннями статті 40 СК України шлюб визнається недійсним за рішенням суду, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка. Згода особи не вважається вільною, зокрема, тоді, коли в момент реєстрації шлюбу вона страждала тяжким психічним розладом, перебувала у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, в результаті чого не усвідомлювала сповна значення своїх дій і (або) не могла керувати ними, або якщо шлюб було зареєстровано в результаті фізичного чи психічного насильства. Шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя. Шлюб не може бути визнаний недійсним, якщо на момент розгляду справи судом відпали обставини, які засвідчували відсутність згоди особи на шлюб або її небажання створити сім`ю. Відповідно до ч. 2 ст. 41 СК України при вирішенні справи про визнання шлюбу недійсним суд бере до уваги, наскільки цим шлюбом порушені права та інтереси особи, тривалість спільного проживання подружжя, характер їхніх взаємин, а також інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 42 СК України встановлено, що право на звернення до суду з позовом про визнання шлюбу недійсним мають дружина або чоловік, інші особи, права яких порушені у зв`язку з реєстрацією цього шлюбу, батьки, опікун, піклувальник дитини, опікун недієздатної особи, прокурор, орган опіки та піклування, якщо захисту потребують права та інтереси дитини, особи, яка визнана недієздатною, або особи, дієздатність якої обмежена. Частиною 1 ст. 44 СК України визначено, що у випадках, передбачених статтями 39-41 цього Кодексу, шлюб є недійсним від дня його державної реєстрації. Недійсний шлюб (стаття 39 цього Кодексу), а також шлюб, визнаний недійсним за рішенням суду, не є підставою для виникнення у осіб, між якими він був зареєстрований, прав та обов`язків подружжя, а також прав та обов`язків, які встановлені для подружжя іншими законами України (ст. 45 СК України). У п.13. постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснено, що при розгляді судом справ про визнання шлюбу недійсним слід мати на увазі, що за наявності одних підстав суд зобов`язаний, а за наявності інших суд може визнати шлюб недійсним. За рішенням суду шлюб обов`язково визнається недійсним, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, а також у разі його фіктивності (ст. 40 СК). Шлюб не може бути визнано недійсним, якщо на момент розгляду справи відпали обставини, які засвідчують відсутність згоди особи на шлюб або її небажання створити сім`ю. Судом встановлено, що 20.01.1995 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] , актовий запис №42. Позивач стверджує про фіктивність цього шлюбу, оскільки наміру створювати сім`ю, вести спільне господарство, проживати разом, народжувати дітей вони з [PERSON] не мали наміру. Укладання шлюбу було зроблено з метою допомогти останній отримати громадянство України та виїхати до іншої країни, де проживала її сім`я. Суд зазначає, що укладення фіктивного шлюбу завжди відбувається з певною метою і умисно. Позивач, який вимагає визнання шлюбу фіктивним повинен довести відсутність наміру створити сім`ю на момент укладення шлюбу, тобто, тягар доказування фіктивності шлюбу лежить на позивачеві. Аналізуючи докази, надані позивачем, суд відзначає, що шлюб позивача з [PERSON] був зареєстрований 20.01.1995. Як стверджує позивач і підтвердила свідок [PERSON] , вони зі свідком та їх сином [PERSON] з травня 1996 року стали проживати разом в м. Києві, [INFO] у них народився син [PERSON] , вели спільне господарство, виховували дітей, у них був спільний бюджет. При цьому свідок [PERSON] повідомила, що з [PERSON] вона не знає, що дає суду підстави для висновку, що про усі обставини та наміри щодо укладання цього шлюбу їй відомо від позивача. При цьому позивач не надав суду жодних доказів того, які б беззаперечно підтверджували доводи позивача про те, що в період з 20.01.1995 (дня реєстрації ним шлюбу з [PERSON] ) та до травня 1996 року (час, з якого позивач та свідок [PERSON] стали проживати разом) він не вів спільне господарство, не проживав разом, з [PERSON] , що дійсно могло б свідчити про відсутність у нього наміру створювати сім`ю. Позивач суду надав відомості про те, що [PERSON] була зареєстрована за його згодою за місцем його проживання за адресою: [ADDRESS] , з 14.02.1995 по 16.07.1996. В розпорядженні позивача наявні копії свідоцтв про народження дітей [PERSON] . На думку суду, це є свідченням того, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю. При цьому жодних свідчень інших осіб, які були б обізнані про особисті обставини життя [PERSON] та обставини укладання ним шлюбу з [PERSON] , спільне проживання чи не проживання подружжя, ведення чи не ведення спільного господарства, наявність чи відсутність спільного бюджету, про стосунки подружжя, період проживання [PERSON] на території України, час та мету її виїзду закордон, крім свідчень своєї колишньої дружини [PERSON] , позивач не надав. Суд вважає, що лише за наявності беззаперечних доказів, які дають достатні та обґрунтовані підстави вважати, що укладаючи шлюб сторони не мали наміру створювати сім`ю та набувати для себе прав та обов`язків подружжя, можна зробити висновок про фіктивність такого шлюбу. Враховуючи наведене, а також принцип диспозитивності, відповідно до якого суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, суд вважає, що відсутні підстави для визнання шлюбу недійсним. Щодо позовних вимог скасувати актовий запис про реєстрацію шлюбу між позивачем та [PERSON] , суд відзначає наступне. Відповідно до приписів ст. 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги). У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення позовних вимог позивача про шлюбу недійсним (основна вимога), позовна вимога скасувати актовий запис про реєстрацію шлюбу задоволенню не підлягають, оскільки є похідною. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04). Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи, що у задоволенні вимог відмовлено в повному обсязі, враховуючи приписи ст.141 ЦПК України, судові витрати позивачу за рахунок відповідача не відшкодовуються.

Outcome: dismissed