Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому просив зняти арешт з усього рухомого та нерухомого майна [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 14.07.2014, винесеної державним виконавцем ВДВС Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції, (номер запису обтяження: 6939430). Позовні вимоги\~обґрунтовані тим,\~що [PERSON] \~при зверненні\~до державного\~нотаріуса по\~питанню оформлення\~спадщини після\~смерті матері\~ [PERSON] ,\~яка померла\~ [INFO] ,\~дізнався про\~наявність перешкод\~для видачі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~законом.\~Нотаріус повідомив,\~що в\~Державному реєстрі\~речових прав\~на нерухоме\~майно зареєстровано\~обтяження у\~вигляді арешту\~усього нерухомого\~майна (номер\~запису обтяження:\~6939430),\~яке належить\~спадкодавцю [PERSON] .\~Дане обтяження\~було зареєстроване\~09.09.2014\~на підставі\~постанови від\~14.07.2014\~у виконавчому\~провадженні №43976991,\~яку виніс\~державний виконавець\~ВДВС Переяслав-Хмельницького\~управління юстиції\~про стягнення\~кредитного боргу\~(стягувач КС «СуперКредит»). Тоді [PERSON] звернувся до Переяславського ВДВС у Бориспільському районі із заявою про зняття арешту з усього рухомого та нерухомого майна [PERSON] . Однак, керівник виконавчої служби письмово повідомив, що відносно боржника [PERSON] немає жодного відкритого виконавчого провадження, а те провадження, в якому було накладено арешт за виконавчим листом №757/1599/14-ц від 04.03.2014 (ВП №43976991) завершене, оскільки виконавчий документ повернуто стягувачу 21.03.2017. Повторно з виконавчим листом стягувач КС «СуперКредит» до відділу не звертався, матеріали ВП №43976991 знищені 22.03.2023 за закінченням строку їх зберігання. За таких обставин неможливим є вчинення будь-яких дії та прийняття будь-яких рішень у відношенні колишнього боржника [PERSON] . Виконавча служба рекомендувала [PERSON] звернутись до суду по питанню зняття арешту. Незнятий арешт з майна спадкодавця у виконавчому провадженні, яке завершено, з урахуванням того, що він не був боржником у цьому виконавчому провадженні, порушує право позивача на спадкове майно. Посилаючись на такі обставини, [PERSON] , який прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] , просить судового захисту своїх спадкових майнових прав на підставі ч.1 ст. 391 ЦК України та ст. 16 цього Кодексу, а саме: усунення перешкод у здійсненні права користуватись і розпоряджатись своїм майном шляхом звільнення майна з-під арешту. Ухвалою від 11.11.2024 відкрито провадження в даній судовій справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, у судовому засіданні. Відповідач Кредитна спілка «СУПЕРКРЕДИТ» на ухвалу суду про відкриття провадження у справі не відреагувала, відзиву на позов не надала, в судові засідання представника не направила. Відповідач Переяславський ВДВС у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відзиву на позов не подав, свого представника в судове засідання не направив. Суд встановив наявність усіх умов, передбачених частинами першою та другою статті 280 ЦПК України для ухвалення заочного рішення. А тому у відповідності до статті 281 цього Кодексу за згодою представника позивача суд здійснив заочний розгляд справи, без участі відповідачів, які не подали суду жодних заяв чи клопотань. Представник позивача адвокат Кравченко О.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та надала пояснення по суті справи. Звернула увагу суду, що арешт на майно [PERSON] був накладений державним виконавцем після її смерті. У той же час, з моменту смерті матері позивача ніяких майнових вимог за невиконаними грошовими зобов`язаннями спадкодавця нікому із спадкоємців пред`явлено не було. Згідно інформації в АСВП відкритих виконавчих проваджень у відношенні боржника [PERSON] немає. Очевидно, що стягувач СК «СуперКредит» задовольнив свої вимоги і претензій до одного із солідарних боржників [PERSON] немає. Позивач звернувся до суд не як боржник у виконавчому провадженні, а як спадкоємець обтяженого арештом майна, яке йому належить в силу прийняття спадщини. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні фактичні обставини. [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] від 11.06.1984 (а.с.12). Мати позивача [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , про що виконкомом Малокаратульської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області складено відповідний актовий запис за № 14 від 23.10.2023 та видано Свідоцтво про смерть Серії [NUMBER] (а.с.11). [PERSON] та його брат [PERSON] прийняли спадщину за законом після смерті матері [PERSON] у порядку першої черги. 14.08.2016 державним нотаріусом Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори заведено спадкову справу за номером: 326/2016, про що внесені відомості до Спадкового реєстру за номером:59324798. Вказане підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 30.09.2023 та змістом постанови державного нотаріуса від 06.06.2024 за №396/02-31 про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с. 13,14). Постановою державного нотаріуса Другої переяславської державної нотаріальної контори Коляденка Я.В. від 06.06.2024 за №396/02-31 спадкоємцям [PERSON] (позивач) та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті [INFO] їх матері [PERSON] по спадковій справі №326/2016 на право на земельну частку (пай), у зв`язку з наявністю арешту на все рухоме та нерухоме майно, що належить [PERSON] (а.с. 14) Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 381822348, сформованої нотаріусом 06.06.2024, у відношенні [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) існує обтяження нерухомого майна у вигляді арешту за реєстраційним номером 6939430 від 09.09.2014, внесене реєстратором Переяслав-Хмельницьким МРУЮ Київської області, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №43976991, виданої 14.07.2014 ВДВС Переяслав-Хмельницького МРУЮ. Також відповідно до вказаної Інформаційної довідки за [PERSON] на праві спільної часткової власності 29.05.2007 зареєстровано 1/4 частина домоволодіння: [ADDRESS] (а.с.15-16). За змістом копії Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 14.07.2014, яка винесена державним виконавцем виконавче провадження № 43976991 відкрито за виконавчим листом №757/1599/14-ц від 04.03.2014, виданим Печерським районним судом міста Києва про стягнення солідарно з боржника [PERSON] на користь КС «СуперКредит» боргу в розмірі 8832,140 грн. Арешт накладено на все рухоме і нерухоме майно, що належить боржнику [PERSON] та встановлено заборону відчуження будь-якого майна боржника (а.с.17). Листом № 4938 від 06.02.2023 начальник Переяславського ВДВС у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Соколов Г.О. повідомив позивача, що дійсно на все рухоме та нерухоме майно [PERSON] було накладено арешт на підставі постанови ВДВС Переяслав-Хмельницького МРУЮ №43976991 від 14.07.2014. Арешт накладено в межах здійснення виконавчого провадження ВП № 43976991 з примусового виконання виконавчого листа № 757/1599/14-ц, виданого 04.03.2014 Печерським районним судом міста Києві про стягнення солідарно з [PERSON] на користь КС «СуперКредит» 8832,10 грн. 21.03.2017 виконавче провадження завершено та винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу СК «СуперКредит» на підставі п.4 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Повторно стягувач не подавав до відділу виконавчий документ. 06.02.2023 виконавче провадження № 43976991 було знищено за закінченням строків зберігання в архіві. Також у згаданому листі начальник Переяславського ВДВС повідомляє, що відносно [PERSON] 17.08.2015 було відкрите ще одне виконавче провадження (ВП №48450476) за виконавчим листом № 757/16322/15-ц від 06.07.2015 про стягнення солідарно з [PERSON] на користь КС «Супер Кредит» боргу в розмірі 44490,06 грн. Вказане виконавче провадження також завершене 21.03.2017 постановою державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.4 ч.1 ст.37 Закону. 06.02.2023 виконавче провадження №48450476 знищено та закінченням строку архівного зберігання (а.с.18). Згідно даних АСВП за результатами пошуку виконавчих проваджень відносно боржника [PERSON] станом на 21.01.2025 встановлено лише два записи: 1) виконавче провадження № 43976991, що відкрите 14.07.2014, стягувач КС «Супер Кредит» статус «Завершено»; 2) виконавче провадження № 48450476, що відкрите 17.08.2015, стягувач КС «Супер Кредит» статус «Завершено». Відкритих виконавчих проваджень відносно боржника [PERSON] , [INFO] , в АСВП немає (а.с. 32). Суд враховує встановлені обставини та при вирішенні спору керується наступним. Згідно з ч.1 ст.15 та ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Відповідно до\~ч.1\~ст.\~316\~ЦК України\~правом власності\~є право\~особи на\~річ (майно),\~яке вона\~здійснює відповідно\~до закону\~за своєю\~волею,\~незалежно від\~волі інших\~осіб. Зміст права власності скрадають права особи щодо володіння, розпорядження та користування своїм майном ( ч.1 ст. 317 ЦК). Відповідно до положень ст. 319 ЦК України власник володіє,\~користується,\~розпоряджається своїм\~майном на\~власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Держава не\~втручається у\~здійснення власником\~права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена\~лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Право власності є непорушним.\~Ніхто не\~може бути\~протиправно позбавлений\~цього права\~чи обмежений\~у його\~здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ст. 41 Конституції України ч.ч.1,2 ст. 321 ЦК України) Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Одним із способів набуття права власності на майно є спадкування. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). За правилами ст. 1218 цього Кодексу до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття, яким згідно з ч.2 ст. 1220 цього Кодексу є день смерті особи (спадкодавця) або день, з якого вона оголошується померлою. [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом (ст. 1261 ЦК України) та після смерті [INFO] матері [PERSON] та прийняв спадщину, про що свідчить заведена державним нотаріусом спадкова справа. Спадкодавець [PERSON] мала зареєстроване у визначеному законом порядку право спільної часткової власності на 1/4 частину домоволодіння по [ADDRESS] . На момент смерті [PERSON] (станом на 23.10.2013) будь яке належне їй майно не було обтяжене. Відкриття виконавчого провадження ВП № 43976991 відносно боржника [PERSON] та накладення державним виконавцем арешту на все належне їй майно відбулось 14.07.2014, а реєстрація обтяження 09.09.2014, тобто більш як за десять місяців після смерті [PERSON] . Відповідно до вимог ч.ч.1,4 ст. 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. За таких обставин, застосовані державним виконавцем заходи обтяження майна [PERSON] у виконавчому провадженні №43976991 постановою від 14.07.2013 про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, яка винесена після смерті [INFO] [PERSON] , не породжували для неї жодних правових наслідків, оскільки її правоздатність припинилась у зв`язку зі смертю. Після смерті [PERSON] усі майнові права, які їй належали, в тому числі і право на земельну частку (пай), з дня відкриття спадщини, тобто з 23 жовтня 2013 року перейшли до спадкоємців, які прийняли спадщину, одним з яких є позивач [PERSON] . Як встановив суд, виконавче провадження № 43976991, яке було відкрите 14.07.2014 на підставі виконавчого листа № 757/1599/14-ц від 04.03.2014 відносно солідарного боржника на той час вже померлої [PERSON] , завершено 21.03.2017 постановою державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу (відповідачу СК «СуперКредит»). При цьому, вжиті виконавцем заходи забезпечення виконавчого провадження не були скасовані, арешт на все рухоме та нерухоме майно [PERSON] залишився не знятим. Згідно положень ч. 5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» \~(Закон № 1404-VII від 02.06.2016) повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених\~статтею 12\~цього Закону. У даній ситуації стягувач СК «СуперКредит» повторно з виконавчим документом про стягнення боргу із солідарного боржника [PERSON] до виконавчої служби не звертався. Виконавче провадження знищено за закінченням архівних строків зберігання. У суду не викликає сумніву твердження представника позивача, що на момент відкриття спадщини і до теперішнього часу позивачу [PERSON] не було відомо про наявність солідарного боргу у його матері перед СК «СуперКредит» та, що йому невідомо чи задовольнив свої вимоги цей кредитор за рахунок інших солідарних боржників у зобов`язанні. У матеріалах спадкової справи відсутні відомості про те, що спадкодавець [PERSON] на момент смерті мала якісь невиконані грошові зобов`язання перед будь-яким кредитором. СК «СуперКредит» не зверталась із заявою про задоволення вимог кредитора спадкоємцями боржника [PERSON] . Отже, за встановлених обставин, збереження обтяження спадкового майна (арешт майна), що належало [PERSON] є порушенням майнових прав спадкоємця [PERSON] . У частині 4 статті 59 Закону «Про виконавче провадження» міститься вичерпний перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього\~майна\~(коштів) боржника або його частини. У цьому переліку відсутня така підстава для зняття арешту виконавцем як повернення виконавчого документа стягувачу. Водночас, частиною 5 статті 59 цього Закону передбачено, що у всіх інших випадках арешт з майна може бути знятий за рішенням суду. У ситуації що склалася, позивач не має права вимагати від державного виконавця зняття арешту з майна, яке він прийняв у спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , оскільки він не був і не є боржником у виконавчому провадженні, в якому накладено арешт. А отже єдиним правильним та ефективним способом захисту майнових прав [PERSON] , успадкованих від матері, є звернення до суду з позовом про зняття арешту з майна спадкодавця. Відповідно до ч.1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. За встановлених обставин визнання за позивачем права власності на майно, на яке накладено арешт, не вимагається, оскільки позивач прийняв спадщину за законом після смерті матері [PERSON] і єдиною перешкодою для оформлення спадкових прав на майно згідно постанови нотаріуса є наявність арешту на все рухоме і нерухоме майно, що належить [PERSON] . Згідно положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 12, ст. 80 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення усіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановивши, що позивач [PERSON] , будучи спадкоємцем за законом першої черги, після смерті матері [PERSON] прийняв спадщину, проте незаконно обмежений у здійсненні своїх майнових спадкових прав, зокрема не може отримати свідоцтво про право на спадщину та переоформити на себе належну йому частину спадкового майна, суд дійшов висновку про необхідність зняти арешт з майна [PERSON] . За відсутності будь-якого виконавчого провадження відносно власника майна та за відсутності майнових вимог кредитора спадкодавця до спадкоємців збереження арешту майна [PERSON] , накладеного у виконавчому провадженні, яке давно завершено, а матеріали знищені, є невиправданим втручанням у права позивача на мирне володіння своїм майном, яке йому фактично належить у зв`язку з прийняттям спадщини. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові ВС у справі № 817/928/17 від 27.03.2020. Отже, позовні вимоги про зняття арешту з майна підлягають задоволенню. Питання відшкодування відповідачем судових витрат (судового збору) позивач не порушує, а тому суд не здійснює їх розподіл. На підставі викладеного,

Outcome: approved