Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-20 00:00:00

Позивач [PERSON] \~22.08.2024 звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання у розмірі 1/6 частини всіх доходів щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову і до досягнення їх спільного сина [PERSON] , [INFO] трирічного віку, тобто до [INFO] , обґрунтовуючи свої вимоги тим, що дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні, а відповідач в добровільному порядку не надає належну матеріальну допомогу на утримання дружини. Ухвалою судді від 27.08.2024 позовна заява залишена без руху та встановлений строк для усунення недоліків позовної заяви. Позивачем були усунені недоліки позовної заяви 16.09.2024. Ухвалою суду від 03 жовтня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи. Відповідач направив до суду заяву, в якій останній пояснив, що з позовними вимогами не згоден в повному обсязі, вважає позов недоцільним, розуміє, що позивачка має право на отримання аліментів, але вважає за доцільне кошти, які він буде сплачувати на утримання позивачки, відкладати на особистий рахунок, який відкриє на ім`я свого сина, окремо від аліментів на його утримання, від сплати яких відповідач не відмовлявся та не бажає відмовлятися. До суду 15.11.2024 від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій вона просить суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/5 частини всіх доходів щомісячно, починаючи стягнення з 20.06.2024, тобто від дня звернення позивача до Заводського районного суду м. Запоріжжя із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Ухвалою суду від 16.12.2024 заява про збільшення позовних вимог прийнята судом, наданий строк відповідачу для подання відзиву. Правом на подання відзиву відповідач не скористався. Додатково від позивача 01.11.2024 до суду надійшла заява про розподіл судових витрат та стягнення з відповідача витрат на професійну допомогу адвоката в розмірі 1\~200,00\~гривень. Від представника позивача адвоката Уткіна О.Є. надійшла заява про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, у судове засідання не з`явився, причину своєї неявки суду не повідомив, відзиву не подав, а тому суд дійшов переконання про можливість розгляду справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] та [PERSON] 12.06.2021 уклали шлюб, який зареєстрований Заводським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.\~Дніпро), актовий запис № 92, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 9). З відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що 12\~вересня 2024\~року Шевченківським\~районним судом\~м.\~Запоріжжя було\~ухвалено заочне\~рішення у\~цивільній справі\~№ 336/6332/24\~за позовом\~ [PERSON] \~до [PERSON] \~про розірвання\~шлюбу ,\~яким позовні\~вимоги були\~задоволені,\~шлюб сторін\~розірваний. Ухвалою суду від 16.12.2024 заочне рішення суду від 12.09.2024 року по цивільній справі ЄУН\~336/6332/24\~за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу скасоване, справа призначена до судового розгляду. Станом на дату розгляду справи про стягнення аліментів відомості про розгляд справи про розірвання шлюбу відсутні. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.06.2022 [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). Як вбачається з довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру від 15.07.2021 № 774589-2021 позивач [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . За цією ж адресою проживає син сторін [PERSON] , [INFO] , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади є: [ADDRESS] (а.с. 11). З копії паспорту відповідача [PERSON] встановлено, що він зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Фактично шлюбні відносини між сторонами припинено, сторони проживають окремо одне від одного, спільне господарство не ведеться, проте, шлюб не розірвано. Дитина проживає разом із позивачкою. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 75 СК України\~дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до\~ст.\~84\~СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Виходячи із змісту частини четвертої даної норми, дружина, з якою проживає дитина до досягнення трьох років, має право на утримання незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідач є особою працездатного віку, протипоказань до роботи не має, є військовослужбовцем. Відповідачем не надано доказів на підтвердження неможливості надання ним матеріальної допомоги. Як вбачається із заяви відповідача від 27.11.2024, він погоджується із тим, що дружина має право на його утримання, але вважає за доцільне ці гроші направити безпосередньо на рахунок, відкритий на ім`я їхнього спільного сина. З відповіді з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, від 03.12.2024 № 940573, отриманої на запит суду, встановлено, що відповідач отримав дохід від військової частини [NUMBER] у вересні 2024 року у розмірі 8\~010,093 грн. Згідно із ч. 1, ч. 2\~ст.\~80\~СК України аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. З огляду на викладене вище, виходячи з принципу розумності та справедливості, а також з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача при визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальний та сімейний стан позивача, матеріальне становище відповідача, суд вважає можливим задовольнити вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дружини в розмірі 1/5 частини з усіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною трьох років, оскільки такий розмір аліментів буде відповідати вимогам закону та принципам справедливості, не порушить інтересів відповідача і захистить права позивача на утримання. Позивачкою заявлена вимога щодо стягнення аліментів на своє утримання з дати подання заяви про видачу судового наказу, а саме, з 20.06.2024. Судом встановлено, що позивачем 20.06.2024 до Заводського районного суду м.\~Запоріжжя була подана заява про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та про стягнення аліментів з відповідача на утримання позивача в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення заяви і до досягнення їх спільного сина [PERSON] , [INFO] трирічного віку, тобто до [INFO] . 05.07.2024 суддею Заводського районного суду м. Запоріжжя Сінєльніком Р.В. у справі №\~332/3703/24 був виданий судовий наказ про стягнення з [PERSON] (відповідача) аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред`явлення заяви і до досягнення [PERSON] , [INFO] , повноліття. Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя Сінєльніком Р.В. від 05.07.2024 у справі № 332/3703/24 відмовлено у задоволенні заяви про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з [PERSON] (відповідача) аліментів на утримання [PERSON] (позивача) в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення заяви і до досягнення їх спільним сином [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, тобто до [INFO] , з тих підстав, що вимога щодо стягнення аліментів на утримання [PERSON] (позивача) не відповідає вимогам ч. 1 ст. 161 ЦПК України. Частиною 1 ст. 161 ЦПК України встановлений перелік вимог, за якими може бути виданий судовий наказ. До таких вимог не віднесена вимога про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитини трирічного віку. Частиною 1 ст. 79 СК України чітко встановлено, що аліменти на подружжя присуджуються за рішенням\~суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ч. 2 ст. 79 СК України якщо позивач вживав заходів щодо одержання аліментів від відповідача, але не міг їх одержати внаслідок ухилення відповідача від їх сплати, суд, залежно від обставин справи, може постановити рішення про стягнення аліментів за минулий час, але не більш як за один рік. Подання до суду заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дружини, тобто за вимогою, яка не відповідає ст. 161 ЦПК України, не свідчить про ухилення відповідача від їх сплати, тому не може бути підставою для винесення рішення судом про стягнення аліментів з дати подання заяви про видачу судового наказу. На підставі викладеного суд вважає за необхідне задовольнити позов частково, стягнувши з відповідача аліменти на утримання дружини у розмірі, заявленому позивачкою, але стягнення розпочати з дати подання позовної заяви, а саме, з 22.08.2024. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору за звернення до суду з відповідною позовною заявою, адже приписами вказаної норми визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Отже, з урахуванням вищенаведених норм суд стягує із відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 1\~211,20 грн, від сплати яких позивач була звільнена при пред`явленні позову до суду. Відповідно до\~ст. 133 ЦПК України судові\~витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Так, представник позивача просить стягнути витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, у розмірі 1 200,00 грн. Згідно з ч. 2\~ст. 137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною третьої вказаної статті встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження надання правничої допомоги представником позивача суду надані копія договору про надання правової допомоги від 20.08.2024 № 47, копія ордеру на надання правничої допомоги серії АР № 1205347 від 01.11.2024, копія квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 493 від 01.11.2024 на суму 1\~200,00 грн, копія акта прийняття-передачі наданих послуг від 01.11.2024. Відповідно до\~ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта\~статті 137 ЦПК України). У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята\~статті 137 ЦПК України). Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141\~ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані представником позивача документи та доводи на обґрунтування суми заявлених витрат, пов`язаних із розглядом справи, беручи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору (справи), суд дійшов висновку про те, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 1\~200,00 грн є цілком співмірним зі складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Ураховуючи вищевикладене, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1\~200,00 грн.

Outcome: partial