Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору - Тернопільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання батьківства та стягнення аліментів. Вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] [INFO] народила сина [PERSON] . Батьком дитини зі слів матері був записаний [PERSON] . Позивачка вказала видумані дані для реєстрації народження свого сина. Однак насправді біологічним батьком дитини є відповідач - [PERSON] , з яким у [PERSON] в період з 2010 по 2014, були близькі стосунки. [PERSON] перебуває у шлюбі з 2009 року до цього часу, у нього у шлюбі на даний час є двоє дітей. Тому, коли у сторін народився спільний син, позивачка пішла на зустріч відповідачу і, аби не руйнувати його сім`ю, батьком дитини у свідоцтві про народження його не вказала. У той же час сторони постійно комунікували між собою з приводу сина навіть після припинення у 2014 році їхніх стосунків. Відповідач епізодично брав участь в утриманні дитини. Проте, останнім часом його участь у матеріальному забезпеченні сина стала нерегулярною і малозначною, тому позивачка змушена звернутися до суду за захистом майнових та немайнових прав та інтересів сина. Позивачці невідомо, чи відповідач офіційно працевлаштований, однак вона знає, що він як водій здійснює міжнародні перевезення і має значний дохід. Він із сім`єю до війни їздив відпочивати за кордон, його діти забезпечені належним чином усім необхідним тощо. Спільному сину [PERSON] у грудні виповнюється 11 років, він навчається у платній гімназії. Крім того, дитина відвідує спортивні гуртки, інколи доводиться оплачувати його додаткові заняття з окремих шкільних предметів. В умовах сьогодення для належного утримання і розвиткумалолітньої дитини необхідні значні кошти. Зокрема, це витрати на повноцінне харчування,необхідний одяг, лікування, духовний розвиток і т.д. Забезпечувати дитину повинні батьки в рівній мірі. У зв`язку з цим, позивачка була вимушена звернутись до суду із зазначеним позовом. Ухвалою судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 26 листопада 2024 року, по справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду Кременецького районного суду Тернопільської області від 03 січня 2025 року, закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивачки адвокат Кавійчик В.П. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просить суд задоволити даний позов, з підстав викладених у ньому. Додатково зазначила, що позивачка записала батька свого сина при народженні, у відповідності до частини 1 статті 135 СК України, оскільки відповідач на той час перебував в шлюбі та вона не хотіла руйнувати його сім`ю. Певний час відповідач надавав матеріальну допомогу позивачці на утриманні їх спільного сина [PERSON] , [INFO] , однак перестав надавати таку допомогу і на даний час теж не допомагає позивачці в утриманні дитини. Просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , біологічним батьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , який народився в місті Тернопіль Тернопільської області, матір`ю якого вказана [PERSON] , [INFO] . Стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 7000 гривень щомісячно, до настання повноліття дитини. Представник відповідача адвокат Михалюк В.І. у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, зазначивши, що [PERSON] визнає себе біологічним батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] . Також відповідач визнає той факт, що в період з 2010 по 2014 роки у нього були стосунки з [PERSON] , внаслідок яких у них народився спільний син та те, що на той період і зараз [PERSON] перебуває в законному шлюбі і тому офіційно не визнавав свого батьківства. Щодо частини позовних вимог про стягнення аліментів, відповідач визнає частково. Згідний сплачувати аліменти на утримання свого сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2500 гривень в місяць.При встановленні розміру аліментів просить суд взяти до уваги те, що на даний момент на утриманні відповідача перебуває 2 (двоє) неповнолітніх дітей в зареєстрованому шлюбі (14 та 6 років), дружина [PERSON] вагітна, розмір заробітної плати -6 700,00 грн. Представник третьої особи Тернопільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засіданні не з`явився, надіславши на адресу суду заяву про слухання справи у відсутності представника. Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні обставини викладені позивачкою в позовній заяві знайшли своє підтвердження в наявних в матеріалах справи доказах. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] народився [PERSON] , актовий запис про народження № 84. Його батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Згідно Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00048534482 від 18.12.2024, [PERSON] народився [INFO] , матір`ю вказана [PERSON] , батько записаний зі слів матері, у відповідності до ч.1 ст. 135 СК України. Згідно актового запису про зміну імені, ідентифікатор запиту: 00145221955 від 13.11.2024, [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , змінила прізвище на « [PERSON] ». Згідно договору № TD11112024/4 від 11.11.2024 про надання послуг у сфері освіти, [PERSON] ( [INFO] ) отримує допоміжні послуги для підготовки до шкільного навчання учня в локації «м. Тернопіль, Дружба» «Дитячий центр», початок навчання з 11.11.2024 кінець навчання 30.06.2025. Вартість послуги за один календарний місяць її надання становить 13 000 гривень. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 02 вересня 2009 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] у Відділі реєстрації актів цивільного стану Кременецького районного управління юстиції Тернопільської області, атів запис про шлюб № 136. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] народився [PERSON] , актовий запис про народження № 120. Його батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] народилася [PERSON] , актовий запис про народження № 172. Її батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки КНП «Тернопільська комунальна міська лікарня № 2» від 02.12.2024, [PERSON] , 1987 року народження, проходила ультразвукове дослідження органів малого тазу, у зв`язку з вагітністю. Як вбачається з довідки про доходи, виданої ПАТ «Тернопільське автотранспортне підприємство 16127» від 20.12.2024, [PERSON] працює водієм VAN-HOL у ПАТ «Тернопільське автотранспортне підприємство 16127». Його дохід з січня 2024 року по листопад 2024 року становить 61 296.28 гривень. Щодо позовних вимог про визнання батьківства. Відповідно до ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 2) за заявою чоловіка, який вважає себе батьком дитини; 3) за рішенням суду. Відповідно до вимог ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Згідно зі ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до роз`яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2008 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за нормою статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за №55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Згідно з вимогами ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. За таких обставин, з урахуванням викладеного, зважаючи на зібрані по справі докази в їх сукупності, визнання в цій частині відповідачем позову, суд приходить до висновку про доцільність задоволення вимог позивачки щодо визнання батьківства в повному обсязі. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина 2 статті 182 СК України). Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України) і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень (ч. 3 ст. 12 ЦПК України). В судовому засіданні встановлений та доведений доказами той факт, що малолітній син [PERSON] , [INFO] , проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Мати дитини має право на стягнення аліментів, а батько дитини зобов`язаний та може надавати таку допомогу. Враховуючи вимоги закону, оцінивши доходи батьків, наявність у відповідача ще двох неповнолітніх дітей на утриманні, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання їх малолітньої дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 3000 гривень щомісячно, починаючи з 20 листопада 2024 року і до досягнення дитиною повноліття. При цьому, суд звертає увагу відповідача на те, що наявність у нього інших дітей, не є тією безумовною підставою для стягнення аліментів у меншому розмірі, а також, що такий розмір буде для нього надмірним тягарем, або призведе до його неплатоспроможності. Згідно зі ст. 430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, судовий збір стягується з відповідача на користь держави. Щодо сплаченого судового збору за позовну вимогу про визнання батьківства, то суд стягує з відповідача на користь позивачки сплачений судовий збір в розмірі 1211,20 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial