Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

На розгляді в Ананьївському районному суді Одеської області знаходиться цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, третя особа - Орган опіки та піклування Ананьївської міської ради. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 15 лютого 2010 року позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі, який за рішенням Ананьївського районного суду Одеської області від 04 березня 2020 року було розірвано. Від вказаного шлюбу у них народилися діти: дочка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ананьївського районного суду Одеської області від 04 березня 2020 року також вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходу) на кожну дитину окремо, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 26 липня 2019 року до досягнення дітьми повноліття. З 2018 року позивач та відповідач фактично не проживають та не підтримують будь-яких відносин, та не спілкуються. За ввесь цей час відповідач взагалі не бачив своїх дітей та навіть не шукає з ними зустрічі. На сьогоднішній день діти самі не бажають з ним спілкуватися, оскільки не бачать по відношенню до себе любові та зацікавленості в їх житті. Аліменти [PERSON] за рішенням суду взагалі не сплачує, у зв`язку з чим станом на 01 лютого 2024 року заборгованість зі сплати аліментів склала 284479 гривень 40 копійок. Таким чином жодної матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач не надавав і не надає по цей час, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не спілкується з дітьми взагалі, тобто не дбає про їх нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей. Відповідач по справі ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, навіть не цікавився життям, не відвідував дітей в дитячому дошкільному закладі, не відвідує у школі. Зазначене свідчить про те, що відповідач [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Позивач вказує, що відповідач по справі свідомо та системно на протязі шести років ухиляється від надання матеріальної, моральної та духовної підтримки дітям, оскільки не цікавиться життям дітей, їх здоров`ям та успіхами, не спілкується, аліменти не сплачує. Діти взагалі не згадують батька, оскільки за час спільного проживання з ним вони бачили лише конфлікти та побиття матері, які відповідач постійно вчиняв на тлі вживання алкоголю. Позивач зазначає, що 04 січня 2024 року вона уклала шлюб з [PERSON] .. [PERSON] став для її дітей батьком, який піклується про них, надає різного роду поради, чим готує їх до дорослого життя, формує поступово особисті якості, які в майбутньому допоможуть стати дітям добрими та порядними людьми. Позивач вказує, що вона з її дітьми та чоловіком [PERSON] проживають в своєму будинку, який повністю придатний до проживання в ньому. Діти мають окрему кімнату, виховуються в належних умовах та мають все необхідне для гармонійного розвитку. У зв`язку з наведеним позивач звернулася з вказаним позовом до суду та просить позбавити відповідача батьківських прав відносно його дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою від 29 квітня 2024 року було відкрито провадження у справі та вирішено питання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання. Зокрема, в ухвалі про відкриття провадження у справі відповідачеві було роз`яснено про його процесуальні права передбачені ч.8 ст.178 та ст.193 ЦПК України, а саме про право на подання відзиву на позовну заяву та пред`явлення зустрічного позову. Крім того, було роз`яснено в ухвалі про відкриття провадження у справі третім особами, що у відповідності до положень статті 181 ЦПК України вони мають право подати письмові пояснення щодо позову або відзиву, у строк визначений відповідачу для подання відзиву. В подальшому, 12 серпня 2024 головуючою суддею у справі після виконання всіх завдань, визначених в ст.189 ЦПК України було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що вони з відповідачем прожили у шлюбі 8 років. Від вказаного шлюбу в них народилось четверо дітей. З часом відповідач почав зловживати спиртними напоями, бив її, через що вона зверталась до поліції за вказаними фактами. При цьому навіть коли вони з відповідачем вже не проживали разом, то з його боку все-одно мали місце факти її побиття, та в один з таких моментів відповідач зламав їй руку. Після цього відповідач зник та навіть не дзвонить. Вона ніколи не забороняла дітям спілкуватися з відповідачем. Також уточнила, що з відповідачем вони почали проживати окремо з 2016 року, а з 2019 року розлучились. Вона також йому не дзвонила, хоча він і так не виходить на контакт. Вже рік вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з іншим чоловіком, та в них народилась спільна дочка. Її теперішній чоловік став для її дітей від першого шлюбу дійсно татом. В нього з її дітьми нормальні стосунки. Від допомагає дітям, в тому числі щодо харчування, лікування в разі потреби, забезпечив їх всім необхідним для навчання у школі. Представник позивача адвокат Юраш І.О., яка діє на підставі ордеру серії ВН №1344959 від 18 березня 2024 року, договору про надання правничої допомоги та додаткової угоди до договору про надання правничої допомоги від 07 лютого 2024 року, в судовому засіданні також підтримала позовні вимоги та зазначила, що позивач та відповідач з 2018 року не проживають разом, відповідач не спілкується з дітьми, аліменти на сплачує. У зв`язку з тим, що відповідач як батько не бажає спілкуватися з дітьми, то і діти не бажають спілкуватися з ним. Відповідач у судові засідання не з`являвся, про розгляд справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, що підтверджується конвертами, які повернулися до суду з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.72, 85, 95). Представник третьої особи органу опіки та піклування Ананьївської міської ради в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та пояснив, що їм від старости старостинського округу було відомо, що є багатодітна сім`я позивача, батько в сім`ї не проживає вже декілька років, що було зазначено органом опіки та піклування за декілька років до розгляду даної справи в суді. Також зазначив, що 07 травня 2024 року в телефонному режимі було встановлено зв`язок з відповідачем по справі та було повідомлено, що буде засідання комісії щодо розгляду питання про доцільність/недоцільність позбавлення його батьківських прав відносно його дітей та бажано, щоб він прибув на засідання та надав пояснення, на що відповідач повідомив, що він не може з`явитися на засідання комісії, однак з`явиться його адвокат, а вже 17 травня 2024 року він вже не виходив на зв`язок та ані він, ані його адвокат на засідання комісії не прибули. Після 17 травня 2024 року відповідач вийшов на зв`язок в стані алкогольного сп`яніння і доводив, що він є батьком дітей. Також на засіданні комісії було заслухано думку дітей позивача та відповідача, які пояснили, що від батька в них залишились лише негативні спогади та образи, а тому вони підтримали думку про його позбавлення батьківських прав, а тому, заслухавши думку позивача та її дітей, комісія одноголосно прийняла рішення позбавити відповідача батьківських праві відносно його дітей. Згідно з ч.2 ст.281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення заочного рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням вказаного, у зв`язку з неявкою відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин та не повідомлення причин неявки, ненаданням відповідачем відзиву на позов, відсутністю заперечень з боку позивача та її представника, суд ухвалив розглянути справу у відсутності відповідача та відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Частиною 1 статті 223 ЦПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Частиною 2 статті 223 ЦПК України визначено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість з`явлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою. При цьому, враховуючи наявність відомостей про належне сповіщення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, заслухавши думку сторін, відсутність, передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України, підстав для відкладення розгляду справи, з урахуванням положень ч.ч.1, 3 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності відповідача та за участю позивача, її представника та представника третьої особи. Суд дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача, її представника та представника третьої особи, неявку належним чином повідомленого про дату, час та місце розгляду справи відповідача, вивчивши висновок органу опіки та піклування Ананьївської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Так, при розгляді справи встановлено: Позивачем у справі є [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорту громадянина України № [NUMBER] , виданого 18 січня 2024 року органом 5136 (а.с.8), копією витягу з реєстру територіальної громади №2024/001073878 від 01 лютого 2024 року (а.с.10). Відповідачем у справі є [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади, виданим Відділом надання адміністративних послуг Ананьївської міської ради за №845 від 22 березня 2024 року (а.с.45). Судом встановлено, що позивач та відповідач мають спільних неповнолітних дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 05 лютого 2008 року Гандрабурівською сільською радою Ананьївського району Одеської області, де в відомостях про батьків батьком зазначений відповідач [PERSON] , а матір`ю зазначена позивач [PERSON] (а.с.11), сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 17 червня 2009 року Гандрабурівською сільською радою Ананьївського району Одеської області, де в відомостях про батьків батьком зазначений відповідач [PERSON] , а матір`ю зазначена позивач [PERSON] (а.с.12), дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 07 грудня 2010 року виконкомом Гандрабурівської сільської ради Ананьївського району Одеської області, де в відомостях про батьків батьком зазначений відповідач [PERSON] , а матір`ю зазначена позивач [PERSON] (а.с.13), дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 17 січня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ананьївського районного управління юстиції в Одеській області, де в відомостях про батьків батьком зазначений відповідач [PERSON] , а матір`ю зазначена позивач [PERSON] (а.с.14). Частиною 1 статті 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. З позовної заяви вбачається, що позивач скористалася своїм правом та просить суд позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до його дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до частини 1 статті 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини 3 статті 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, при розгляді цивільних справ керується принципом верховенства прав, розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, що передбачено частиною 1, 2 та 4 статті 10 ЦПК України. Частиною 1 статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована постановою Верховної Ради від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, передбачено, що держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до частини 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Змістом статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина\~має право\~на рівень\~життя,\~достатній для\~її фізичного,\~інтелектуального,\~морального,\~культурного,\~духовного і\~соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Приписами статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Частиною 2 статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. У відповідності до частини 1 статті 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Пунктом 2 частини 1 статті 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Змістом частини 2 статті 164 Сімейного Кодексу України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2, 4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. З позовної заяви вбачається, що відповідач не приймає участі у належному вихованні своїх дітей, не цікавиться їх навчанням у школі, їх фізичним та розумовим розвитком. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Діти тривалий час не отримують ані матеріальної, ані моральної підтримки від відповідача. Відповідно до інформації про склад сім`ї, виданої Гандрабурівським старостинським округом Ананьївської міської територіальної громади за №90 від 08 лютого 2024 року, до складу сім`ї [PERSON] входять: [PERSON] , [INFO] дочка, [PERSON] , [INFO] син, [PERSON] , [INFO] дочка, [PERSON] , [INFO] дочка, [PERSON] , [INFO] дочка (а.с.15). Відповідно до копії акту обстеження умов проживання від 13 лютого 2024 року, проведено обстеження умов проживання дітей у родині [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та встановлено, що умови проживання задовільні. Будинок глинобитний, стіни оштукатурені, дах вкритий залізними листами, опалення пічне, водопостачання вуличне, побутові зручності відсутні. В кімнатах чисто, затишно, є необхідні меблі, побутова техніка, на підлозі килимове покриття. За вказаною адресою проживають та мають постійне місце реєстрації: [PERSON] , [INFO] мати, [PERSON] , [INFO] дочка, 7 клас, [PERSON] , [INFO] дочка, учениця 5 класу, [PERSON] , [INFO] дочка, учениця 10 класу, [PERSON] , [INFO] син, ученик 9 класу, [PERSON] , [INFO] дочка, [PERSON] , [INFO] чоловік, [PERSON] , [INFO] дідусь, [PERSON] , [INFO] бабуся. За результатами обстеження було встановлено, що діти проживають разом з матір`ю. Мати відповідально ставиться до виховання, утримання, розвитку своїх дітей. Між дітьми та матір`ю теплі, дружні відносини, панує порозуміння та взаємо-підтримка. Діти забезпечені базовими потребами для повноцінного проживання, розвитку навчання. Дохід сім`ї складається з державної соціальної допомоги багатодітній сім`ї в розмірі 2100 гривень на місяць, по народженню дитини в розмірі 860 гривень на місяць, державної соціальної допомоги батьки, які ухиляються від сплати аліментів в розмірі 7660 гривень на місяць (а.с.17). Відповідно до характеристики, виданої Гандрабурівським старостинським округом Ананьївської міської територіальної громади за №129 від 21 лютого 2024 року позивач [PERSON] за місцем мешкання характеризується позитивно (а.с.19). Відповідно до характеристики, виданої Гандрабурівським старостинським округом Ананьївської міської територіальної громади за №128 від 21 лютого 2024 року відповідач [PERSON] за місцем мешкання характеризується задовільно. Фактично за місцем реєстрації не проживає, місце проживання невідоме (а.с.20). Діти позивача та відповідача за місцем навчання характеризуються позитивно. Мати дітей [PERSON] бере актину участь у навчанні та вихованні дітей. Батько дітей [PERSON] з дітьми не спілкується, з сім`єю не проживає. У вихованні дітей участі не бере, навчальний заклад не відвідує (а.с.21-24). Відповідно до копії довідки про наявність заборгованості зі сплати аліментів від 16 лютого 2024 року, виданої Савранським ВДВС у Подільському районі Одеської області ПМУ МЮ (м. Одеса), загальний розмір заборгованості зі сплати аліментів [PERSON] складає 284479 гривень 40 копійок за період з 20 серпня 2020 року по 01 лютого 2024 року, тобто, з дня пред`явлення виконавчого листа №491/749/19 від 07 серпня 2020 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дітей в розмірі 1/8 доходу (а.с.26), що також підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 16 лютого 2024 року, виданого Савранським ВДВС у Подільському районі Одеської області ПМУ МЮ (м. Одеса) (а.с.27). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 04 лютого 1989 року Краснопільською сільською радою Врадіївського району Миколаївської області, вбачається, що позивач народилась [INFO] (а.с.29). Заочним рішенням Ананьївського районного суду Одеської області від 04 березня 2020 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей позовні вимоги задоволено в повному обсязі та шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, після розірвання шлюбу [PERSON] залишено шлюбне прізвище « [PERSON] », а також стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходу) на кожну дитину окремо, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову 26 липня 2019 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с.30-33). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 04 січня 2024 року Відділом надання адміністративних послуг Ананьївської міської ради, позивач 4 січня 2024 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , після чого їй було присвоєно прізвище чоловіка « [PERSON] » (а.с.34). Крім того відповідно до листа Сектору поліцейської діяльності №1 відділу поліції №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області №66.3.1-2809 від 07 червня 2024 року, наданого на виконання ухвали суду про витребування доказів від 27 травня 2024 року, постановленої за результатами розгляду клопотання представника позивача про витребування доказів, 14 жовтня 2018 року та 05 листопада 2018 року співробітником СПД №1 ВП №1 Подільського РУП в Одеській області було складено відносно [PERSON] , [INFO] , протоколи про вчинення адміністративного правопорушення за ч.ч.1, 2 ст.1732 КУпАП. Також 29 травня 2019 року до СПД №1 ВП №1 Подільського РУП в Одеській області надійшла заява [PERSON] , [INFO] , щодо нанесення [PERSON] їй тілесних ушкоджень та дана заява була зареєстрована до ЄО №1237 від 29 травня 2019 року та в подальшому зареєстрована до ЄРДР за ч.1 ст.125 КК України за №12019160210000144 від 30 травня 2019 року. Дане кримінальне провадження було закрите за п.2 ч.1 ст.284 КПК України (а.с.64). Рішенням виконавчого комітету Ананьївської міської ради №168 від 30 травня 2024 року затверджено висновок органу опіки та піклування Ананьївської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та вирішено вважати за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його дітей: доньки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] (а.с.69) Відповідно до висновку органу опіки та піклування Ананьївської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав, затвердженого рішенням виконавчого комітету Ананьївської міської ради від 30 травня 2024 року №168, виконавчий комітет Ананьївської міської ради, як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його дітей: доньки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] , та зазначено, що 07 травня 2024 року начальником служби у справах дітей Ананьївської міської ради Платоновим С.І. було проведено телефонну розмову з [PERSON] , під час якої було з`ясовано, що [PERSON] не поінформований щодо відкриття судового провадження про позбавлення його батьківських прав та проти позбавлення його батьківських прав, аргументуючи тим, що він купував дітям гаджети і в нього є відповідні чеки. Також під час бесіди [PERSON] було повідомлено про стягнення з нього аліментів на утриманки дітей та розмір його заборгованості зі сплати аліментів, про що він дізнався уперше. На запрошення на засідання комісії з питань захисту прав дитини Ананьївської міської ради [PERSON] повідомив, що приїхати не зможе, але планує найняти адвоката, який і буде присутнім на засіданні комісії. 17 травня 2024 року відбулося засідання комісії з питань захисту прав дитини Ананьївської міської ради з розглядом питання доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] . Під час проведення засідання комісії з питань захисту прав дитини Ананьївської міської ради 17 травня 2024 року адвокат з боку [PERSON] участі у засіданні не приймав, а спроби встановити телефонний зв`язок з [PERSON] також не мали успіху. Зі слів матері дітей [PERSON] , яка була запрошена на комісію, було встановлено, що батько дітей [PERSON] з 2020 року не бачив дітей, не спілкується з ними та по теперішній час не приймає участі в житті та вихованні дітей. Також на комісії було заслухано думку дітей, згідно якої у дітей стосовно батька залишились негативні спогади, які пов`язані з його непристойною поведінкою та образами у їх бік, а тому усі діти підтримали рішення матері [PERSON] щодо позбавлення їх батька [PERSON] батьківських прав (а.с.70-71). Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Тому, у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати. Позбавлення батьківських прав - це водночас і санкція за протиправну винну поведінку матері або батька, яку можна вважати юридичною відповідальністю. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Так, при розгляді даної справи судом було встановлено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, свідомо не виконує свої батьківські обов`язки. Приписами частини 2 статті 166 СК України визначено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до частини 1 статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовних вимог про позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] , [INFO] , відносно його дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] , оскільки протягом тривалого часу відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дітей. Частиною 1 статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позивачем було сплачено судовий збір за подання позовної заяви про позбавлення батьківських прав в розмірі 1211 гривень 20 копійок, суд вважає за необхідне судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору, покласти на відповідача. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути судовий збір на користь позивача у сумі 1211 гривень 20 копійок. Також судом встановлено, що позивачем понесені витрати на отримання професійної правничої допомоги в розмірі 7000 гривень 00 копійок. В підтвердження зазначеного позивачем до позовної зави додано квитанцію до прибуткового касового ордера №6 від 18 березня 2024 року (а.с.34-а), відповідно до якої позивач сплатила адвокату Юраш І.О. грошові кошти в розмірі 7000 гривень 00 копійок за позовну заяву про позбавлення батьківських прав. Також до позовної заяви додано попередній, (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які поніс позивача у зв`язку зі зверненням до суду з даним позовом (про позбавлення батьківських прав) (а.с.35), з якого вбачається, що загальний розмір витрат за надані адвокатом послуги складає 7000 гривень 00 копійок. Зазначена сума також узгоджена позивачем та адвокатом у додатку до договору про надання правничої допомоги від 07 лютого 2024 року (а.с.39). Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. У відповідності до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати на надання професійної правничої допомоги у сумі 7000 гривень 00 копійок. Крім того, суд роз`яснює, що у відповідності із частиною 1 статті 168 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із заявою про надання їм права на побачення з дитиною.

Outcome: approved