Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-28 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею, [PERSON] та відповідачем, [PERSON] , який зареєстрований 03 лютого 2022 року Долинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), актовий запис №28; неповнолітню дитину [PERSON] ,\~ [INFO] залишити на проживанні з нею; прізвище після розірвання шлюбу залишити [PERSON] ; судові витрати покласти на відповідача. Свої вимоги мотивує тим, що 03 лютого 2022 року між нею [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу у них є дочка: [PERSON] , [INFO] . На перших порах життя ніби проходило нормальним руслом, але з часом стосунки між ними стали різко погіршуватись. Вони почали не розуміти одне одного, у них з`явились різні погляди на життя, між ними часто виникали суперечки, скандали та сварки, що кожний раз спричиняло їй душевні страждання. Відповідач почав без поваги відноситись до неї, а також перестав розуміти сутності проблем, які виникають в їхній сім`ї, він не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідач постійно пред`являє їй необгрунтовані претензії, постійно ганьбить, ображає її і принижує честь та гідність, влаштовує скандали і сварки, свідком яких нерідко стає їхня дитина та рідні. Така поведінка відповідача негативно впливає на її психологічний стан. Таким чином, спільне життя у них з відповідачем не склалося, так як в них різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Вважає, що сім`я їхня фактично розпалась, а шлюб носить формальний характер. Вони проживають окремо більше року і вона не бажає підтримувати стосунки з даним чоловіком, так як проживання з відповідачем стало нестерпним і практично неможливим. Оскільки розлади в їхній сім`ї носять стійкий та тривалий характер, то примирення між нею та відповідачем, чи подальше сумісне життя і збереження сім`ї надалі, є неможливим. Вважає, що причини, які спонукають її наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя з відповідачем буде суперечити її інтересам. Також зазначила, що вона піклується про дочку, старається забезпечити її усім необхідним і дбає про їх благополуччя. На даний час вона створила для дочки всі умови для її комфорту, а тому після розірвання шлюбу бажає, щоб неповнолітня [PERSON] залишилась проживати з нею, так як на її думку, це відповідатиме найкращим інтересам дитини. Позивачка [PERSON] та її представник - адвокат Кобилинець Т.В (договір про надання правничої допомоги а.с.12-15, ордер серії АТ №1087847 від 26.12.2024 а.с.19) в судове засідання не з`явились, хоча про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені судом. В Долинський районний суд 28.01.2025 поступила заява, згідно якої позивачка просить розгляд справи проводити у її відсутності (а.с.28). Відповідач [PERSON] в судове\~засідання не\~з`явився,\~хоча про\~час та\~місце розгляду справи був повідомлений у встановленому Законм порядку,\~про що\~свідчить\~рекомендоване повідомлення\~про вручення\~поштового відправлення\~(а.с.27). Відзиву на позовну заяву відповідачем не подано. \~ Враховуючи те, що відповідачем [PERSON] у встановлений Законом строк відзиву на позовну заяву до суду не подано, суд, відповідно\~ до положень ст.280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд,\~ дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що в матеріалах справи є\~ достатньо даних, для вирішення позову. Заявлені вимоги\~ підлягають до \~задоволення, \~виходячи з наступного:\~\~ Ч.3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути подано одним із подружжя. У відповідності до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 03.02.2022 (а.с.8) свідчить про те, що між [PERSON] та [PERSON] ,\~03 лютого 2022 року був укладений шлюб, зареєстрований Долинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), актовий запис №28. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] ,\~ дружини [PERSON] . За час\~спільного проживання\~у\~сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] (копія\~ свідоцтва\~про\~народження, переклад якого здійснено з чеської мови та зареєстровано за №206789/2024, про що в книзі реєстрації актів про народження РАГСу міської адміністрації Прага 4, том VІ/83, рік 2022, на ст.171, проведено запис за №1011 а.с.9). Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. З матеріалів справи встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, що привело до припинення між ними сімейних відносин, розпаду їх сім`ї. Позивачка не бажає зберегти сім`ю, оскільки вони тривалий час не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного побуту,\~проживають окремо, їх сім`я розпалася. Ч. 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 Сімейного Кодексу України). Ч.ч. 3,4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Таким чином шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Незгода лише одного із подружжя продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання його права вимагати розірвання шлюбу. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Позивачка просить також після розірвання шлюбу прізвище "[PERSON] " їй не змінювати, що, відповідно до\~ст. 113 СК України, є її правом. Беручи до уваги\~ волевиявлення позивачки щодо розірвання шлюбу,\~а також те, що внаслідок розірвання шлюбу права сторін по справі порушені не будуть,\~суд вважає за доцільне заяву про розірвання шлюбу задоволити, шлюб між сторонами розірвати, малолітню дитину залишити проживати з матір`ю,\~прізвище якій після розірвання шлюбу не змінювати. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України. Позивачкою при подачі позову до суду оплачено судовий збір в розмірі 1211,20 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №0.0.4096614580.1 від 27.12.2024 (а.с.4). В підтвердження понесених позивачкою судових витрат на професійну правничу допомогу суду було надано ордер серії АТ №1087847 від 26.12.2024 (а.с.19), договір про надання правничої допомоги, укладений між [PERSON] та адвокатом Кобилинець Т.В.\~від 26.12.2024 (а.с.12-15), Додаток 1 до договору (а.с.16), попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат (а.с.17) та квитанцію до прибуткового касового ордеру № 47 від 27.12.2024 (а.с.18), відповідно до якої загальна сума витрат становить 5000,00 грн. Таким чином, сума сплаченого судового збору в розмірі 1211,20 грн та сума витрачена на професійну правову допомогу адвокатом в розмірі 5000,00 грн, підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] . На підставі викладеного, ст. ст.24,56, 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved