Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-22 00:00:00

Рух справи 15.04.2024 до Солом`янського районного суду міста Києва надійшла вказана заява, датована 15.04.2024, за підписом заявника, в якій вона просить суд встановити факт постійного проживання [PERSON] , який помер [INFO] , разом із [PERSON] у квартирі [ADDRESS] , на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.04.2024 для розгляду зазначеної заяви визначено суддю Зуєвич Л.Л. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 22.04.2024 у відкритті провадження за вказаною заявою було відмовлено. Постановою Київського апеляційного суду від 18.09.2024 ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 22.04.2024 скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Відповідна справа надійшла до Солом`янського районного суду міста Києва 24.10.2024 з супровідним листом Київського апеляційного суду від 23.10.2024. Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 05.11.2024 для розгляду даної справи визначено суддю Зуєвич Л.Л. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 05.11.2024: - відкрито провадження у даній справі, яку призначено до розгляду у судовому засіданні на 05.12.2024; - визначено розгляд справи здійснювати в порядку окремого провадження; - витребувано у Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації в особі Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб інформацію про: зареєстрованих осіб у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] за період з січня 2011 року по дату надання інформації; зареєстрованих осіб у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] за період з січня 2011 року по дату надання інформації; адреси реєстрації місця проживання за життя [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , який помер [INFO] ; адреси реєстрації місця проживання за життя [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , який помер [INFO] ; - витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Колотілова Олександра Олександровича належним чином оформлену копію спадкової справи № 8/2024, заведеної після смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] . 15.11.2024 до суду надійшла відповідь Солом`янської РДА з інформацією на виконання ухвали суду від 05.11.2024. З огляду на відсутність в матеріалах справи копії спадкової справи, витребуваної ухвалою суду від 05.11.2024, ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 05.12.2024 у судовому засіданні оголошено перерву до 17.12.2024. 06.12.2024 до суду надійшла копія спадкової справи № 8/2024, заведеної після смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] . Від [PERSON] через систему «Електронний суд» надійшла заява, датована 15.12.2024 в якій вона просить заяву [PERSON] задовольнити, розгляд справи здійснювати за її відсутності. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 17.12.2024 судове засідання у даній справі було відкладено на 16.01.2025; у відповідне судове засідання викликано свідків заявника; повідомлено Київську міську раду про існування даного судового провадження шляхом направлення даної ухвали суду та зобов`язано Київську міську повідомити суд про свою правову позицію щодо того, чи стосується така справа її прав та інтересів. 15.01.2025 до суду надійшли письмові заперечення за підписом представника Київміськради щодо заяви [PERSON] . У судове засідання, призначене на 16.01.2025, з`явились заявник, представник заявника та представник Київміськради. Представником Київміськради на початку судового засідання 16.01.2025 було заявлено клопотання про залучення до участі у справі Київміськради у справі в якості заінтересованої особи. Представник заявника щодо такого клопотання заперечував. Розглянувши зазначене клопотання, заслухавши міркування осіб, присутніх у судовому засіданні, суд з урахуванням правових висновків Верховного Суду щодо суб`єктного складу у спадкових справах дійшов висновку про залучення Київміськради до участі у справі в якості заінтересованої особи. Представником заявника у судовому засіданні 16.01.2025 було заявлено клопотання про допит крім раніше заявлених осіб, як свідків, також [PERSON] та [PERSON] , яке судом було задоволено. У судовому засіданні 16.01.2025 в якості свідків було допитано: [PERSON] ; [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . У зв`язку з необхідністю надання заявнику часу для підготовки міркувань щодо заперечень Київміськради, 16.01.2025 у розгляді справи було оголошено перерву до 23.01.2025. У судове засідання 23.01.2025 з`явились заявник та її представник, а також представник заінтересованої особи - Київської міськради, які підтримали доводи та вимоги, викладені у письмових заявах, поданих до суду. Під час судового розгляду справи здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 247 ЦПК України. Доводи заяви В обґрунтування заяви, зокрема, вказується, що 27.06.2002 заявник [PERSON] одружилася із [PERSON] . Заявник зазначає, що вона разом із [PERSON] проживали у квартирі за адресою: [ADDRESS] та [INFO] у них народилась донька - [PERSON] . У подальшому, як стверджує заявник, сімейні стосунки між нею та [PERSON] погіршилися, у зв`язку з чим влітку 2011 останній переїхав на постійне проживання до своєї матері [PERSON] та свого рідного діда [PERSON] у квартиру [ADDRESS] , покинувши місце проживання за адресою: [ADDRESS] , забравши із собою особисті речі. При цьому, у заяві зауважується, що відомостей про нову адресу постійного проживання [PERSON] до органів реєстрації місця проживання не подавав, у зв`язку з чим його адреса зареєстрованого проживання не змінилася. Як зазначається у заяві, після смерті матері - [PERSON] , яка померла [INFO] , квартира [ADDRESS] була успадкована [PERSON] . В заяві звертається увага на те, що 24.09.2019 [PERSON] зробив розпорядження, яким заповів своєму онуку [PERSON] все своє майно, у тому числі квартиру [ADDRESS] . Зі слів заявника, після смерті [PERSON] в квартирі залишилися проживати [PERSON] та [PERSON] , а спільне проживання, на думку заявника, підтверджує той факт, що тривалий час саме [PERSON] сплачував комунальні платежі за квартиру Також у заяві вказується, що [INFO] [PERSON] помер, після чого [PERSON] продовжив проживання у квартирі, яка йому заповідалась та, як зазначає заявник, про відмову від спадщини [PERSON] ніколи не заявляв і вважав, що є одноосібним власником успадкованої після смерті діда квартири, хоча і не оформив на неї правовстановлюючі документи через скрутний матеріальний стан та обставини воєнної російської агресії проти України. Акцентується, що [INFO] [PERSON] помер та заявник здійснила його поховання та розпорядилася його окремими речами. У заяві наголошується, що 27.02.2024 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колотіловим О.О. відкрито спадкову справу № 8/2024 після померлого [PERSON] . За твердженням заявника, донька [PERSON] відмовилась від свого права спадкування на її користь відповідно до ч. 1 ст. 1268, ч. 2 ст 1274 ЦК України, інших спадкоємців після [PERSON] немає, спадкових прав іншими особами не заявлялось. Таким чином, виникла необхідність у наданні до нотаріуса даних, які підтверджують ту обставину, що [PERSON] фактично прийняв (шляхом спільного проживання), але юридично не оформив спадщину після свого діда - [PERSON] , який помер [INFO] та був зареєстрований на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] , оскільки відсутність документального підтвердження цих даних створює перешкоди для здійснення нею права на спадкування після смерті її чоловіка [PERSON] . Щодо правової позиції Київської міськради 15.01.2025 до суду від Київської міськради надійшли заперечення, за підписом представника - Федорчук Х.В. (т. ІІ, а.с. 6), в якій заінтересована особа просить у задоволенні заяви відмовити. У запереченнях, зокрема, звертається увага на те, що заявник просить встановити факт постійного проживання [PERSON] , який помер [INFO] , разом із [PERSON] у квартирі [ADDRESS] на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Київська міськрада вважає, що оскільки цивільна правоздатність [PERSON] та [PERSON] припинилась після їхньої смерті то звернення до суду з вимогою про встановлення факту в інтересах померлих суперечить нормам цивільного права. На думку заінтересованої особи, факт про встановлення якого просить заявниця, за наявності наданих нею письмових доказів не підлягає встановленню в порядку окремого провадження, оскільки є спір про право, який підлягає розгляду у порядку позовного провадження. Фактичні обставини справи, встановлені судом Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин в їх сукупності, суд встановив наступне. 27.06.2002 [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 27.06.2002, актовий запис № 1100, вчинений Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним центром розвитку сім`ї (т. І, а.с. 8). У цьому шлюбі у [PERSON] та [PERSON] народилася донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26.03.2004, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві (т. І, а.с. 14). В матеріалах справи наявна копія свідоцтва про право на спадщину за законом № 604 від 20.09.2019 (номер спадкової справи № 4/2019, зареєстровано в реєстрі за № 604), посвідченого приватним нотаріусом КМНО Журавльовою С.П., з якої вбачається, що спадкоємцями майна [PERSON] , померлої [INFO] , є її батько - [PERSON] , [INFO] на 1/2 частину спадщини та син - [PERSON] , [INFO] на 1/2 частину спадщини (т. І, а.с. 15). Відповідно до даного свідоцтва про право на спадщину за законом № 604 від 20.09.2019, спадщина на яку видано це свідоцтво, складається з: квартири [ADDRESS] , загальною площею - 50,5 кв.м, житловою - 30,4 кв.м., яка належала померлій на підставі договору дарування квартири, посвідченого державним нотаріусом Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори Ловчинською Л.А. - 10.12.2004 за реєстровим № 8-2227, право власності зареєстроване Комунальним підприємством Київської міської Ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» у реєстровій книзі № д-839-215 за реєстровим № 3879 від 13.01.2005 (т. І, а.с. 15). Згідно з інформаційною довідкою № 181871462 від 20.09.2019 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (т. І, а.с. 16), квартира за адресою: [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 604 від 20.09.2019. В матеріалах справи наявна копія заповіту, складеного [PERSON] та посвідченого приватним нотаріусом КМНО Журавльовою С.П. 24.09.2019 (зареєстровано в реєстрі за № 623), яким спадкодавець ( [PERSON] ) заповідав все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме, - [PERSON] , [INFO] (т. І, а.с. 17). Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 21.02.2022 Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) /т. І, а.с. 60/, [INFO] у віці 88 років [PERSON] помер. У т. І на а.с. 61 міститься копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 19.10.2023 Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), з якої вбачається, що [INFO] у віці 46 років помер [PERSON] , [INFO] .. Заявником до матеріалів справи долучено копію договору-замовлення № 2.213693К на організацію та проведення поховання від 21.10.2023, укладеного останньою з Ритуальною службою СКП «Київський крематорій» (т. І, а.с. 62), предметом якого є - організація та проведення виконавцем поховання, облаштування місця поховання, надання ритуальних послуг та реалізації предметів ритуальної належності в Ритуальній службі СКП «Київський крематорій» померлого [PERSON] . В матеріалах справи міститься копія спадкової справи № 8/2024 заведеної після смерті [PERSON] (а.с. 157-166). З матеріалів спадкової справи вбачається, що 22.01.2024 заявником ( [PERSON] ) до приватного нотаріусу КМНО Колотілова О.О. було подано заяву про прийняття спадщини після смерті її чоловіка [PERSON] (т. І, а.с. 157). Крім того, в матеріалах спадкової справи наявна заява [PERSON] , [INFO] , про відмову від спадщини після смерті її батька [PERSON] (т. І, зворотній бік а.с. 164). До матеріалів справи долучено акт обстеження на факт постійного проживання від 14.04.2024 (т. І, а.с. 20), за підписами [PERSON] (який проживає за адресою: [ADDRESS] ), [PERSON] (який проживає за адресою: [ADDRESS] ), [PERSON] (який проживає за адресою: [ADDRESS] ), наступного змісту: «Ми, що нижче підписалися, підтверджуємо те, що [PERSON] , який помер [INFO] , постійно проживав разом із [PERSON] у квартирі [ADDRESS] , на час смерті [PERSON] . який помер [INFO] . Акт складається з метою подання його до Солом`янського районного суду міста Києва у справі за заявою [PERSON] про встановлення факту постійного спільного проживання, що має юридичне значення.» На підтвердження оплати [PERSON] житлово-комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] заявником до матеріалів справи долучено копії платіжних інструкцій за період з червня 2021 року по червень 2022 року (т. І, а.с. 21-59). Згідно з усними поясненнями заявниці копі таких платіжних інструкцій вона знайшла в телефоні померлого чоловіка, інші платіжні документи знаходяться в квартирі [ADDRESS] , доступ до якої вона має, проте не вбачає коректним ним наразі скористуватись за відсутності документів, які б свідчили про наявність в неї відповідних прав. За відомостями відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, інформацією з архівних карток реєстраційного обліку Ф-16 та Реєстру територіальної громади м. Києва від 13.11.2024 (т. І, а.с. 140-141): 1) за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.01.2011 по дату надання інформації, був зареєстрований: - [PERSON] , [INFO] з 29.04.1986 по 21.02.2022. 2) за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.01.2011 по дату надання інформації, були зареєстровані: - [PERSON] , [INFO] з 19.08.2010 по 21.04.2015; - [PERSON] , [INFO] , з 14.09.1972 по 24.01.2019; - [PERSON] , [INFO] , з 01.06.1993 по 05.05.2023; - [PERSON] , [INFO] , з 31.07.2008 по 05.05.2023; - [PERSON] , [INFO] , з 13.08.2002 по теперішній час. 3) [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 06.09.1971 по 09.04.1986. 4) [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 01.06.1993 по 05.05.2023. Також до матеріалів справи долучено копії: паспорту [PERSON] (т. І, а.с. 9-11); паспорту [PERSON] (т. І, а.с. 12-13); витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 57660854 від 24.09.2019 (т. І, а.с. 18); витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 75994013 від 27.02.2024 (т. І, а.с. 63); листа приватного нотаріусу КМНО Колотілова О.О. за вих. № 13/02-14 від 11.04.224 (т. І, а.с. 64); картки фізичної особи - платника податків [PERSON] (т. І, а.с. 65); паспорту [PERSON] (т. І, а.с. 66-67); картки платника податків [PERSON] (т. І, а.с. 68). У судовому засіданні 16.01.2025 допитана як свідок [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , повідомила, що перебувала у дружніх відносинах з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , навчалась з заявницею в паралельних класах. Зазначила, що у мами та дідуся [PERSON] були встановлені кардіостимулятори, тому, на її думку, [PERSON] проживав з ними для здійснення постійного догляду та допомоги у вирішенні побутових питань. Вказала, що час від часу була в квартирі [ADDRESS] , та постійно спостерігала там [PERSON] , який, як правило перебував за комп`ютером в окремій кімнаті. Зауважила, що регулярно бачила, як [PERSON] ходив з рюкзаком за продуктами та повертався до квартири [ADDRESS] . Висловила думку, що [PERSON] проживав окремо від дружини тому що так їм було комфортно. У судовому засіданні 16.01.2025 допитана як свідок [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , повідомила, що знайома з [PERSON] , з [PERSON] дружив її старший син, з [PERSON] вона разом працювала в певний період часу. Надала свідчення, що [PERSON] останні роки проживав разом з мамою та дідусем, про що їй відомо оскільки вона час від часу зверталась до нього саме у кв. [ADDRESS] за допомогою, коли їй треба було полагодити комп`ютер, де він і здійснював ремонт. Зазначила, що в цій квартирі у [PERSON] була своя окрема кімната, в квартирі були його особисті речі. Вказала, що [PERSON] у цій квартирі перебував у домашньому одязі. У судовому засіданні 16.01.2025 допитаний як свідок [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , повідомив, що знайомий з [PERSON] (подруга), [PERSON] (знайомий з дитинства), [PERSON] (бачив у дворі, як він гуляв з собачкою). Вказав, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] знає з дитинства. Бував у кв. [ADDRESS] , яка є двокімнатною та розташована на сьомому поверсі, бачив ознаки сумісного побуту [PERSON] з його мамою та дідусем. Вказав, що [PERSON] у цій квартирі перебував у домашньому одязі. У судовому засіданні 16.01.2025 допитана як свідок [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , повідомила, що була знайома з [PERSON] та [PERSON] , які були її сусідами по будинку, також знайому з [PERSON] , яка проживає у сусідньому будинку. Зазначила, що проживає у будинку [ADDRESS] 9 років і останні 7 років постійно бачила в цьому будинку [PERSON] , коли, наприклад, він виходив покурити в домашньому одязі. Часто бачила [PERSON] у дворі будинку оскільки виходила гуляти з дітьми, а [PERSON] - із собакою. Засвідчила, що неодноразово бачила, що [PERSON] вранці виходив з будинку [ADDRESS] з рюкзаком та ввечері повертався до цього будинку. Вказані свідки надали покази під присягою та будучі попередженими про кримінальну відповідальність передбачену ст.ст. 384, 385 Кримінального кодексу України, в т.ч. за введення суду в оману. Оцінюючи покази свідків, суд вважає їх достовірними і такими, що не викликають сумніву в їх правдивості, оскільки їх покази не суперечать іншим матеріалам справи. Підстав вважати, що відповідні свідки мали особисту зацікавленість при наданні зазначених свідчень судом наразі не встановлено. Заявниця у заключному слові повідомила, що дійсно проживала окремо зі своїм чоловіком з 2011 року, який через постійні конфлікти під час спільного проживання, переїхав жити до своєї матері та дідуся у кв. [ADDRESS] . Вказала, що після його переїзду вони лишились у дружніх відносинах, продовжували спілкуватись, святкувати разом свята, дні народження, проте саме в квартирі кв. [ADDRESS] вона бувала рідко, сприймаючи її як квартиру свекрухи. Зазначила, що на розлучення вони з [PERSON] не подавали, оскільки не вбачали в цьому потреби, а також в інтересах спільної доньки. Зауважила, що їх з [PERSON] спільна донька - [PERSON] написала заяву про відмову від спадщини, оскільки наразі перебуває за кордоном у зв`язку з чим не має можливості займатися її оформленням. Наголосила, що її мета - оформити спадщину на відповідну квартиру, яку в подальшому передати їх спільній з [PERSON] доньці. Просила звернути увагу, що [PERSON] помер раптово, не очікувано ні для кого, тому не встиг оформити спадкові документи належним чином. Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права Згідно зі статтею 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Зокрема, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним. Згідно із частиною 2 статті 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факти, що мають юридичний характер - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Аналіз положень ст. 315 ЦПК України свідчить про те, що факт постійного спільного проживання фізичних осіб встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Відповідно до ст.ст. 1218, 1220, 1221, 1223, 1264 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1258 ЦК спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22.09.2021 у справі № 227/3750/19 (провадження № 61-16069св20) зазначено, що ст.ст. 1268 та 1269 ЦК України презюмується, що у разі, коли спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, то він вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив про відмову від неї протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Тобто, дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, чітко визначені у частинах третій, четвертій статті 1268, статтях 1269, 1270 ЦК України. Заявник звернулася із заявою до суду у порядку окремого провадження про встановлення факту постійного проживання її покійного чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , разом із [PERSON] , який помер [INFO] , у квартирі [ADDRESS] , на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] - [INFO] . У справі, що є предметом розгляду, інших спадкоємців, окрім заявниці ( [PERSON] ) після смерті [PERSON] , не встановлено. Ключовим питанням при розгляді даної справи було те, що заявниця стверджує, що [PERSON] постійно проживав разом із спадкодавцем (його дідусем, [PERSON] ) на час відкриття спадщини, проте померлий [PERSON] за фактичним місцем проживання зареєстрований не був. В цьому контексті суд бере до уваги правову позицію, викладену Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду у постанові від 21.10.2020 у справі № 569/15147/17 (провадження № 61-39308св18), за змістом якої: «Частиною першою статті 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Положення статті 29 ЦК України не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації. Право на вибір місця проживання закріплено у статті 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Під місцем постійного проживання розуміється місце, де фізична особа постійно проживає. Тимчасовим місцем проживання є місце перебування фізичної особи, де вона знаходиться тимчасово (під час перебування у відпустці, відрядженні, зокрема у готелі чи у санаторії, тощо). Згідно зі статтею 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Зазначена норма відображає загальний принцип недискримінації за ознакою наявності чи відсутності реєстрації місця проживання чи місця перебування особи. Державна реєстрація особи у квартирі сама по собі не є беззаперечним доказом його постійного проживання за цією адресою реєстрації. Частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного.». Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною першою статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Переконливими є докази, які з точки зору звичайної розсудливої людини у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин. Стаття 6 Конвенції водночас не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або способів їх оцінки, що є предметом регулювання національного законодавства та оцінки національними судами (рішення у справі «Трофимчук проти України» від 28.10.2010). Однак вимога справедливості судового розгляду включає дослідження способу, у який було отримано та представлено докази, тому завдання ЄСПЛ полягає, з-поміж іншого, в тому, щоб установити, чи було провадження в цілому, включно зі способом отримання і представлення доказів, справедливим у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2024 у справі № 990SCGC/16/24, провадження № 11-168сап24). Цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням балансу вірогідностей. Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує на довіру (див., зокрема, постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23.10.2024 у справі № 753/25081/21, провадження № 61-8693св24). Суд вважає, що в ситуації, що склалася, заявниця в іншому порядку, ніж судовий, не може захистити свої права на прийняття спадщини. При цьому завданням судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд та вирішення цивільної справи з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Як зазначено у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 16.06.2021 у справі № 756/3115/17 (провадження № 61-18653св20) справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання цього принципу є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів. Факт постійного (щонайменше 7 років) проживання [PERSON] , який помер [INFO] , разом із [PERSON] , який помер [INFO] , у квартирі [ADDRESS] , на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] - [INFO] , підтверджується встановленими і дослідженими у справі доказами у їх сукупності: в т.ч. платіжними інструкціями про сплату комунальних платежів та показами свідків. За таких обставин, оцінюючи усі докази в їх сукупності, у даній конкретній справі суд вважає доведеними обставини, на які посилається заявник, а саме факт постійного проживання [PERSON] , який помер [INFO] , разом із [PERSON] , який помер [INFO] , у квартирі [ADDRESS] , на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] - [INFO] . Враховуючи наведене,

Outcome: approved