Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-23 00:00:00

\~ \~ \~ \~В листопаді 2022 року позивачка звернулася до суду із позовом, в якому первісно просила визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , на земельну ділянку, площею 3,31 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах території Шевченківської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області. \~ \~ \~ \~В обґрунтування своїх вимог вказувала, що [PERSON] була її тіткою і вона має право на спадкування після її смерті за законом в порядку четвертої черги спадкування, але для нотаріального оформлення спадщини відсутній оригіналу правовстановлюючого документу на ділянку державного акту. \~ \~ \~ \~В подальшому, змінила підстави свого позову, подавши нову позовну заяву 25 липня 2024 року, в якій, не змінюючи вимог щодо визнання права власності на земельну ділянку, вказала, що її після смерті [PERSON] успадкувала її мати [PERSON] , яка з нею проживала на час смерті. Після смерті останньої [INFO] позивачка має право на спадкування ділянки в першу чергу за законом. В той же час нотаріальному оформленню спадщини заважає та ж підстава відсутність оригіналу правовстановлюючого документу, тому звернулася до суду за захистом своїх прав. \~ \~ \~ \~В судове засіданні сторони не з`явилися, про його час та місце були повідомлені належним чином; позивачка надала заяву з проханням розглянути справу без її участі, задовольнивши позов; представник відповідача заяв не подав. \~ \~ \~ \~Суд, вважаючи можливим здійснити розгляд справи без участі сторін, дослідивши матеріали та докази справи, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. \~ \~ \~ \~ [INFO] померла [PERSON] , яка на час смерті проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Після її\~смерті відкрилася\~спадщина на\~нерухоме та\~рухоме майно,\~зокрема на\~земельну ділянку,\~площею 3,31\~га,\~призначену для\~ведення товарного\~сільськогосподарського виробництва,\~розташовану в\~межах цього\~ж району,\~на тепер\~в складі\~Шевченківської сільської\~ради Миколаївського\~району Миколаївської\~області,\~кадастровий номер 4823382000:01:000:0214. Земельна ділянка належала їй відповідно до державного акту серії МК № 011775, виданого 25 серпня 2004 року Жовтневою районною державною адміністрацією Миколаївської області. Часом відкриття спадщини є день його смерті. \~ \~ \~ \~На час смерті [PERSON] діяли положення Цивільного кодексу України 2003 року (далі ЦК України). Так, норми ч.ч.1-4 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України вказують на те, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Цивільний кодекс України передбачає два види спадкування: за законом і за заповітом (ст. 1217 ЦК України). Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу; право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України). За свого життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Котляревської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області 13 липня 2005 року, відповідно до якого заповіла на випадок своєї смерті належну їй земельну ділянку, площею 3,31 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, [PERSON] . В той же час [PERSON] пропустив строк для прийняття спадщини, що йому було роз`яснено листом 18 лютого 2016 року приватного нотаріуса Жовтневого районного нотаріального округу Сапегою О.П. (долучено судом з цивільної справи за його позовом № 477/376/16-ц). Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 26 вересня 2016 року в задоволенні його позову про надання додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] було відмовлено (справа № 477/376/16-ц). Рішення оскаржено не було. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до довідки Котляревської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області від 13 листопада 2014 року на час смерті [PERSON] з нею проживали: сестра [PERSON] та племінниця [PERSON] . Цивільний кодекс України вирізняє п`ять черг спадкування за законом, виписаних у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу. Спадкоємців першої черги спадкування після смерті [PERSON] , визначених ст. 1261 ЦК України, не встановлено, тому спадкування має здійснюватися наступними чергами. Так, згідно ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Оскільки сестра [PERSON] . [PERSON] була зареєстрована з нею на час смерті, тому вона прийняла спадщину і земельна ділянка перейшла до неї як до спадкоємиці другої черги спадкування за законом. В той же час, [PERSON] померла [INFO] і не переоформила спадкову земельну ділянку на своє ім`я і не зареєструвала власність за собою. Після її смерті спадщину прийняла дочка [PERSON] (позивачка), яка відповідно до довідки Шевченківської сільської ради Вітовського (тепер Миколаївського) району Миколаївської області від 24 листопада 2021 року. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після її смерті, і які належать до спадкоємців першої черги за законом судом не встановлено. В той же час оформленню спадщини у виді земельної ділянки вона не має можливості в нотаріальному порядку через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на спадщину, про що їй було надано письмове роз`яснення нотаріуса Сапеги О.П. від 31 липня 2024 року про неможливість оформлення спадщини за законом на вказані земельні ділянки та будинок через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. За пунктами 4.1, 4.15, 4.18, 4.20 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства Юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус перевіряє наявність спадкоємців, які прийняли спадщину, факт прийняття спадщини а також наявність правовстановлюючих документів, у разі їх відсутності, роз`яснює про вирішення такого питання в судовому порядку. Що і стало підставою для звернення позивача до суду із даним позовом. \~ \~ \~ \~ За пунктами 4.15, 4.18, 4.20 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства Юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року передбачено, нотаріус перевіряє коло спадкоємців, факт прийняття спадщини, наявність документів на майно, а за відсутністю у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадок правовстановлюючих документів, нотаріус роз`яснює йому вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Що і стало підставою для звернення позивача до суду із даним позовом. \~ \~ \~ \~На підтвердження права власності спадкодавиці на спадщину у виді земельної ділянки площею 3,31 га первісній власниці був оформлений державний акт МК № 011775, виданого 25 серпня 2004 року, копія якого надана суду, а також витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельні ділянки переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. \~ \~ \~ \~Положення ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України вказують, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. \~ \~ \~ \~Дослідженими під час розгляду справи доказами підтверджено, що земельна ділянка за життя належала [PERSON] і після її смерті. Відповідно до положень ст. 1225 ЦК України перейшла в порядку спадкування до сестри [PERSON] , а тому після її смерті входить до складу спадщини і в порядку спадкування повинна відійти спадкоємцям, тобто позивачці в справі, як спадкоємиці за законом. \~ \~ \~ \~Беручи до уваги, що іншим способом, окрім судового порядку, вона не може захистити своє спадкове майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на нерухомість в порядку спадкування. \~ \~ \~ \~Враховуючи викладене,

Outcome: approved