Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] , зазначивши, що після її смерті відкрилася спадщина на території Чигиринської міської ради Черкаського району Черкаської області у виді належних померлій земельних ділянок та житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами. Позивач є рідним братом [PERSON] ,\~але протягом\~шести місяців\~після її\~смерті не\~подавав заяву\~до нотаріальної\~контори про\~прийняття спадщини,\~оскільки у\~неї є\~дочка [PERSON] ,\~яка є спадкоємцем майна померлої за законом першої черги спадкування. Лише наприкінці жовтня 2024 року від працівників Рацівського старостинського округу позивачеві стало відомо про існування заповіту, складеного 28 березня 2024 року на його користь, посвідченого старостою Рацівського старостинського округу Чигиринської міської\~ради Черкаського району Черкаської області та зареєстрованого в книзі запису нотаріальних дій за № 02, згідно з яким [PERSON] заповіла позивачеві належні їй земельні ділянки та житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами. Таким чином, після смерті [PERSON] позивач пропустив строк для прийняття спадщини у зв`язку з тим, що не знав про існування складеного на його користь заповіту. Позивач вважає, що строк прийняття спадщини пропустив з поважної причини, оскільки про існування заповіту дізнався лише наприкінці жовтня 2024 року від працівників Рацівського старостинського округу Чигиринської міської ради, після чого звернувся до старостату, де 29.10.2024 року отримав дублікат заповіту з відміткою про те, що він не змінений і не скасований на день смерті заповідача. А тому, просить суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] тривалістю у два місяці з дня набрання судовим рішенням законної сили. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надавши заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи без його участі. Представник відповідача,\~будучи належним\~чином повідомлений\~про час\~та місце\~розгляду справи,\~в судове засідання не з'явився, надіславши відзив на позов, в якому просить розглянути справу без представника міської ради та про визнання позову в повному обсязі. Третя особа [PERSON] , у судове засідання не з`явилась, подавши до суду заяву про відсутність у неї заперечень проти задоволення позовних вимог позивача та розгляд справи без її участі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків. В судовому засіданні знайшов підтвердження факт, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 23.04.2024 року, [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на території Чигиринської міської ради Черкаського району Черкаської області. Судом встановлено та вбачається з довідки № 13/06-01-06 від 24.10.2024 року, виданої Рацівським старостинським округом Чигиринської міської\~ради Черкаського району Черкаської області, [PERSON] на день своєї смерті [INFO] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . При цьому, інших членів сім`ї та утриманців за вказаною адресою на день смерті [PERSON] не зареєстровано. Відповідно до заповіту від 28 березня 2024 року, посвідченого старостою Рацівського старостинського округу Чигиринської міської\~ради Черкаського району Черкаської області та зареєстрованого в книзі запису нотаріальних дій за № 02, який на день смерті заповідача не змінено і не скасовано, [PERSON] належний їй житловий будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] , земельну ділянку площею 2,64 га, кадастровий номер 7125485000:01:001:1376 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться в межах Рацівського старостинського округу Чигиринської міської\~ради Черкаського\~району Черкаської\~області та\~належить їй\~на підставі\~державного акту\~на право\~власності на\~земельну ділянку\~серії ЯБ\~№ 291613\~від 27.07.2005\~року, заповіла брату [PERSON] - позивачу у справі. Факт родинних відносин між позивачем та померлою як між братом і сестрою встановлено судом з даних свідоцтва про народженя [PERSON] серії [NUMBER] від 14.12.1949 року, посвідки про народженя [PERSON] № [NUMBER] від 20.03.1939 року, Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 00047900911 від 09.11.2024 року. За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Подання заяви про прийняття спадщини є дією, що її повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину у разі, коли він не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). З наданих\~Чигиринською державною\~нотаріальною конторою відомостей вбачається,\~що після померлої [INFO] [PERSON] спадкоємці із заявами про прийняття спадщини, із заявами про відмову від прийняття спадщини чи із заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину не зверталися, спадкові справи не відкривалися. Відомості з\~реєстру заповітів\~щодо складених\~ [PERSON] заповітів\~(спадкових\~договорів)\~вказаують на\~те,\~що заповіт від 28 березня 2024 року, посвідчений старостою Рацівського старостинського округу Чигиринської міської\~ради Черкаського району Черкаської області та зареєстрований в книзі запису нотаріальних дій за № 02 на день смерті заповідача не змінено і не скасовано. З матеріалів справи встановлено, що строк прийняття спадщини після смерті [PERSON] сплинув 21 жовтня 2024 року. Відповідно до ч.6 п.24 постанови пленуму ВСУ від 30.05.2008 року №7, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Об`єктивні труднощі це такі, які існують незалежно від свідомості. Непереборні це труднощі форс-мажорного характеру, прийняття рішень, законів та інших актів законодавчого характеру, що обов`язкові для усіх суб`єктів, стихійні лиха, усе, чим не може керувати людина. Істотні труднощі такі, що пов`язані з триваючим відрядженням, хворобою, необізнаністю про наявність заповіту. Згідно з частиною першою статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України). При цьому необхідно виходити з того, що поважними причинами є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Так, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Зазначену правову позицію висловив і Верховний Суд у своїх постановах від 26.06.2019 року у справі № 565/1145/17 та від 08.08.2019 року у справі № 235/2032/15-ц. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.06.2024 року у справі № 686/5757/23 також дійшла висновку про те, що необізнаність про наявність заповіту може вважатися поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини винятково для осіб, які не є спадкоємцями за законом першої черги або кожної наступної черги спадкоємців за законом, у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, які набували право на спадкування за законом (закликані до спадкування). В той же час, судом встановлено, що після смерті [PERSON] спадкоємцем першої черги спадкування за законом є рідна дочка померлої - третя особа [PERSON] , яка спадщину після смерті матері не приймала. Положеннями ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі "Ілхан проти Туреччини" від 27 червня 2000 року при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Зважаючи на те, що позивач є спадкоємцем майна [PERSON] за заповітом, однак до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався, як і не зверталися інші спадкоємці за законом, тому спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась і повідомлення та виклик позивача як спадкоємця за заповітом не здійснювався, а також те, що лише наприкінці жовтня 2024 року останньому стало відомо про наявність заповіту, складеного на його користь, пропущений строк є незначним - близько одного тижня, суд вважає, що причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини є поважними. Враховуючи викладені обставини та зібрані докази в їх сукупності, відсутність заперечень з боку відповідача, третьої особи, суд вважає можливим визначити позивачу додатковий строк для подання ним до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини тривалістю у два місяці з дня набрання законної сили рішенням суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved