Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-28 00:00:00

09.08.2024\~року позивач\~ в\~особі представника\~ адвоката\~Прядка Д.В.,\~звернувся до\~суду з\~вищезазначеним позовом\~про визнання\~права на\~приватизацію та\~зобов`язання\~вчинити певні\~дії.\~В позові\~зазначено,\~що позивач\~ [PERSON] з 11.01.2023 року та по теперішній час зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] на правах найма житлового приміщення. Кімната у гуртожитку є комунальною та складається із двох кімнат: №154, яка має загальну площу 12,1\~кв.м. та житлову 12,1 кв.м., відповідно до технічного паспорту за реєстраційним номером ТІ01:6948-7840-8802-4440 та копії витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації ЄДЕС у сфері будівництва №\~TІ01:6948-7840-8802-4440; №155, яка має загальну площу 17,2 кв.м. та житлову 17,2 кв.м., відповідно до технічного паспорту за реєстраційним номером TІ01:7749:0210:0236:8526 та копії витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації ЄДЕС у сфері будівництва №\~TІ01:7749:0210:0236:8526. Дане житлове приміщення належить територіальній громаді м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради. У кімнаті гуртожитку крім позивача зареєстровані такі особи: дружина [PERSON] , неповнолітній син [PERSON] та малолітній син [PERSON] , [INFO] . Ордер на жилу площу в гуртожитку №67, серія "Г" Виконавчим комітетом Запорізької міської ради від 20.11.2023 р. видавався на ім`я позивача. 25.12.2023 р. між наймачем [PERSON] та КП "Запоріжремсервіс" був укладений договір найму №42150826/1101 житлового приміщення. У червні 2024 році позивач звернувся до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району із заявою щодо приватизації зазначених вище кімнат у гуртожитку. Однак, листом № Л-650-3-831 заступника голови Районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району від 17.07.2024 року у проведенні приватизації було відмовлено. Підставою відмови слугує відсутність довідки про реєстрацію місця проживання особи в період з 01.01.1993 року по 06.03.2003 р. В позовній заяві [PERSON] просить зобов`язати районну адміністрацію Запорізької міської ради по Заводському району прийняти від нього пакет документів на приватизацію вказаної квартири за відсутності вищезазначеної довідки та провести приватизацію. Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 13.08.2024 позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження, справа призначена до підготовчого чудового засідання. Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя суду від 13.11.2028 було закрито підготовче провадження у справі, справа призначена до судового розгляду. У судовому засіданні, яке було призначено на 16.12.2024, представник позивача адвокат Ковтун В.І. позов підтримав та просив його задовольнити, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні 16.12.2024 залишила вирішення справи на розсуд суду. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні 16.12.2024, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, пояснивши, що вона з 2007 року є дружиною позивача, познайомились вони у 2004 році, [PERSON] на той час вже проживав у м.\~Запоріжжі, де проживав її чоловік до того часу вона не знає, разом із позивачем [PERSON] їздили у село Астраханка Мелітопольського району Запорізької області де мешкали його батьки. Допитана в якості свідка [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що знає родину [PERSON] , бо вона також родом із села Астраханки, знає [PERSON] з народження, він дружив з її донькою. У 2003 році, коли [PERSON] повернувся з армії, [PERSON] запросила його мешкати до м.\~Запоріжжя, деякий час він проживав у неї, а потім, коли влаштувався на Вогнетривний завод, переїхав до гуртожитку. Допитана у судовому в якості свідка [PERSON] пояснила, що [PERSON] є її другом з дитинства, гуляли разом, коли вона на канікули приїжджала до бабусі у село. [PERSON] з народження разом з родиною проживали у селі Астраханка, це багатодітна родина. Приблизно у 2003 році її мати [PERSON] , забрала [PERSON] до себе у м.\~Запоріжжя, та допомогла знайти йому роботу. Деякий час [PERSON] мешкав у їх квартирі, а потім переїхав у гуртожиток. Дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників процесу, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, проаналізувавши та дослідивши всі докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з нижченаведених підстав. Судом встановлено\~та підтверджується\~матеріалами справи,\~що позивач [PERSON] з 11.01.2023 року та по теперішній час зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] на правах найма житлового приміщення (а.с.40). Кімната у гуртожитку є комунальною та складається із двох кімнат: №154, яка має загальну площу 12,1\~кв.м. та житлову 12,1 кв.м., відповідно до технічного паспорту за реєстраційним номером ТІ01:6948-7840-8802-4440 та копії витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації ЄДЕС у сфері будівництва №\~TІ01:6948-7840-8802-4440; №155, яка має загальну площу 17,2 кв.м. та житлову 17,2 кв.м., відповідно до технічного паспорту за реєстраційним номером TІ01:7749:0210:0236:8526 та копії витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації ЄДЕС у сфері будівництва №\~TІ01:7749:0210:0236:8526. Дане житлове приміщення належить територіальній громаді м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради. Позивач [PERSON] звернувся до відділу приватизації житла районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району з заявою про приватизацію зазначеної вище квартири. Однак, листом № Л-650-3-831 заступника голови Районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району від 17.07.2024 року документи позивачу були повернуті через відсутність довідки про реєстрацію місця проживання особи в період з 01.01.1993 року по 06.03.2003 р. (а.с. 41-42). З паспорта позивача вбачається, що він 12.03.1999 року був прописаний в [ADDRESS] , а 27.02.2003 року був знятий з реєстраційного обліку (а.с.6-8). Також факт проживання [PERSON] у Запорізькій області в Мелітопольському районі село Астраханка до 06.03.2003 року, що підтверджується копією свідоцтва про неповну загальну середню освіту та обліково-послужною карткою форма №6 (а.с.56,57). Згідно відмітки у військовому квитку [PERSON] серії [NUMBER] , 12.11.2002 р. позивача було взято на військовий облік ВУС Астраханського с/С Мелітопольського ОГВК Запорізької області (а.с.58-60). Позивач у період з 06.03.2003 по 17.05.2006 р. проживав і був зареєстрований за адресами: [ADDRESS] ; з 20.06.2006 р. по 16.03.2018 p.; [ADDRESS] ; з 16.03.2018 р. по 11.01.2023 р.; [ADDRESS] , а з 11.01.2023 р. по 21.03.2023 р.; [ADDRESS] , що підтверджується довідкою №\~31-33 ПрАТ "Запоріжвогнетрив" Дільниця експлуатації гуртожитків від 12.03.2024 р. Також аналогічну відповідь за №06.4-12/02/11 надав Департамент адміністративних послуг ЗМР від 19.04.2024 p. (а.с.54, 55). Відповіддю №129/2024 Мирненською селищною військовою адміністрацією Мелітопольського району Запорізької області від 01.05.2024р. повідомила, що в зв`язку із тимчасовою окупацією території Мирненської ТГ, апарат селищної військової адміністрації не має доступу до архівів та не може підтвердити факт проживання на території громади в період з 1993-2003 pp. (а.с.61). Відповіддю №01-24/01/1503 Департаменту адміністративних послуг ЗМР від 06.08.2024 р. повідомлено, що інформації щодо реєстрації місця проживання [PERSON] , [INFO] , в період з 01.01.1993р. по 06.03.2003р. в реєстрі територіальної громади міста Запоріжжя відсутня (а.с.75). У відповіді №107.357-23/229 АТ "Ощадбанк" від 08.03.2024 р. повідомив, що наразі не здійснює видачу довідок про використання/невикористання житлових чеків за місцями проживання громадян в Автономній Республіці Крим та м. Севастополь, в територіальних громадах, які розташовані в зоні проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) з причин зупинення діяльності установ банку на вказаних територіях та відсутності доступу до даних Списків та Журналів (а.с.43). Відповідно до п. 20 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 16.12.2009 № 396, документом, що підтверджує невикористання громадянином житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідка(и), видана (і) органом приватизації за попереднім(и) місцем (ями) проживання (після 1992 року), щодо невикористання права на приватизацію державного житлового фонду (крім території проведення антитерористичної операції та тимчасово окупованої території). У зв`язку із тим, що Мирненська селищна територіальна громада тимчасово окупованою рф територією, а відтак офіціальні відомості отримати не має можливості щодо реєстрації позивача у період з 01.01.1993 року по 06.03.2003 року. Згідно копії особового, особовий рахунок № [NUMBER] оформлено на [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , загальна кількість осіб, на яких нараховуються витрати: 4 особи (а.с. 39). Згідно з статей 30, 41 Конституції України кожному гарантується недоторканність житла, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. Відповідно до вимог ст. 345 ЦK України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом. Правові основи приватизації житла, що знаходиться в державній власності, визначені у Законі України «Про приватизацію державного житлового фонду». Відповідно до п. 20 Положення «Про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, документом, що підтверджує невикористання громадянином житлових чеків для приватизації державного житлового Фонду» є довідка з попередніх місць проживання (після 1992 року) щодо невикористання права на приватизацію державного житлового фонду (крім території проведення антитерористичної операції та тимчасово окупованої території). Відповідно до п. 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), кімнат (гуртожитків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених законом. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ. Особливості приватизації житлових приміщень у гуртожитках визначаються законом. Згідно зі\~ст.\~2\~Закону України\~«Про приватизацію\~державного житлового\~фонду» об`єктом\~приватизації є\~квартири багатоквартирних\~будинків,\~одноквартирні будинки,\~житлові приміщення\~у гуртожитках\~(житлові\~кімнати,\~житлові блоки\~(секції),\~кімнати у\~квартирах та\~одноквартирних будинках,\~де мешкають\~два і\~більше наймачів\~(далі\~-\~квартири (будинки),\~які використовуються\~громадянами на\~умовах найму.\~Не підлягають\~приватизації: квартири-музеї; квартири (будинки), розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ та організацій,- природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`яток садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв; кімнати в гуртожитках; квартири (будинки), які перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей); квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки), розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС. Відповідно до ст. 3 зазначеного закону, - приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків) з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю; продажу надлишків загальної площі квартир (будинків) громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов. Відповідно до п.5 ст.5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» кожен громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз. Відповідно до п. 4 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках). Згідно зі змістом ч. 3 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Стаття 47 Конституції України гарантує кожному право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом. Відповідно до п. 11 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом. Таким чином, Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» не передбачено такої підстави для відмови у приватизації, як відсутність реєстрації місця проживання в певний період. Зі свідчень наданих свідками [PERSON] та [PERSON] , встановлено, що позивач з народження і до 2003 року проживав у селі Астраханка Мелітопольського району Запорізької області, однак підтвердити це відповідною довідкою щодо реєстрації позивача у період з 01.01.1993 року по 06.03.2003 року не має можливості оскільки Мирненська селищна територіальна громада тимчасово окупованою рф територією. Крім того, частиною 3 статті 9 ЖК України передбачено, що громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. [PERSON] вселений до квартири на законних підставах, законність його проживання ніхто не оспорює, крім того, відсутні перешкоди, передбачені Законом щодо приватизації, але відсутність даних про реєстрацію [PERSON] в період з 01.01.1993 до 06.03.2003, позбавляє позивача можливості реалізувати своє право на приватизацію житла. Враховуючи зазначене, суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтованим, заснованим на законі, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved