Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-27 00:00:00

27 січня 2025 року [PERSON] (далі [PERSON] , заявник), в інтересах якої діє представник [PERSON] , звернулася до суду із зазначеною заявою, у якій просить встановити факт, що військовослужбовець [PERSON] , [INFO] , загинув [INFO] на північно-східній околиці м. Бахмута Донецької області, під час виконання ним своїх обов`язків по захисту Батьківщини від збройної агресії з боку збройних сил рф на території Донецької області. Обґрунтовуючи заяву, [PERSON] зазначила, що є рідною сестрою [PERSON] , який 22 березня 2022 року був призваний на військову службу та наказом командира військової частини від 24 січня 2023 року зарахований до списків особового складу військової частини на всі види забезпечення. Згодом [PERSON] проходив службу на посаді зовнішній пілот (оператор) безпілотних літальних апаратів 3-го відділення 2-го взводу оперативного призначення 1-ої роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) 4-го батальйону оперативного призначення військової частини. 03 лютого 2023 року до т.в.о. командира військової частини надійшов рапорт заступника командира військової частини по роботі з особовим складом про те, що [INFO] на вогневій позиції, що розташована на північній околиці м. Бахмута Донецької обл., безвісти зник, зокрема, зовнішній пілот (оператор) безпілотних літальних апаратів 3-го відділення 2-го взводу оперативного призначення 1-ої роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) [NUMBER] батальйону оперативного призначення військової частини солдат [PERSON] . За цим фактом проведено службове розслідування, за результатом якого встановлено, що опитаний інструктор (з бойової підготовки) відділення інструкторів [NUMBER] батальйону оперативного призначення пояснив, що 03 лютого 2023 року приблизно о 06:00 він розвозив солдат по позиціях, зокрема солдата [PERSON] , а під час повернення йому показали відео як трьох військовослужбовців виводили з цієї позиції військовослужбовці рф. Опитані командир 3-ої роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) [NUMBER] батальйону оперативного призначення та його заступник також пояснили, що 03 лютого 2023 року приблизно о 12:00 оператори БПЛА показали їм відео, на якому військовослужбовці збройних сил рф виводили трьох військовослужбовців «в нашій формі» з позиції, на якій знаходився, зокрема [PERSON] ; подальша їх доля їм не відома. За висновком цього розслідування факт зникнення безвісти солдата [PERSON] на позиції, що розташована на північно-східній околиці м. Бахмута Донецької обл. 03 лютого 2023 року, вважається підтвердженим. У кінці 2024 року заявник звернулася до відділу державної реєстрації актів цивільного стану для отримання свідоцтва про смерть, однак, їй було відмовлено, оскілки вона не має медичних документів на підтвердження факту смерті її брата. У зв`язку з загибеллю [PERSON] на території, яка є тимчасово окупованою та на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, вона позбавлена можливості отримання документів, передбачених статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», статтею 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, та зареєструвати факт смерті померлої особи у встановленому законом порядку. Судово-медична експертиза смерті її брата не може бути проведене з цих же причин. Станом на момент подання заяви його тіло не евакуйоване. Заявник стверджує, що встановлення факту смерті її брата є необхідним для отримання свідоцтва про смерть та подальшого використання цього документа у цивільно-правових відносинах, для вшанування його пам`яті в офіційних документах, списках та алеях слави. Ухвалою від 27 січня 2025 року суд прийняв заяву, відкрив провадження та призначив судове засідання для розгляду справи по суті. Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явилася, її представник звернувся з клопотанням, у якому заяву підтримав та просила проводити судовий розгляд справи без його та заявника участі. Представники заінтересованих осіб у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать довідки про отримання електронного документу в кабінет користувача підсистеми «Електронний суд», наявні в матеріалах справи; жодних заяв щодо розгляду справи не надали. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Відповідно до пункту 8 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, зокрема, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. За правилами\~частин першої,\~другої статті\~317\~ЦПК України\~заява про\~встановлення факту\~смерті особи\~на тимчасово\~окупованій території\~України,\~визначеній такою\~відповідно до\~законодавства,\~може бути\~подана членами\~сім`ї померлого,\~їхніми представниками\~або іншими\~заінтересованими особами\~(якщо\~встановлення факту\~смерті особи\~впливає на\~їхні права,\~обов`язки чи\~законні інтереси)\~до будь-якого\~місцевого суду\~України,\~що здійснює\~правосуддя,\~незалежно від\~місця проживання\~(перебування)\~заявника. Справи про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду. За змістом пункту 1 глави 5 Розділу ІІІ «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених наказом Міністерства юстиції України №\~52/5 від 18 жовтня 2000 року (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за №\~719/4940), підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма №\~106/о); фельдшерська довідка про смерть (форма №\~106-1/о); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Суд встановив, що заявник [PERSON] є сестрою [PERSON] . Так, згідно зі свідоцтвом про народження заявника, яка до шлюбу мала прізвище [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а. с. 49), її матір`ю є [PERSON] , а батьком [PERSON] (а.с. 48). Батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 47). З метою забезпечення безпеки суд у рішенні не наводить номер військової частини, її дислокацію, відомості про керівництво. З наданої копії витягу з наказу командира військової частини від 24 січня 2023 року убачається, що [PERSON] зараховано у розпорядження командира військової частини (а.с. 23). З довідки від 04 грудня 2023 року вбачається, що солдат [PERSON] дійсно в період 02\~лютого 2023 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України (а.с. 28). За змістом висновку службового розслідування від 17 березня 2023 року до т.в.о. командира військової частини надійшов рапорт заступника командира військової частини по роботі з особовим складом про те, що [INFO] на вогневій позиції, що розташована на північній околиці м. Бахмута Донецької обл., безвісти зник, зокрема, зовнішній пілот (оператор) безпілотних літальних апаратів 3-го відділення 2-го взводу оперативного призначення 1-ої роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) [NUMBER] батальйону оперативного призначення військової частини солдат [PERSON] . Також з висновку вбачається, що зі слів опитаного інструктора (з бойової підготовки) відділення інструкторів 4-го батальйону оперативного призначення 03 лютого 2023 року приблизно о 06:00 він розвозив солдат по позиціях, зокрема солдата [PERSON] , а під час повернення йому показали відео як трьох військовослужбовців виводили з цієї позиції військовослужбовці рф. Опитані командир 3-ої роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) [NUMBER] батальйону оперативного призначення та його заступник також пояснили, що 03 лютого 2023 року приблизно о 12:00 оператори БПЛА показали їм відео, на якому військовослужбовці збройних сил рф виводили трьох військовослужбовців «в нашій формі» з позиції, на якій знаходився, зокрема [PERSON] ; подальша їх доля їм не відома. За підсумками службового розслідування встановлено факт зникнення безвісти, зокрема, зовнішнього пілота (оператора) безпілотних літальних апаратів 3-го відділення 2-го взводу оперативного призначення 1-ої роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) [NUMBER] батальйону оперативного призначення військової частини солдата [PERSON] , що стався на вогневій позиції, яка розташована на північно-східній околиці м. Бахмута Донецької області 03 лютого 2023 року; місце знаходження військовослужбовця не відоме. З витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин вбачається, що [PERSON] набув статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин з 10 травня 2023\~року (а.с. 22). За відповідями міністерства оборони рф [PERSON] в списках осіб, затриманих збройними силами рф не рахується (а.с. 36). Ураховуючи наведене, додані до заяви документи не дозволяють зробити достовірні та безспірні висновки про настання смерті [PERSON] . Свідки, які б констатували смерть [PERSON] відсутні. Відомості про характер та ступінь тяжкості можливого поранення, отриманого солдатом [PERSON] , також відсутні. За результатами наведеного службового розслідування [PERSON] вважається зниклим безвісти. Отже, належних, допустимих та достатніх доказів настання смерті [PERSON] заявник не надала. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 жовтня 2023 року у справі № 607/1612/23 (провадження № 61-6323св23) зазначено, що: «вирішуючи справи про встановлення факту смерті особи, суди мають зважати на виняткове значення цього факту, з огляду на правові наслідки пов`язані із ним. За змістом статті 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи (здатність мати цивільні права та обов`язки) виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті». Крім того, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 березня 2024 року у справі №\~204/7924/23 зазначено, що за наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (частина друга статті 46 ЦК України), а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України). Ураховуючи наведене, оскільки заявник не надала належних, допустимих та достатніх доказів для достовірних та безспірних висновків про настання смерті [PERSON] , військовослужбовець за результатами службового розслідування вважається безвісти відсутнім, суд не вбачає підстав для задоволення поданої заяви про встановлення факту смерті.

Outcome: dismissed