Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-27 00:00:00

[PERSON] звернулась через представника - адвоката Пацулу В.О. до суду із позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування Теребовлянської міської ради, у якому просила визначити місце проживання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , разом із матір`ю - [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог вказувала на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 19.09.2020. Надалі, Теребовлянським районним судом Тернопільської області між сторонами шлюб розірвано. У шлюбі [INFO] в сторін народилась дочка [PERSON] . Дитина [PERSON] проживає постійно з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , де створені всі умови для її розвитку та виховання. Батько проживає окремо. Враховуючи вказане, [PERSON] просить визначити місце проживання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , разом із матір`ю, що буде відповідати повному і гармонійному розвитку дитини. Ухвалою суду від 30.09.2024 було відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження. 11.12.2024 до суду представником третьої особи подано висновок органу опіки та піклування Теребовлянської міської ради. Ухвалою суду від 11.12.2024 закрито підготовче провадження у вказаній цивільній справі та призначено її до судового розгляду. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Пацула В.О. в судове засідання не з`явились, у матеріалах справи наявна заява про розгляд справи та ухвалення рішення за відсутності, позовні вимоги підтримують повністю, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином за адресою його зареєстрованого місця проживання, відзиву на позов не подав, про поважність причин неможливості прибуття його в судове засідання суд не повідомив. Представник органу опіки та піклування Теребовлянської міської ради у судове засідання не з`явилась, однак подала заяву про розгляд справи за її відсутності, висновок органу опіки та піклування підтримує. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності до частини другої статті 247, статті 280 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних у справі доказів та постановлення заочного рішення. Дослідивши та оцінивши докази по справі, судом встановлено наступні обставини. 19.09.2020 Теребовлянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , після державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Теребовлянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), актовий запис № 95 (а.с.12). У шлюбі в сторін [INFO] народилася дочка [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видане 12.11.2021 Теребовлянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), актовий запис №292 (а.с.15). Рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 16.10.2024 шлюб між сторонами розірвано. Згідно довідки про реєстрацію місця проживання №12-10/2807 від 12.11.2021, довідки про склад сім`ї №16/8-08/408 від 26.08.2024, виданою старостою Довгенського старостинського округу Теребовлянської міської ради,акту 16/8-09/34 обстеження матеріально-побутових умов позивача від 29.08.2024, дитина [PERSON] , [INFO] зареєстрована та проживає разом із матір`ю [PERSON] у [ADDRESS] . [PERSON] за даною адресою не зареєстрований і з 15.06.2024 не проживає. (а.с.16-18). [PERSON] позитивно характеризується за місцем проживання та місцем роботи, займає посаду рентгенолаборанта приймального відділення КНП Теребовлянської міської ради «Теребовлянська міська лікарня», з січня 2024 року по грудень 2024 року отримала заробітну плату 21717,39 грн, до кримінальної відповідальності не притягувалася, про що свідчать: характеристика на [PERSON] , видана Довгенським старостинським округом Теребовлянської міської ради від 29.08.2024 за № 16/8-08/412; характеристика за місцем роботи [PERSON] , видана КНП ТМР "Теребовлянська міська лікарня"; довідки КНП Теребовлянської міської ради «Теребовлянська міська лікарня»; витяг з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» (а.с.20-23). Органом опіки та піклування Теребовлянської міської ради надано Висновок про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , який затверджено рішенням виконавчого комітету Теребовлянської міської ради від 26.11.2024 №461 (а.с. 38). Зі змісту вказаного висновку слідує, що батьки дитини [PERSON] і [PERSON] розірвали шлюб. Станом на листопад 2024 року дитина постійно проживає з мамою і є на утриманні матері, яка здійснює за нею належний догляд та дбає про розвиток. У цьому їй допомагають родичі, які проживають з нею разом: баба та дід дитини [PERSON] , [PERSON] та дідова сестра [PERSON] . Умови проживання дитини дуже добрі: будинок з 4 кімнат і кухні, ванної кімнати, будинок опалюється паровим опаленням, обладнаний необхідними меблями, побутовою технікою, в ньому тепло, затишно і комфортно; дитина має окреме спальне місце, достатньо іграшок, особистих речей, харчування відповідно до віку і вподобань. [PERSON] за місцем проживання характеризується виключно позитивно. Працює рентгенолаборантом приймального відділення КНП ТМР "Теребовлянська міська лікарня". За місцем роботи характеризується як вихована, добра та чуйна. Батько дитини [PERSON] працює водієм в ТОВ "МагістрТранс", має офіційний стабільний дохід, запевнив, що відвідує дочку і має намір далі брати участь в її вихованні, а також сплачувати аліменти її утримання. Батько не заперечує, щоб дочка проживала з мамою. Враховуючи все вищевказане, орган опіки та піклування Теребовлянської міської ради вважає за доцільне визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] з її матір`ю [PERSON] , [INFO] (а.с.39-40). До правовідносин, які виникли між сторонами, суд застосовує наступні правові норми. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У відповідності із вимогами статті 153 Сімейного кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно частин першої, другої статті 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно вимог статті 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. У відповідності із частиною першою статті 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно зі статтею 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Частиною четвертою статті 29 ЦК України, визначено, що місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. За частинами першою, другою статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини. Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою. Тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 21.07.2021 у справі № 404/3499/17. Крім того, у вказаній постанові Верховний Суд звертає увагу, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага повинна приділятись якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) у своєму рішенні від 01.07.2017 у справі "М.С. проти України" наголосив, що основне значення при визначенні місця проживання дитини має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Статтею 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.12.1991 визначено, що у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. Нормами статті 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Приймаючи рішення щодо визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] суд враховує висновок Органу опіки та піклування Теребовлянської міської ради, у якому визнано за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] з її матір`ю [PERSON] , [INFO] . Суд вважає вказаний висновок об`єктивним, обґрунтованим та таким, що відповідає інтересам дитини. Таким чином, оцінюючи матеріали справи, приймаючи до уваги вік дитини, суд приходить до висновку, що проживання дитини [PERSON] з матір`ю, відповідає принципу «найкращих інтересів дитини» та забезпечить її права на належне утримання, виховання, лікування, розвиток, оздоровлення та безпеку, а тому позовні вимоги слід задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved