Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-28 00:00:00

Позивач в особі свого уповноваженого представника звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з вище вказаним позовом. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 18.08.2020 року між ПрАТ «СК «Універсальна» та ТОВ «ІЛТА» було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №3000/258/004459. Предметом якого були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням ТЗ «FORD» д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до умов зазначеного договору страхування, позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь Страхувальника страхове відшкодування. 14.12.2020 о 10:10 год. у м. Києві по вул. Кайсарова, відбулось ДТП за участю ТЗ «FORD» д.н.з. [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] та ТЗ «FORD» д.н.з. [NUMBER] , у результаті чого автомобілі отримали механічні з матеріальними збитками. Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 15.01.2021 року у справі №760/28152/20 [PERSON] було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Враховуючи наявність Договору страхування, страхувальник звернувся до позивача з заявою про відшкодування внаслідок настання страхового випадку, який складає 84 149,55 грн.. Цивільно - правова відповідальність власника автомобіля «FORD» д.н.з. [NUMBER] , була застрахована за Полісом № АР9161429. ПрАТ «СК «Універсальна» здійснила виплату страхового відшкодування згідно страхового акту № 66105/1 у розмірі 50 524,04 грн. на користь потерпілої особи. Сума невідшкодованих збитків по виплаті страхового відшкодування, яку повинен сплатити відповідач позивачу складає: 84 149,55 грн. - 50 524,04 грн. = 33 625,51 грн.. Таким чином, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача не відшкодованої суми збитків у розмірі 33 625,51 грн.. Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києв м. Києва від 05.07.2024 вище вказану заяву передано на розгляд за територіальною підсудністю до Деснянського районного суду м. Києва. 14.08.2024 справа надійшла до Деснянського районного суду м. Києва. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.08.2024 розгляд даної судової справи визначено здійснювати судді Зотько Т.А. Ухвалою судді від 20.08.2024 було відкрито провадження у вказаній справі, з призначенням розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. На адресу суду надійшла заява відповідача з запереченнями щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відзиву на позов суду не подано. Письмових пояснень від третьої особи: Приватного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ПОЖЕЖНО-СТРАХОВА КОМПАНІЯ» також не надходило. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 30.12.2024 було подовжено строк розгляду справи та визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання. Представник позивача у судове засідання не прибув, про розгляд справи повідомлений судом належним чином. Відповідач у судове засідання не прибув, про розгляд справи повідомлений належним чином, що підтверджується відміткою у рекомендованому повідомленні про отримання поштової кореспонденції суду 13.01.2025 року. Причини неприбуття у судове засідання не відомі. Відзиву на позовну заяву на адресу суду не надходило. Представник третьої особи: Приватного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ПОЖЕЖНО-СТРАХОВА КОМПАНІЯ» у судове засідання також не прибув, на адресу суду повернулося рекомендоване повідомлення з віміткою про отримання поштової кореспонденції суду 10.01.2025 року. Будь- яких пояснень з приводу вимог позову на адресу суду не надійшло. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 18.08.2020 року між ПрАТ «СК «Універсальна» та ТОВ «ІЛТА» було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №3000/258/004459, предметом якого є страхування транспортного засобу «FORD» д.н.з. [NUMBER] . 14.12.2020 о 10:10 год. у м. Києві по вул. Кайсарова, відбулось ДТП за участю ТЗ «FORD» д.н.з. [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] та ТЗ «FORD» д.н.з. [NUMBER] , у результаті чого автомобілі отримали механічні з матеріальними збитками. Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 15.01.2021 року у справі №760/28152/20 [PERSON] було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. У результаті зазначеної ДТП було пошкоджено ТЗ «FORD» д.н.з. [NUMBER] , що підтверджується вказаною постановою. Цивільно - правова відповідальність власника автомобіля «FORD» д.н.з. [NUMBER] , була застрахована за Полісом № АР9161429. ПрАТ «СК «Універсальна» здійснила виплату страхового відшкодування згідно страхового акту № 66105/1 у розмірі 84 149,55 грн. на користь потерпілої особи. Розрахунок на виплату страхового відшкодування проведено на підставі: Акту огляду транспортного засобу від 16.12.2020 року; наряду-замовлення від 14.12.2020 року; наряду-замовлення №зн-П118657 від 16.12.2020 року; страхового акту № 66105/1; платіжного доручення №218379 від 16.02.2021 року; платіжного доручення від 26.07.2021 року. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована за полісом обов`язкового страхування, страховою компанією винуватця ДТП було виплачено ПрАТ «Універсальна» страхове відшкодування у розмірі 50 524,04 грн., що підтверджується витягом від 26.07.2021 року. Разом з тим, залишилась невідшкодованою решта суми страхового відшкодування у розмірі 33 625,51 грн., яку позивач вважає необхідною стягнути саме з відповідача як винуватця ДТП. Відповідно до ст.11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин. Згідно з вимогами ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до вимог статті 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно з вимогами ст. 1187 ЦК України, Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1191 ЦК України, Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно з вимогами ст. 3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо- транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідно до частини другої ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» матеріальної шкоди у розмірі 33 625, 51 грн., що є сумою страхового відшкодування, виплаченою позивачем/страховиком на користь потерпілого/страхувальника за наслідками пошкодження транспортного засобу, а відтак позов підлягає до задоволення у повному обсязі. У відповідності зі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved