Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до Коростишівської територіальної громади у особі Коростишівської міської ради, у якому просить суд встановити їй додатковий строк один місяць для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті її батька [PERSON] , який помер [INFO] . В обгрунтування позову вказує, що [INFO] помер її батько - [PERSON] . Після смерті батька спадкова справа не була заведена, у зв`язку з тим, що вона є єдиною спадкоємицею після його смерті, однак не знала про наявність у нього спадкового майна. Проте у липні 2024 року за інформацією з Більковецького старостинського округу вона дізналася, що її батько мав право на земельну частку пай. Також вона дізналася, що батько склав на її користь заповіт у якому розпорядився своїм земельним пайом на її користь. Зазначає, що через необізнаність про наявність у батька спадкового майна не здійснювала будь-яких дій щодо прийняття спадщини. До складу спадщини після смерті батька входить житловий будинок, що за адресою: [ADDRESS] , який відповідно до виписки з по господарської книги належав батьку, присадибна земельна ділянка та земельна частка (пай), право власності на це майно батьком не було оформлено. В подальшому від її імені до нотаріуса звернувся представник [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її батька, а саме на житловий будинок [ADDRESS] , однак отримала відмову у зв`язку з пропуском шестимісячного строку звернення із заявою про прийняття спадщини. Тому за захистом своїх спадкових прав звернулася з даним позовом до суду. Представник позивача адвокат Кушніренко А.В. у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити з наведених у ньому підстав. Пояснив, що позивач є єдиною спадкоємцем після смерті батька, інших спадкоємців не має. Спадкового майна на яке б претендував спадкоємець не було. Однак у липні 2024 році від Більковецького старостинського округу дізналася, що її батько склав на її користь заповіт. До нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, яке залишилося після смерті батька у встановлений шестимісячний строк не зверталася оскільки не знала про наявність заповіту, проживала в м. Чернігові. Представник відповідача Лях І.М. в судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без його участі, не заперечують щодо задоволення позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис №1784. Відповідно до витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 26.07.2004 року №00046188265 слідує, що батьками позивача є [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки виданої старостою Більковецького старостинського округу Коростишівської міської ради Житомирської області від 14.07.2024 №263 слідує, що [PERSON] , який помер [INFO] , на день смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним на день його смерті за цією ж адресою ніхто не був зареєстрований і не проживав (а.с. 10). Зі змісту довідок Більковецького старостинського округу Коростишівської міської ради Житомирської області від 24.07.2024 №264, 279, слідує, що відповідно до записів з по господарської книги №8 особовий рахунок [NUMBER] , за померлим [PERSON] рахується житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Також за [PERSON] рахується земельна ділянка (пай № [NUMBER] ) площею 5,25 га, та присадибна ділянка орієнтовною загальною площею 0,60 га в тому числі 0,25 га для будівництва житлового будинку та обслуговування господарських будівель та споруд і 0,35 га для ведення особистого селянського господарства. Відповідно до змісту довідки Більковецького старостинського округу Коростишівської міської ради Житомирської області від 31.07.2024 №272 слідує, що у липні 2024 року представниками Більковецького старостинського округу повідомлено [PERSON] про наявність заповіту посвідченого Більковецькою сільською радою у 1994 році. Зі змісту заповіту(дублікат) посвідченого секретарем Більковецької сілької ради 02.03.1994 року, реєстровий №14, слідує, що [PERSON] заповів [PERSON] , належний йому будинок, з надвірними будівлями, що розташований в с. Більківці, Коростишівського району, Житомирської області, а також все майно, що належатиме йому на день смерті. Постановою приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Мошковського О.С. від 19.09.2024 №486/02-31, відмовлено [PERSON] , яка діяла від імені позивача [PERSON] , у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з пропуском [PERSON] шестимісячного терміну звернення із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України). Як свідчить тлумачення частини третьої статті 1272 ЦК України до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини мають відноситися причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої 1272 ЦК України про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не реалізував своє право на прийняття спадщини через, то правові підстави для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. За змістом статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно із статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). За чинним законодавством право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , помер [INFO] , тому останнім днем визначеного законом строку прийняття спадщини було 16 січня 2012 року. До нотаріуса позивач звернулася 19 вересня 2024 року, а тому пропуск позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини складає більше 6 місяців(більше 12 років). Доводи позивача про неможливість подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті батька через її необізнаність про існування спадкового майна, а саме: права на земельну часту (пай), а також житлового будинку та присадибної ділянки до нього, що по [ADDRESS] , не можуть бути визнані судом поважними, оскільки батько позивачки за життя проживав у цьому буднику, як стверджує позивач вона є єдиною спадкоємицею його майна та будучи обізнаною про смерть батька мала достатній час та підстави звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк. Крім того позивач, як дочка спадкодавця, належить до першої черги спадкування за законом, тому наявність заповіту від 1994 року, що складений батьком на її користь та необізнаність про існування такого правочину не вказує на поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини після смерті батька. Таким чином позивач повинна була бути обізнаною про наявність у батька спадкового майна на яке вона, як спадкоємець першої черги за законом, може претендувати після його смерті. Суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна. Існування будь-яких інших об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для подання позивачем своєчасно заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , не встановлено. Проживання позивача у іншому населеному пункті не може бути самостійною підставою та свідчити про наявність об`єктивних, непереборних перешкод для звернення із заявою про прийняття спадщини. Відповідний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 25 вересня 2019 року у справі № 521/14402/16-ц. Зазначені обставини в сукупності свідчать, що позивачем без поважних причин пропущено строк для прийняття спадщини, тому суд відмовляє [PERSON] в задоволенні її позову. Враховуючи викладене вище, на підставі 1272 ЦК України, та

Outcome: dismissed