Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~28.08.2024 р. представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначив, що 18.11.2011 р. за результатами розгляду цивільної справи № 0827/2- 3704/2011 за позовом ПАТ «Таскомбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, Шевченківським районним судом м.Запоріжжя були частково задоволені позовні вимоги позивача: стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Таскомбанк» заборгованість за кредитним договором № КФ(05)25-07 від 29.01.2007 р. у сумі 92130,00 доларів США, що станом на 06.04.2011 р. згідно курсу національної валюти до долара США 796,47 грн. за 100 доларів США становить 733787,81 грн. 25.04.2016 р. на підставі заяви АТ «Таскомбанк» про примусове виконання виконавчого листа № 0827/2-3704/2011, виданого Шевченківським районним судом м.Запоріжжя 20.12.2011 р. на підставі зазначеного вище рішення суду, Шевченківським відділом державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження № 51007669. 16.04.2018 р. Шевченківським відділом державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області були вжиті заходи з примусового виконання в рамках виконавчого провадження № 51007669, а саме: накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON] , про що в спеціальний розділ Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про обтяження № 25737099. 30.04.2020 р. Шевченківським відділом державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) виконавчий лист № 0827/2-3704/2011, виданий Шевченківським районним судом м.Запоріжжя 20.12.2011 р., був повернутий стягувачу АТ «Таскомбанк». 05.05.2011 р. АТ «Таскомбанк» до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя була подана заява про видачу дубліката виконавчого листа по цивільній справі № № 0827/2-3704/2011. 08.06.2022 р. за результатами розгляду зазначеної вище заяви Шевченківським районним судом м.Запоріжжя виданий дублікат виконавчого листа за рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 18.11.2011 р. по цивільній справі за ПАТ «Таскомбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. 09.02.2023 р. за заявою АТ «Таскомбанк» про примусове виконання дубліката виконавчого листа № 2-3704/11, виданого 14.09.2022 р. Шевченківським районним судом м.Запоріжжя, приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Шавлуковою З.А. було відкрито виконавче провадження № 70989566. В період з липня 2023 р. по червень 2024 р. [PERSON] з посиланням на катастрофічне фінансове становище її та її сім`ї було направлено п`ять звернень до голови правління АТ «Таскомбанк» та два звернення до бенефіціарного власника АТ «Таскомбанк» з проханням про безумовне та повне прощення боргу за кредитним договором № КФ(05)25-07 від 29.01.2007 р. 14.06.2024 р. за заявою стягувача АТ «Таскомбанк» про сплату суми боргу в повному обсязі приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Шавлуковою З.А. було закрито виконавче провадження № 70989566. Оскільки постанову про арешт майна від 16.04.2018 р. в рамках виконавчого провадження № 51007669 [PERSON] не отримувала та дані про дану постанову відсутні в автоматизованій системі виконавчих проваджень, маючи на меті скасувати вжиті Шевченківським відділом державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області заходи по примусовому виконанню в рамках виконавчого провадження № 51007669, позивач 30.07.2024 р. та 08.08.2024 р. звернулась до правонаступника Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області - Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), яке повідомило, що матеріали виконавчого провадження № 51007669 знищенні через закінчення строків зберігання, а тому не можуть бути надані для ознайомлення, і Законом України Про виконавче провадження не передбачено підстав зняття арешту з майна, оскільки витрати виконавчого провадження та виконавчий збір за виконавчим провадженням № 51007669 не сплачено. Позивач вважає, що подальше існування заходів по примусовому виконанню в рамках виконавчого провадження № 51007669 вжитих Шевченківським відділом державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області на користь АТ «Таскомбанк» за умов сплати боргу, знищення матеріалів виконавчого провадження № 51007669 та фактичної передачі виконавчого документа від органу державної виконавчої служби приватному виконавцю порушує її права та законні інтереси. \~ \~ \~ \~За позовом представник позивача просить зняти з нерухомого майна [PERSON] арешт, накладений в рамках виконавчого провадження № 51007669 та зареєстрований 16.04.2018 р. в Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі постанови про арешт майна № 51007669 від 16.04.2018 р. державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Логвіним О.І. номер запису про обтяження 25737099 (спеціальний розділ). Ухвалою від 02.09.2024 р. призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження на 01.10.2024 р. 01.10.2024 р. закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду на 25.10.2024 р. 25.10.2024 р. розгляд справи відкладено на 09.12.2024 р. через зайнятість судді в іншому провадженні. 09.12.2024 р. розгляд справи відкладено на 21.01.2025 р. у зв`язку з перебуванням судді в нарадчій кімнаті. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги. Представник відповідача направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, просить відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві (а.с.116-118). Розгляд справи без участі учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України. Представник третьої особи до суду не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, пояснень по суті спору не подавав. Суд розглянув справу без участі представника третьої особи на підставі ч.1 ст.223 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію учасників судового процесу, суд вважає, що позов заявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. З наданих позивачем письмових доказів судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя у цивільній справі № 0827/2- 3704/2011 від 18.11.2011 р. задоволено позов ПАТ «Таскомбанк», стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Таскомбанк» заборгованість за кредитним договором № КФ(05)25-07 від 29.01.2007 р. у сумі 92130,00 доларів США, що станом на 06.04.2011 р. згідно курсу національної валюти до долара США 796,47 грн. за 100 доларів США становить 733787,81 грн. (а.с.35-37). 25.04.2016 р., на підставі заяви АТ «Таскомбанк» про примусове виконання виконавчого листа № 0827/2-3704/2011, виданого Шевченківським районним судом м.Запоріжжя 20.12.2011 р., Шевченківським відділом державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження № 51007669 (а.с.49). 16.04.2018 р. Шевченківським відділом державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області були вжиті заходи по примусового виконання в рамках виконавчого провадження № 51007669, а саме: накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON] , про що в спеціальний розділ Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про обтяження № 25737099 (а.с.82). 30.04.2020 р. Шевченківським відділом державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) виконавчий лист № 0827/2-3704/2011, виданий Шевченківським районним судом м.Запоріжжя 20.12.2011 р., був повернутий стягувачу АТ «Таскомбанк» (а.с.53-54). Ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя у справі № 2-3704/11, пр. № 6/336/82/2022, від 08.06.2022 р. задоволено заяву АТ «Таскомбанк», видано АТ «Таскомбанк» дублікат виконавчого листа, виданого 20.12.2011 р. за рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 18.11.2011 р. по цивільній справі за позовом ПАТ «Таскомбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.55-60). 09.02.2023 р., за заявою АТ «Таскомбанк», приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Шавлуковою З.А. було відкрито виконавче провадження № 70989566 (а.с.63). 14.06.2024 р. за заявою стягувача АТ «Таскомбанк» про сплату суми боргу в повному обсязі приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Шавлуковою З.А. було закрито виконавче провадження № 70989566 (а.с.64-65). Позивач 30.07.2024 р. та 08.08.2024 р. звернулась до правонаступника Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області - Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з заявами про скасування арешту (а.с.98-99, 103, 104). У відповіді на заяву відповідач повідомив, що Законом України Про виконавче провадження не передбачено підстав зняття арешту з майна, оскільки витрати виконавчого провадження та виконавчий збір за виконавчим провадженням № 51007669 не сплачено (а.с.100-102, 105-106). Відповідно до п 6, 8 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням. Виконавче провадження № 70989566 було завершено на підставі п. 9 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». Однак, арешт майна боржника [PERSON] , який був накладений у виконавчому провадженні, до теперішнього часу так і не знятий. Так, судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних та суспільних інтересів. Право власності належить до основоположних прав людини. Захист зазначеного права гарантовано статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, і ніхто не може бути позбавлений власного майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Особи, які зазнають порушення права мирного володіння майном, відповідно до статті 13 Конвенції повинні бути забезпечені можливістю ефективного засобу юридичного захисту в національному органі. У статті 41 Конституції України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України). Стаття 391 ЦК України закріплює право власника вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Приписами статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців. Нормами ч. ч. 1-3 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Відповідно до ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності -суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити засобою не реалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 та підпунктом 2 пункту 10-4\~розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності". У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду, про що зазначено у частині 5 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. При цьому, відповідно до ч.ч.1,2\~ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. Але, після закриття виконавчого провадження та до теперішнього часу арешт (обтяження, заборона відчуження) на майно, яке належить боржнику [PERSON] , який був накладений в рамках виконавчого провадження, державним виконавцем не був скасований. Аналіз зазначених вище норм дає підстави дійти висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що підлягає примусовому виконанню. Водночас, наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту майна боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм нерухомим майном. Щодо посилань відповідача на те, що [PERSON] у виконавчому провадженні не сплачено виконавчий збір та витрати виконавчого провадження, то такі твердження сторони відповідача не доведені жодними доказами у розумінні ст.ст. 76-81 ЦПК України, а тому судом до уваги не приймаються. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved