Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом. В обґрунтування вимог вказує, що [INFO] померла [PERSON] , яка є її двоюрідною сестрою. Після смерті останньої відкрилась спадщина на належне їй майно: квартиру [ADDRESS] . Єдиним спадкоємцем п`ятої черги є позивач. 15.11.2023 року вона звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак у прийнятті заяви їй було відмовлено по причині пропуску строку на прийняття спадщини. Вказаний строк пропущений не з її вини ( [PERSON] вказує, що не була обізнана про смерть спадкодавця та неправильно зрозуміла положення законодавства щодо оформлення спадщини в період дії воєнного стану). Враховуючи викладене, позивач вважає можливим визначити причину пропуску позивачем строку подання заяви про прийняття спадщини поважною та визначити для неї додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю два місяці. Ухвалою суду від 27 листопада 2024 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження. 10 грудня 2024 року на адресу суду надійшов відзив представника відповідача в якому останній заперечує позов. Вказує, що необізнаність про смерть спадкодавця та незнання вимог закону не є поважними причинами пропуску строку на прийняття спадщини. Поховання [PERSON] проводилось Луцьким спеціалізованим комбінатом комунально-побутового обслуговування за рахунок коштів місцевого бюджету. На даний момент спадщина ніким не прийнята. Крім того, зауважує на тому, що позов пред`явлено після понад одного року після пропущення строку на прийняття спадщини. Ухвалою суду від 11 грудня 2024 року у справі витребувано спадкову справу після смерті [PERSON] , закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги у повному обсязі, додатково просив врахувати, що позивач та спадкодавець проживали окремо в інших населених пунктах (відстань є значною), що також є поважною причиною пропуску строку на прийняття спадщини. Крім того, заява подана з пропуском п`ятнадцяти днів, що є незначним терміном. Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову, надав пояснення аналогічні викладеному у письмовому відзиві на позов. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновків про відмову у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне. Судом встановлено, що в квітні 2023 року померла [PERSON] (а.с.15). Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно (квартиру [ADDRESS] (а.с.21). Поховання [PERSON] проводилось Луцьким спеціалізованим комбінатом комунально-побутового обслуговування за рахунок коштів місцевого бюджету. [PERSON] є двоюрідною сестрою [PERSON] (а.с.6-14). Як спадкоємець п`ятої черги за законом позивач звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини 15 листопада 2023 року. Постановою державного нотаріуса Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину по причині пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини (з матеріалів справи слідує, що останнім днем подачі заяви про прийняття спадщини є 30 жовтня 2023 року (а.с.17). Надаючи правову оцінку причинам пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, суд зазначає наступне. Частиною першою статті 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В даному випадку строк для прийняття спадщини після померлої минув. Одночасно, частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суд звертає увагу, що законодавцем не надається ніякого значення тривалості періоду, який пройшов з дня закінчення строку для прийняття спадщини, що не виключає можливості одержання своєї частки спадкоємцем, який пропустив строк для прийняття спадщини, також і після спливу значного строку. Відповідно до роз`яснень, зазначених у п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Судом встановлено, що позивач пропустила строк на подачу заяви, оскільки не мала правової обізнаності щодо необхідності отримання свідоцтва про право на спадщину, тривалий час не знала про смерть спадкодавця. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду Постанові від 28 жовтня 2019 року, справа №761/42165/17-ц зазначив, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, першорядно, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Безпідставне надання\~додаткового строку\~для прийняття\~спадщини є\~порушенням правової\~визначеності як\~елемента правовладдя (верховенства права) та є незаконним втручанням у права спадкоємців, які прийняли спадщину, а у разі відсутності таких спадкоємців - в інтереси територіальної громади, яка має право на визнання спадщини відумерлою. Суд вказує, що саме по собі незнання про смерть спадкодавця без установлення інших об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку. Вказане, зокрема, резюмується і в постанові ВС від 20 вересня 2023 року у справі №638/16540/20. Суд також критично оцінює твердження представника позивача про віддалену відстань проживання спадкодавця та позивача, оскільки вони проживали в межах Волинської області, що не може вважатись далекою відстанню. Інших доказів на підтвердження поважності пропуску строку подачі заяви на прийняття спадщини стороною позивача не надано. Частини 1, 2 ст. 77 ЦПК України встановлює, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Стаття 80 ЦПК України презюмує, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Наведені позивачем причини не є об`єктивними, непереборними та істотними труднощами, які згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України можуть визнаватися поважними для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Враховуючи вищевикладене, оскільки позивачем не доведено поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, які б давали підстави для надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини понад установлений законом шестимісячний строк, підстави для задоволення позову у суду відсутні.

Outcome: dismissed