Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, посилаючись на те, що відповідно до актового запису № 13 від 26 травня 2011 року, що видано виконавчим комітетом Великокучурівської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області. У шлюбі в позивача та відповідача народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем, і після розлучення буде проживати разом з матір`ю. Спору про місце проживання дитини між сторонами не має. Шлюбні відносини між позивачем та відповідачем фактично припинені з початку 2023 року. За цей час налагодити подружні стосунки результату не дали. Протягом останнього періоду спільного проживання у нас постійно виникали суперечки, конфлікти та непорозуміння. Відповідач постійно створював конфліктні ситуації, що робило спільне проживання неможливим і таким що негативно впливало на емоційний стан дитини. Всі спроби позивача зберегти сім`ю були марними і не привели до об`єднання сім`ї. Відповідач не бажав підтримувати нормальні сімейні стосунки і щось кардинально змінювати у своїй поведінці. З 2023 року ми припинили вести спільне господарство. Шлюбні відносини ми не підтримуємо, також фактично батько проблемами дитини не переймається. Провадження у справі відкрито 02.10.2024 року за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 21.10.2024 року змінено порядок розгляду цивільної справи на розгляд за правилами загального позовного провадження з призначенням справи до підготовчого засідання на 14.11.2024 року та ухвалою суду до судового розгляду по суті на 17.12.2024 року. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач не з`явилася, представник [PERSON] надала суду заяву в якій просила провести розгляд справи у відсутності позивача та представника, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, суд знаходить можливим здійснити розгляд справи без участі відповідача та ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові докази по справі судом встановлено фактичні обставини справи і відповідні правовідносини. В судовому засіданні було встановлено, що сторони відповідно до актового запису №13 від 26 травня 2011 року, що видано виконавчим комітетом Великокучурівської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] (а.с.19). Відповідно до\~свідоцтва про\~народження серія\~ [NUMBER] \~ [PERSON] \~та \~ [PERSON] \~є батьками\~малолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Згідно положень абзацу першого ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, а відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Вирішуючи даний спір про розірвання шлюбу суд враховує, що відповідно до положень ст.24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На думку суду, дана сім`я, в результаті різних поглядів на шлюб та сім`ю, відсутності порозуміння між ними та не проживання подружжя спільно розпалася і зберегти її при таких обставинах неможливо. Подальше збереження сім`ї буде суперечити інтересам позивача. Згідно ст.51 Конституції України та у відповідності до положень ст.ст.180, 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Таким чином відповідач, проживаючи окремо від сім`ї, зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, нарівні із матір`ю, що він не здійснює і що свідчить про необхідність задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача, який не приймає участі в утриманні дитини, аліментів на її утримання. При цьому, суд виходить з того, що згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2024 рік" встановлено з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць: дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень. Дитина відповідача перебувають саме в такому віці, а відповідно має право на матеріальне забезпечення, яке їй зобов`язані, надати, згідно вимог ст.180 СК України, їхні батьки. Тобто, обов`язок забезпечення дитини встановленим законом розміром прожиткового мінімуму, лежить в рівній мірі як на батькові так і на матері дитини, виходячи з чого, суд знаходить запрошений позивачем розмір аліментів можливим до стягнення із відповідача. Судові витрати суд, у відповідності до положень ст.141 ЦПК України, покладає на відповідача, у зв`язку з тим, що дитина сторін проживає з матір`ю, яка до суду зверталась для захисту інтересів малолітньої дитини, а будь-які інші грошові, а також аліментні обов`язки у відповідача відсутні. За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. \~ \~ \~ \~Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. До матеріалів справи доданий лише попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, тому суд не може визначити реальний критерій адвокатських витрат.

Outcome: partial