Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-16 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Калинівської сільської\~ради Тячівського району Закарпатської області,\~Дубівської селищної\~ради Тячівського району Закарпатської області, [PERSON] , де треті особи, що не заявляють самостійні вимоги на предмет спору - відділ державної реєстрації Тячівської міської ради Закарпатської області, відділ у Тячівському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, про скасування рішення органу місцевого самоврядування, скасування свідоцтв про право власності на житловий будинок і земельну ділянку та за позовом третьої особи, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору [PERSON] до Калинівської\~сільської ради Тячівського району Закарпатської області,\~Дубівської селищної\~ради Тячівського району Закарпатської області, [PERSON] , де треті особи, що не заявляють самостійні вимоги на предмет спору - відділ державної реєстрації Тячівської міської ради Закарпатської області, відділ у Тячівському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, про скасування записів про право власності на майно, рішень державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. В позовній заяві зазначила, що рішенням Калинівської сільської ради №993 від 27.11.2019 року спадкове майно: житловий будинок [ADDRESS] та земельна ділянка, на якій даний будинок розташований, площею 0,1962 га., кадастровий номер 2124482800:04:001:0281, який належав батькам позивачки та її рідній сестрі, яка там проживала до смерті, а саме: до [INFO] , за законом мали належати в рівних частках спадкоємцях за законом першої черги, а саме: брату [PERSON] , 1961 року народження, сестрі [PERSON] , 1966 року народження, брату [PERSON] , 1976 року народження та [PERSON] , 1963 року народження, що підтверджено листом Калинівської сільської ради Тячівського району №02-9/18 від 06.02.2020 року про коло спадкоємців 1-ї черги. Позивачка вважає, що прийняте рішення Калинівської сільської ради №993 від 27.11.2019 року, свідоцтво про право приватної власності на житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку, кадастровий номер 2124482800:04:001:0281, розташованих в [ADDRESS] , є незаконними та такими, що підлягають скасуванню. Так, [PERSON] , [INFO] , являвся рідним батьком, який помер [INFO] і фактично його дружина [PERSON] [INFO] , вступила та прийняла спадкове майно: спадковий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку, площею 0,1962 га, після чого в даному будинку залишилася проживати та вступила в спадкові права сестра [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Після смерті сестри [PERSON] , в якої дітей (спадкоємців першої черги не було), позивачка у відповідності до закону звернулась у встановлені строки з письмовою заявою до Тячівської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини за законом. За заявою позивачки, яка нею подана до Тячівської нотаріальної контори 07 травня 2019 року та зареєстрована під №526, була заведена спадкова справа №121/2019, однак свідоцтво про прийняття частки спадкового майна за померлими батьками та сестри вона не отримала, оскільки їй необхідно було надати до нотаріату правовстановлюючі документи, як на житловий будинок так і на земельну ділянку, а батьки та сестра таких документів не виготовляли і не мали їх, а тому позивачка намагалась отримати правовстановлюючі документи на спадкове майно, однак в Калинівські сільській раді їй було відмовлено надати правовстановлюючі документи та повідомлено, що брат [PERSON] , який постійно проживав не з батьками та сестрою [PERSON] , а проживав і проживає в [ADDRESS] і тільки в 2019 році був зареєстрований в даному помешканні вже отримав рішення сільської ради на приватизацію як будинку, так і земельної ділянки і яким він скористався та отримав правовстановлюючі документи про право власності на спадковий будинок та земельну ділянку по [ADDRESS] . Фактично [PERSON] , вступив у зговір з працівниками Калинівської сільської ради з метою отримати у спрощеному порядку свідоцтво про право власності на житловий будинок та земельну ділянку, а тому позивачка вважає дії посадових осіб незаконними і всі прийняті ними рішеннями підлягають скасуванню. Даний висновок про зговір посадових осіб Калинівської сільради, та приховування факту прийнятого рішення на користь одного із кола спадкоємців, а саме на користь [PERSON] свідчить той факт, що згідно письмової відповіді на адвокатський запит №05 від 05.02.2020 року щодо надання рішення сільської ради №993 повідомлено, що таке рішення сільською радою не приймалось. Однак, у відповідності до Витягу про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, спадковий житловий будинок [ADDRESS] , 07.08.2019 року, за реєстраційним №1889473221244, в цілій частині був зареєстрований державним реєстратором Довгуник В.М. як приватна власність за [PERSON] . Крім цього, 20.01.2020 року, відповідно до Витягу про державну реєстрацію речових прав за реєстраційним №2011396921244, земельна ділянка, що розташована в [ADDRESS] , площею 0,1962 га., кадастровий номер 2124482800:04:001:0281, для будівництва і обслуговування житлового будинку, згідно рішення Калинівської сільської ради від 27.11.1919 року за №993 зареєстрована за [PERSON] . Таким чином, позивака вказує, що вона, сестра [PERSON] , брат [PERSON] , які входять в перше коло спадкоємців після смерті батьків, а також рідної сестри [PERSON] , яка померла в 2019 році, всупереч вимог, що регулюють право на прийняття спадщини за законом, втратили право отримати свідоцтво про власність на спадкове майно за законом, а тому рішення Калинівської сільської ради від 27.11.2019 року за №993 та свідоцтва про права власності на житловий будинок та земельну ділянку підлягають скасуванню. Просить суд скасувати рішення сімнадцятої сесії сьомого скликання Калинівської сільської ради Тячівського району Закарпатської області від 27 листопада 2019 року за №993, свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,1962 га, кадастровий номер 2124482800:04:001:0281, розташованих в [ADDRESS] . Третя особа, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору - [PERSON] звернулася з позовом до Калинівської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, Дубівської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, [PERSON] , де треті особи, що не заявляють самостійні вимоги на предмет спору - відділ державної реєстрації Тячівської міської ради Закарпатської області, відділ у Тячівському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, про скасування записів про право власності на майно, рішень державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. В позовній заяві зазначила, що рішенням Калинівської сільської ради від 27.11.2019 року за №993, на підставі якого було зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером №2124482800:04:001:0281, за адресою [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2013196921244 та рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 48142996 від 08.08.2019 року, яке стало підставою для внесення запису про право власності на житловий будинок за адресою [ADDRESS] , порушені її права як спадкоємця. Зважаючи на те, що позивачем заявлено лише позовні вимоги про скасування рішення Калинівської сільської ради №993 від 27.11.2019 року, свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку, площею 0,1962 га, кадастровий номер 2124482800:04:001:0281, розташованих в [ADDRESS] , в третьої особи виникла необхідність з метою захисту своїх законних прав та інтересів у зверненні до суду з даним позовом. Вказує на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] , і після його смерті фактично вступила та прийняла спадкове майно, а саме житловий будинок та земельну ділянку, які знаходяться за адресою [ADDRESS] , мама [PERSON] , яка померла [INFO] . Після смерті матері в будинку залишились проживати вона, відповідач та їхня сестра [PERSON] , яка померла [INFO] . Після смерті сестри 28 березня 2019 року вона звернулася до Тячівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом, яка була зареєстрована за №396 о 11 год. 10 хв. ( Додаток 2, оригінал знаходиться в матеріалах спадкової справи № 121/2019 року), однак свідоцтво про право на спадщину не отримала у зв`язку з тим, що як покійні батьки, так і покійна сестра, правовстановлюючих документів на спадкове майно не виготовляли. За наведених обставин вона вимушена була вчинити дії, які спрямовані на виготовлення правовстановлюючих документів на житловий будинок та земельну ділянку, однак з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №192505500 від 11.12.2019 року їй стало відомо, що житловий будинок зареєстрований за братом [PERSON] . Право власності на будинок було зареєстровано на підставі Виписки з погосподарської книги (Додаток 4, оригінал знаходиться у Відділ державної реєстрації Тячівської міської ради) та Технічного паспорту від 02.08.2019 року (Додаток 5, оригінал знаходиться у Відділі державної реєстрації Тячівської міської ради) в супереч вимогам, ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та п. 43 Постанови Кабінету Міністрів України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 25 грудня 2015 року за №1127. Про порушення вищевказаних норм свідчить те, що всупереч вимогам ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» при реєстрації права власності не було додано документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом. З Виписки з погосподарської книги вбачається, що власником дворогосподарства є [PERSON] , та те, що будинок побудовано до 1991 року, однак, у Виписці не вказано якого саме року народження [PERSON] вказаний в ній: 1935 року народження чи 1976 року народження, що призвело до неправильної ідентифікації власника та того хто будував згаданий будинок та помилки при виготовленні Технічного паспорту від 02.08.2019 року, оскільки, як вбачається, з листа Калинівської сільської ради №02-9/4 від 16.01.2020 року, який був наданий на адвокатський запит, житловий будинок в [ADDRESS] побудований в 1959 році покійним [PERSON] , 1935 року народження та [PERSON] , 1942 року народження. Таким чином, з вищенаведеного вбачається, що будинок, який входить до складу спадщини побудований саме покійним батьком [PERSON] та покійною матір?ю [PERSON] , а не рідним братом [PERSON] , якому станом на 1991 рік було лише 15 років, однак, зважаючи на те, що як у Виписці з погосподарської книги так і в Технічному паспорті не зазначені будь які ідентифікуючі дані власника дворогосподарства, а лише вказано прізвище [PERSON] , брат цим скористався, щоб зареєструвати право власності на спадкове майно за собою. Крім того, з позовної заяви [PERSON] їй стало відомо, що відповідач зареєстрував право власності і на земельну ділянку яка закріплена за будинком і входить до складу спадщини на підставі рішення сільської ради №993 від 27.11.2020 року, яке сільською радою не приймалося, що стверджується листом Калинівської сільської ради №02-9/18 від 06.02.2020 року, який доданий позивачем [PERSON] до позовної заяви. З урахуванням уточнених позовних вимог просить суд скасувати запис про право власності №32730039 від 07.08.2019 року на нерухоме майно - житловий будинок, площею 60,2 кв.м. що розташований за адресою [ADDRESS] за [PERSON] , рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 48142996 від 08.08.2019 року про державну реєстрацію права власності на житловий будинок, що розташований за адресою [ADDRESS] , прийняте державним реєстратором речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Тячівської міської ради Довгуник Василем Михайловичем, скасувати запис про право власності №35145831 від 20.01.2020 року на нерухоме майно - земельну ділянку, що розташована за адресою: [ADDRESS] площею 0,1962 га, кадастровий номер 2124482800:04:001:0281, за [PERSON] , скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 50768225 від 23.01.2020 року про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, що розташована за адресою [ADDRESS] , площею 0,1962 га, кадастровий номер 2124482800:04:001:0281, прийняте державним реєстратором речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Тячівської міської ради Довгуник Василем Михайловичем. Представник третьої особи, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору - відділ у Тячівському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області надіслав до суду письмові пояснення на позовну заяву, в яких зазначив, що відповідачем Калинівською сільською радою перевищено свої повноваження в частині розпорядження земельною ділянкою комунальної власності та незаконно передано [PERSON] , у власність дану земельну ділянку. У зв`язку з цим не враховано норм чинного законодавства, а тому оскаржуване рішення прийнято із перевищенням повноважень щодо розпорядження землями комунальної власності, передбачених статтями 12, 122 Земельного кодексу України, порушує права та інтереси позивача на користування земельною ділянкою, якою в даний час володіє та користується [PERSON] , а тому оскаржуване рішення, свідоцтва про право власності на житловий будинок та земельну ділянку підлягають визнанню незаконними та скасуванню. Також, представник зазначає, що документація щодо встановлення (відновленню) межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , розроблена Тячівським міськрайонним виробничим відділом ЗРФ "Центр ДЗК" на підставі заяви [PERSON] та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07.08.2019 року за №32730039, реєстратор Довгуник В.М., угоди від 04.11.2019 року за №1907090100158 між ЗРФ "Центр ДЗК" та замовником. Отже, технічна документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) розроблена та погоджена згідно з чинним законодавством без будь-яких порушень та недоліків. Просить суд врахувати письмові пояснення при прийнятті рішення по справі. Представник позивача [PERSON] адвокат Коржук І.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини та просить позов задовольнити. Представник третьої особи, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору [PERSON] адвокат Аваєва Н.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на викладені в позовній заяві третьої особи [PERSON] обставини та просить позов третьої особи [PERSON] задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Турок І.С. в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили в їх задоволенні відмовити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні також пояснив, що спірний будинок збудував його батько [PERSON] в 1959 році. Батьком будинок приватизований не був. На даний момент будинок належить йому на праві власності, так як він там народився та проживав до 2004 року. Після смерті сестри всі спадкоємці зібралися та вирішували питання щодо будинку, одна сестра написала відмову, а інша сестра зазначила, що їй нічого не потрібно. У нього наявні всі документи на право власності та рішення сільської ради, згідно якого йому надано дозвіл на виготовлення технічної документації. Із заявою про прийняття спадщини на майно після смерті своїх батьків він особисто не звертався. Також зазначив, що на момент оформлення права власності йому було відомо про те, що відкрита спадкова справа відносно спірного спадкового майна та земельної ділянки. Представник відповідача Калинівської сільської ради в судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних в справі доказів. Представник відповідача Дубівської селищної\~ради в\~судове засідання\~не з`явився,\~надіслав до\~суду заяву\~про розгляд\~справи у\~їх відсутності, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних в справі доказів. Представник третьої особи, що не заявляють самостійні вимоги на предмет спору - відділ державної реєстрації Тячівської міської ради Закарпатської області в судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних в справі доказів. Представник третьої особи, що не заявляють самостійні вимоги на предмет спору - відділ у Тячівському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, надіслав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних в справі доказів. Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть від 18 лютого 2020 року серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , про що 8 січня 2004 року виконавчим комітетом Калинівської сільської ради Тячівського району складено відповідний актовий запис №3 (Т.1 а.с.16). Відповідно до копії свідоцтва про смерть від 18 лютого 2020 року серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , про що 3 січня 1989 року виконавчим комітетом Калинівської сільської ради Тячівського району складено відповідний актовий запис №1 (Т.1 а.с.17). Згідно копії свідоцтва про смерть від 18 лютого 2020 року серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , про що 19 лютого 2019 року виконавчим комітетом Калинівської сільської ради Тячівського району складено відповідний актовий запис №9 (Т.1 а.с.18). В листі виконавчого комітету Калинівської сільської ради від 06 лютого 2020 року за №02-9/18 зазначено, що рішення про виділення земельної ділянки [PERSON] , 1976 року народження за адресою: [ADDRESS] , не приймалося; перше коло спадкоємців після смерті батьків [PERSON] та [PERSON] на даний час становить: [PERSON] , 1961 року народження, [PERSON] , 1963 року народження, [PERSON] , 1966 року народження, [PERSON] , 1976 року народження (Т.1 а.с.20). Із заяви [PERSON] від 21 лютого 2019 року вбачається, що позивачка [PERSON] у спадковій справі №121/2019 звернулася із заявою про відмову про прийняття спадщини після смерті сестри [PERSON] , яка постійно проживала в [ADDRESS] , на користь брата [PERSON] , 1976 року народження (Т.1 а.с.12). Із заяви [PERSON] від 07 травня 2019 року вбачається, що [PERSON] у спадковій справі №121/2019 звернулася із заявою в Тячівську державну нотаріальну контору про відкликання заяви про відмову від прийняття спадщини за законом після смерті сестри [PERSON] , померлої [INFO] , яка на час відкриття спадщини проживала і була зареєстрована в [ADDRESS] , та прийняття спадщини за законом після смерті сестри [PERSON] (Т.1 а.с.11). Із заяви [PERSON] від 28 березня 2019 року вбачається, що [PERSON] у спадковій справі №121/2019 звернулася із заявою в Тячівську державну нотаріальну контору про прийняття спадщини за законом після смерті сестри [PERSON] , померлої [INFO] , яка на час відкриття спадщини проживала і була зареєстрована в [ADDRESS] (Т.1 а.с.178, 185). Згідно з Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 28 січня 2020 року за №197865712 [PERSON] , РНОКПП - [NUMBER] є власником в цілій частині земельної ділянки, площею 0,1962 га., по [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки: 2124482800:04:001:0281, дата державної реєстрації земельної ділянки 19.11.2019 року, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 2013196921244), підстава для державної реєстрації права власності рішення органу місцевого самоврядування, серія та номер 993 від 27.11.2019 року, виданого Калинівською сільською радою Тячівського району Закарпатської області, підстава внесення запису рішення державного реєстратора відділу державної реєстрації Тячівської міської ради Закарпатської області Довгуник Василя Михайловича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 50768225 від 23.01.2020 року, про що зроблено запис про право власності від 20 січня 2020 року за №35145831 (Т.1 а.с21). Крім того,\~згідно вказаної\~Інформації [PERSON] ,\~РНОКПП -\~ [NUMBER] \~є власником\~в цілій\~частині житлового\~будинку,\~загальною площею\~60,2\~кв.м.,\~який розташований\~по [ADDRESS] ,\~дата державної\~реєстрації \~07\~серпня 2019\~року, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 1889473221244), підстава виникнення права власності технічний паспорт, серія та номер: 216, виданий 02.08.2019 року, видавник: ФОП [PERSON] ; виписка із погосподарської книги, серія та номер: виданий 07.08.2019 року, видавник: виконавчий комітет Калинівської сільської ради Тячівського району, підстава внесення запису рішення державного реєстратора відділу державної реєстрації Тячівської міської ради Закарпатської області Довгуник Василя Михайловича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 48142996 від 08.08.2019 року, про що зроблено запис про право власності від 7 серпня 2019 року за №32730039. З матеріалів технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) вбачається, що на підставі заяви відповідача [PERSON] від 4 листопада 2019 року Тячівським міськрайонним ДП «Центр державного земельного кадастру» Закарпатської регіональної філії було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельну ділянку, площею 0,1962\~га.,\~по [ADDRESS] (Т.1 а.с.25-57). Також з\~вказаної технічної\~документації із\~землеустрою вбачається,\~що відповідачем\~ [PERSON] \~до заяви\~про виготовлення\~технічної документації\~із землеустрою\~щодо встановлення\~(відновлення)\~меж земельної\~ділянки в\~натурі (на\~місцевості)\~від 4\~листопада 2019\~року додано\~копію паспорту\~та ідентифікаційного\~коду,\~а також\~Витяг з\~Державного реєстру\~речових прав\~на нерухоме\~майно про\~реєстрацію права\~власності від\~8\~серпня 2019\~року за\~№176706539,\~згідно якого\~ [PERSON] ,\~РНОКПП \~ [NUMBER] ,\~є власником в\~цілій частині\~житлового будинку,\~загальною площею\~60,2\~кв.м.,\~який розташований\~по [ADDRESS] . Згідно Витягу з погосподарської книги за дворогосподарством за адресою: [ADDRESS] , закріплена земельна ділянка, загальною площею 0,17 га, зокрема під будівлями - 0,02 га, під ріллею - 0,06 га, під багаторічними насадженнями - 0,09 га (Т.1 а.с.24-28). З листа виконавчого комітету Калинівської сільської ради від 16 січня 2020 року за №02-9/4, копій погосподарських книг, вбачається, що житловий будинок в [ADDRESS] згідно погосподарських книг: №3 за 1980 -1982 роки; №2 за 1983-1985 роки; №1 за 1991 1995 роки, побудований у 1959 році покійними [PERSON] , 1935 року народження, та [PERSON] , 1942 року народження; земельна ділянка в [ADDRESS] згідно погосподарських книг №3 за 1980 -1982 роки; №2 за 1983-1985 роки становила 0,07 га, а згідно погосподарської книги №1 за 1991 1995 роки становила 0,15 га.; в [ADDRESS] , згідно погосподарської книги №1 за 1991-1995 роки проживали: [PERSON] , 1935 року народження, [PERSON] , 1976 року народження, та [PERSON] , 1979 року народження (Т.1 а.с.58-78, 192). У виписці з погосподарської книги зазначено, що згідно погосподарської книги №4 особовий рахунок № [NUMBER] , власником житлового одноповерхового будинку, який побудовано в 1991 році, господарських споруд та прилеглої до будинку земельної ділянки, площею 0,20 га за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] (Т.2 а.с.187). Згідно з технічним паспортом на житловий будинок, виготовленим Бюро технічної інвентаризації станом на 2 серпня 2019 року, інвентаризаційна справа №216, будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , складається із житлового дерев`яного будинку, 1959 року побудови, загальною площею 60,2 квадратних метра, житловою площею 35,0 квадратних метра, літньої кухні, 1987 року побудови, гаражу, 1990 року побудови, вбиральні, 1983 року побудови, огорожі, 1987 року побудови (Т.1 а.с.188-191). Згідно рішення сімнадцятої сесії сьомого скликання Калинівської сільської ради «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд та будівель гр. [PERSON] » від 27 листопада 2019 року за №993, оригінал якого досліджено в судовому засіданні, затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та передано у власність земельну ділянку [PERSON] , мешк. [ADDRESS] , кадастровий номер - 2124482800:04:001:0281, площею 0, 1962 га в [ADDRESS] (Т.2 а.с.55). Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~частин 1-4\~ст.\~12\~цього ж\~Кодексу цивільне\~судочинство здійснюється\~на засадах\~змагальності сторін. Учасники\~справи мають\~рівні права\~щодо здійснення\~всіх процесуальних\~прав та\~обов`язків,\~передбачених законом. Кожна\~сторона повинна\~довести обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Кожна\~сторона несе\~ризик настання\~наслідків,\~пов`язаних із\~вчиненням чи\~невчиненням нею\~процесуальних дій. Згідно ч.ч.1\~та 2\~ст.\~13\~ЦПК України\~суд розглядає\~справи не\~інакше як\~за зверненням\~особи,\~поданим відповідно\~до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно зі ст.\~2\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Заявник, зокрема, іпотекодержатель, - особа, в інтересах якої встановлено, змінено або припинено іпотеку, або уповноважені ними особи - у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення іпотеки. Відповідно до\~\~п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~\~державна реєстрація прав проводиться на підставі договорів, укладених у порядку, встановленому законом. Положеннями Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 року №1127, передбачено, що державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим порядком. Статтею 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~\~передбачено, що державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Підстави для державної реєстрації прав визначені ч.1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». У відповідності до п.4 ч.1 ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», перевірка документів на наявність підстав, зокрема, для прийняття відповідних рішень є одним з етапів державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Згідно п.1, 2 ч.3 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; 2) перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення. Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень (абзац перший частини другої статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). У державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено, зокрема, у разі, якщо подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. За наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав (пункт 4 частини першої, абзац перший частини другої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно дост.41\~Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. За приписами\~ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до статей\~317,\~319 ЦК України\~саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею. Згідно з\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Аналіз норм\~ЦК України\~вказує на те, що право власності - це сукупність правових норм, які регулюють відносини, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням власником належним йому майном на свій розсуд і в своїх інтересах, усунення третіх осіб від протиправного втручання у сферу його володіння цим майном, а також обов`язки власника не порушувати прав та законних інтересів інших осіб. Згідно із частиною першою\~статті 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. На підставі\~статті 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 386\~ЦК України\~встановлені гарантії захисту права власності. Так, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. За змістом ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.ст.1222-1223 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ч.3 ст.1268\~ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. В судовому засіданні встановлено, що спірний житловий будинок з господарськими спорудами в [ADDRESS] , який розташований на спірній земельній ділянці, був збудований в 1959 році [PERSON] , 1935 року народження, який помер [INFO] , та [PERSON] , 1942 року народження, яка померла [INFO] , що підтверджується листом виконавчого комітету Калинівської сільської ради від 16 січня 2020 року за №02-9/4, копіями погосподарських книг за 1980 -1982 роки; №2 за 1983-1985 роки; №1 за 1991 1995 роки, з якими в спірному спадковому будинку також проживала їх донька [PERSON] , 1979 року народження, яка продовжувала проживати у вказаному будинку і після їх смерті, та в подальшому також померла [INFO] . Також, встановлено, що спадкоємцями першого кола після смерті [PERSON] , 1935 року народження, та [PERSON] , 1942 року народження, також були їх діти: [PERSON] , 1961 року народження, позивачка [PERSON] , 1963 року народження, третя особа [PERSON] , 1966 року народження, відповідач [PERSON] , 1976 року народження. З Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 28 січня 2020 року за №197865712 вбачається, що державним реєстратором відділу державної реєстрації Тячівської міської ради Закарпатської області Довгуник Василем Михайловичем було прийнято спірне рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер - 48142996 від 08 серпня 2019 року про державну реєстрацію за [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , права власності на житловий будинок, загальною площею 60,2 квадратних метрів, житловою площею 35,0 квадратних метрів, що розташований за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 1889473221244) на підставі Виписки з\~погосподарської книги,\~виданої 2\~серпня 2019\~року, технічного паспорту від 2 серпня 2019 року за №216, при цьому у Виписці з погосподарської книги №4 особовий рахунок № [NUMBER] 1 зазначено, що власником житлового одноповерхового будинку, господарських споруд та прилеглої до будинку земельної ділянки, площею 0,20 га за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] , без зазначення його року народження, а з технічного паспорту на вказаний спірний житловий будинок, виготовленого Бюро технічної інвентаризації станом на 2 серпня 2019 року, інвентаризаційна справа №216, вбачається, що спірний будинок збудований в 1959 році. Зазначені обставини свідчить про те, що спірний житловий будинок в [ADDRESS] , був побудований саме [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які вже померли, а не їх сином відповідачем [PERSON] , [INFO] . Факт побудови спірного будинку в [ADDRESS] , саме [PERSON] , [INFO] , підтвердив і сам відповідач [PERSON] в судовому засіданні. Враховуючи. що спірний житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , відповідачем [PERSON] побудований не був, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] не мав права оформлювати за собою право власності на нього на підставі документів, які не підтверджували факт його збудови саме ним. Також, суд вважає, що відповідач [PERSON] , оформивши за собою право власності на спірний житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , порушив право позивачки [PERSON] та третьої особи, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору [PERSON] на спадкування спірного житлового будинку після смерті їх рідної сестри [PERSON] , яка після смерті батьків [PERSON] , [PERSON] продовжила з ними проживати у спірному спадковому житловому будинку. Таким чином, суд приходить до переконання, що у державного реєстратора відділу державної реєстрації Тячівської міської ради Закарпатської області Довгуник Василя Михайловича не було підстав у проведенні державної реєстрації права власності спадкового житлового будинку, який знаходиться в [ADDRESS] , за відповідачем [PERSON] , який не збудував вказаний будинок, а тому позовні вимоги третьої особи, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору [PERSON] в частині позовних вимог, що стосуються спірного житлового будинку слід задовольнити та скасувати рішення державного реєстратора відділу державної реєстрації Тячівської міської ради Закарпатської області Довгуник Василя Михайловича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер - 48142996 від 08 серпня 2019 року про державну реєстрацію за [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , права власності на житловий будинок, загальною площею 60,2 квадратних метрів, житловою площею 35,0 квадратних метрів, що розташований за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 1889473221244); скасувати запис про право власності від 7 серпня 2019 року за №32730039 щодо державної реєстрації за [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , права власності на нерухоме майно - житловий будинок, загальною площею 60,2 квадратних метрів, житловою площею 35,0 квадратних метрів, що розташований за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 1889473221244). Згідно положень ст.\~12\~ЗК України (в редакції станом на 27 листопада 2019 року) до повноважень сільських рад у галузі земельних відносин на території сіл належить також розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу, організація землеустрою та інші. Відповідно до ст.\~40\~ЗК України (в редакції станом на 27 листопада 2019 року) громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом. Понад норму безоплатної передачі громадяни можуть набувати у власність земельні ділянки для зазначених потреб за цивільно-правовими угодами. Згідно ч.1 ст.\~116\~ЗК України (в редакції станом на 27 листопада 2019 року) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Згідно з вимогами ч.1. ч.2 ст.118 ЗК України (в редакції станом на 27 листопада 2019 року) громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. У відповідності до ст.125\~ЗК України (в редакції станом на 27 листопада 2019 року) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно ч.1 та ч.2 ст.152 ЗК України (в редакції станом на 27 листопада 2019 року) держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним (стаття 155 ЗК України). За правилами ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Відповідно до п. 34 ч. 1 ст.\~26\~Закону України\~«Про місцеве\~самоврядування в\~Україні» до виключної компетенції пленарних засідань сільських, селищних, міських рад віднесено вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. У п.11 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №7\~від 16.04.2004\~року «Про\~практику застосування\~судами земельного\~законодавства при\~розгляді цивільних\~справ» зазначено, що розглядаючи позови про захист прав власників земельних ділянок і землекористувачів, суд має перевіряти законність рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки іншій особі без вилучення (викупу) її в позивача в установленому порядку і за наявності для цього підстав ухвалювати рішення про його недійсність. В судовому засіданні встановлено, що спір між сторонами виник також з приводу надання відповідачу [PERSON] на підставі рішення сімнадцятої сесії сьомого скликання Калинівської сільської ради від 27 листопада 2019 року за №993 у власність земельної ділянки, кадастровий номер - 2124482800:04:001:0281, площею 0, 1962 га, в [ADDRESS] , та подальшої її державної реєстрації за ним. Встановлено, що рішенням сімнадцятої сесії сьомого скликання Калинівської сільської ради від 27 листопада 2019 року за №993, оригінал якого досліджено в судовому засіданні, затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та передано у власність земельну ділянку [PERSON] , мешк. [ADDRESS] , кадастровий номер - 2124482800:04:001:0281, площею 0, 1962 га в [ADDRESS] (Т.2 а.с.55). Як вбачається\~з матеріалів\~технічної документації\~із землеустрою,\~що відповідачем\~ [PERSON] \~до заяви\~про виготовлення\~технічної документації\~із землеустрою\~щодо встановлення\~(відновлення)\~меж земельної\~ділянки в\~натурі (на\~місцевості)\~від 4\~листопада 2019\~року додано\~копію паспорту\~та ідентифікаційного\~коду,\~а також\~Витяг з\~Державного реєстру\~речових прав\~на нерухоме\~майно про\~реєстрацію права\~власності від\~8\~серпня 2019\~року за\~№176706539,\~згідно якого\~ [PERSON] ,\~РНОКПП \~ [NUMBER] ,\~є власником в цілій частині житлового будинку, загальною площею 60,2 кв.м., який розташований по [ADDRESS] . Враховуючи. що житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , відповідачем [PERSON] побудований не був, право власності на вказаний будинок відповідач [PERSON] набув незаконно, суд вважає, що рішенням сімнадцятої сесії сьомого скликання Калинівської сільської ради Тячівського району Закарпатської області від 27 листопада 2019 року за №993 щодо затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та передання у власність відповідачу [PERSON] земельної ділянки, кадастровий номер 2124482800:04:001:0281, площею 0,1962 га, розташованої в [ADDRESS] , порушиено право позивачки [PERSON] та третьої особи, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору [PERSON] на спадкування вказаної спірної земельної ділянки після смерті їх рідної сестри [PERSON] , яка після смерті батьків [PERSON] , [PERSON] продовжила з ними проживати у спірному спадковому житловому будинку. А тому, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] слід задовольнити частково та скасувати рішення сімнадцятої сесії сьомого скликання Калинівської сільської ради Тячівського району Закарпатської області від 27 листопада 2019 року за №993 щодо затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та передання у власність земельної ділянки, кадастровий номер 2124482800:04:001:0281, площею 0,1962 га, розташованої в [ADDRESS] , [PERSON] , мешканцю [ADDRESS] . Враховуючи, що підставою виникнення права власності та державної реєстрації спірної земельної ділянки, кадастровий номер 2124482800:04:001:0281, площею 0,1962 га, розташованої в [ADDRESS] , за відповідачем [PERSON] стало рішення сімнадцятої сесії сьомого скликання Калинівської сільської ради Тячівського району Закарпатської області від 27 листопада 2019 року за №993, суд вважає, що позовні вимоги третьої особи, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору [PERSON] в частині позовних вимог, що стосуються спірної земельної ділянки слід задовольнити та скасувати рішення державного реєстратора відділу державної реєстрації Тячівської міської ради Закарпатської області Довгуник Василя Михайловича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер - 50768225 від 23 січня 2020 року про державну реєстрацію за [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , права власності на нерухоме майно - земельну ділянку, площею 0,1962 га, кадастровий номер 2124482800:04:001:0281, що розташована за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 2013196921244); скасувати запис про право власності від 20 січня 2020 року за №35145831 щодо державної реєстрації за [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , права власності на нерухоме майно - земельної ділянки, площею 0,1962 га, кадастровий номер 2124482800:04:001:0281, що розташована за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 2013196921244). Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Частиною 5, 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оцінивши в\~сукупності досліджені\~в судовому\~засіданні докази,\~враховуючи,\~що позивачкою\~ [PERSON] \~та її\~представником [PERSON] \~в судовому\~засіданні не\~доведено належними\~доказами факт\~видачі відповідачу\~ [PERSON] \~свідоцтв про\~право власності\~на житловий\~будинок та\~земельну ділянку, площею\~0,1962\~га,\~кадастровий номер\~2124482800:04:001:0281,\~розташованих в\~ [ADDRESS] ,суд\~приходить до\~висновку,\~що в\~задоволенні позовних\~вимог позивача\~ [PERSON] \~про скасування\~свідоцтв про\~право власності\~на житловий\~будинок та\~земельну ділянку, площею 0,1962 га, кадастровий номер 2124482800:04:001:0281, розташованих в [ADDRESS] , слід відмовити. Судові витрати в частині сплати судового збору слід розділити між сторонами.

Outcome: partial