Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із заявою про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, у якій просить: 1. Оголосити [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Кіровоград, Кіровоградської області, громадянина України - померлим. 2. Датою смерті [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Кіровоград, Кіровоградської області вважати 18.01.2024. 3. Місцем смерті [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Кіровоград, Кіровоградської області, громадянина України, вважати н.п. Бахмут, Донецької області, Україна. 4. Вважати, що смерть [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Кіровоград, Кіровоградської області, пов`язана із захистом Батьківщини, участю у забезпеченні здійснення заходів національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації проти України. 5. Витребути у військової частини [NUMBER] належним чином засвідчений акт проведення службового розслідування за фактом зникнення безвісти солдата [PERSON] ( [INFO] , уродженця м. Кіровоград, Кіровоградської області, Україна) з додатками, а саме: поясненнями солдата [PERSON] , солдата [PERSON] та молодшого лейтенанта [PERSON] . Ухвалою суду від 12.09.2024 заява залишена без руху. 23.09.2024 заявником до суду подані докази на усунення недоліків заяви. Ухвалою від 30.09.2024 зазначену заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд даної справи за правилами окремого провадження. 31.10.2024 до суду надійшла заява заявника про розгляд справи без її участі. Ухвалою суду від 31.10.2024 клопотання представника заявника [PERSON] - адвоката Макеєва Дмитра Вячеславовича про витребування доказів задоволено. Витребувано у військової частини [NUMBER] належним чином засвідчений акт проведення службового розслідування за фактом зникнення безвісти солдата [PERSON] ( [INFO] , уродженця м. Кіровоград, Кіровоградської області, Україна) з додатками, а саме: поясненнями солдата [PERSON] , солдата [PERSON] та молодшого лейтенанта [PERSON] . 01.11.2024 військовою частиною [NUMBER] до суду надано витребувані судом докази. 05.12.2024 до суду від представника заявника надійшли додаткові пояснення. 06.12.2024 в системі «Електронний суд» представником заявника [PERSON] - адвокатом Макеєвим Дмитром Вячеславовичем сформоване клопотання про залучення до участі у справі заінтересованої особи Міністерства оборони України. Ухвалою суду від 09.12.2024 клопотання представника заявника про залучення заінтересованої особи задоволено. Залучено до участі у справі заінтересовану особу - Міністерство оборони України. 10.01.2025 до суду від Міністерства оборони України надійшли пояснення. Представник заявника в судовому засіданні підтримав подану заяву, просив задовольнити. Представники заінтересованих осіб у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином в розумінні положень ст. 128 ЦПК України, про що свідчать довідки про доставку електронного документа (а.с. 188-191). Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини учасників справи, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Вивчивши матеріали справи, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Заявниця [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11.03.2020, актовий запис № 2522 (а.с. 11). Відповідно до витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] від 12.01.2024 №12 солдата військової служби за призовом під час мобілізації [PERSON] вважати таким, що з 12.01.2024 року прийняв посаду навідника 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 4 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону та приступив до виконання службових обов`язків (а.с. 12). На підставі рапорту заступника командира військової частини [NUMBER] від 20.01.2024 за № 1938 майора [PERSON] та наказом командира військової частини № 279 від 20.01.2024 по факту зниклого безвісти 18.01.2024 навідника 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 4 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону [PERSON] призначено службове розслідування (а.с. 103-105). Згідно з наказом командира військової частини № 868 від 22.03.2024 [PERSON] вважається таким, що 18.01.2024 зник безвісті за особливих обставин під час ведення бойових дій неподалік населеного пункту Бахмут, Донецької області, виконуючи бойове завдання із захисту батьківщини, здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії підрозділів збройних сил та інших силових відомств (а.с. 127-131). У відповідності до вказаного наказу командира військової частини слідує, що під час проведення службового розслідування, встановлено, що при виконанні бойового розпорядження командира [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] від 17.01.2024 №316, згідно витягу із журналу бойових дій військової частини [NUMBER] (реєстраційний номер 33т від 04.09.2023), та витягу з журналу бойових дій [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] №207/3/2023, що 18.01.2024 солдат [PERSON] навідник 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 4 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] , діяв у складі групи, яка здійснювала бойове завдання зі заходу та закріплення на позицію ВП СТРІЙ поблизу населеного пункту Бахмут, Донецької області. Приблизно о 15 годині 20 хвилин, 18.01.2024, під час евакуації поранених, внаслідок мінометного обстрілу, біля ВП ГОВЕРЛА, поблизу населеного пункту Бахмут, Донецької області, солдат [PERSON] перестав виходити на зв`язок, та вважається таким, що зник безвісти. Пошуки зазначеного військовослужбовця, по маршрутам пересування, та імовірним місцям знаходження в районі виконання бойового завдання результатів не дали. Відповідно до пояснень: солдата [PERSON] , солдата [PERSON] та молодшого лейтенанта [PERSON] , останній раз [PERSON] бачили під час евакуації поранених в районі населеного пункту Бахмут Донецької області. Під час евакуації почався мінометний обстріл, після цього на зв`язок із іншими військовослужбовцями [PERSON] не виходив (а.с. 122-124). Статтею 43 Цивільного кодексу України визначено, що фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Відповідно до статей 305, 306 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. У заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. У той же час другою першою статті 46 ЦК України, у редакції станом на час винесення судових рішень, визначено, що фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. У відповідності до пункту 6 Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 року N 884, виплата грошового забезпечення здійснюється щомісяця на підставі наказів командирів (начальників, керівників) військових частин (установ, організацій) членам сімей військовослужбовців безвісно відсутніх - до дня набрання законної сили рішенням суду про визнання їх безвісно відсутніми або оголошення померлими. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Виходячи зі змісту положень статтей 43, 46 ЦК України, статей 305, 306 ЦПК України, у випадку, якщо особа, яка несла військову службу, пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, зокрема внаслідок вогневого впливу незаконних збройних формувань під час проведення антитерористичної операції (операції об`єднаних сил), такі обставини можуть виступати підставою для оголошення судом особи померлою на підставі частини другої статті 46 ЦК України, а не визнання фізичної особи безвісно відсутньою (про яку немає відомостей про місце її перебування в місці її постійного проживання) на підставі частини першої статті 43 ЦК України. 24 лютого 2022 року Указом Президента України N 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" на території України було запроваджено воєнний стан в зв`язку зі неспровокованою збройною агресією російської федерації до України. Розпочалася повномасштабна війна. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). (ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»). Відповідно до Постанови КМУ від 28 лютого 2022 р. N 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану встановлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору. Тлумачення частини першої та другої статті 46 ЦК України свідчить, що цивільним законодавством передбачалося декілька підстав для оголошення фізичної особи померлою: по-перше, тривала безвісна відсутність, тобто якщо у місці постійного проживання фізичної особи немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років; по-друге, особа пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, якщо у місці постійного проживання фізичної особи немає відомостей про місце її перебування протягом шести місяців; по-третє, за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру фізична особа може бути оголошена судом померлою протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру; по-четверте, якщо особа пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, в такому випадку вона може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. При цьому, суду надано право оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців (постанова Верховного Суду від 11.04.2019 року у справі N 490/342/17). Від встановлення факту загибелі військовослужбовця при виконанні військової служби внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України залежить виникнення та реалізація особистих та майнових прав заявника як члена сім`ї загиблого військовослужбовця. Тобто, відповідний юридичний факт має індивідуальний характер, оскільки породжує правові наслідки лише для заявника, а саме: отримання виплат передбачених законодавством, оформлення спадщини. Щодо заперечень третьої особи Міністерства Оборони України що до того, що коли воєнні дії на території України не закінчилися та про закінчення воєнного стану в Україні не оголошено, особа може бути оголошена померлою лише через два роки, або з урахуванням конкретних обставин і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. У зв`язку з тим, що воєнні дії на території України тривають, відлік встановленого шестимісячного строку відповідно ще не розпочався суд вважає за необхідне зазначити наступе: Постанова КЦС ВС від 26 лютого 2024 року у справі N 686/9938/23 громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина. Оголошення судом громадянина померлим усуває невизначеність у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Залишаючи без змін рішення судів попередніх інстанцій про задоволення заяви про оголошення військовослужбовця померлим, Верховний Суд виходив із того, що існують достатні підстави, підтверджені належними доказами, для оголошення особи загиблою під час виконання військового обов`язку по захисту держави України у російсько-українській війні від дня вірогідної смерті особи. Крім того, Верховний Суд зазначив, що з урахуванням конкретних обставин справи, оголошення особи померлою можливе і після спливу шести місяців з дня настання відповідної події. У цій справі апеляційний суд відхилив доводи апеляційної скарги про порушення судом вимог частини другої статті 46 ЦК України, вказавши, що шестимісячний строк, передбачений цією нормою, слід обраховувати з моменту настання події, а не з моменту закінчення дії воєнного стану на території держави. Постанова КЦС ВС від 31 травня 2023 року у справі N 177/11/20 Верховний Суд погодився з судами попередніх інстанцій про задоволення заяви про оголошення особи померлою, вказавши, що особа пропала безвісти у серпні 2014 року під час безпосередньої участі в АТО, а саме, під час виходу з оточення в районі населеного пункту Іловайськ Донецької області, тобто, за обставин, що загрожували йому смертю, до сьогодні немає відомостей щодо місця його перебування як за місцем його постійного проживання, так і за місцем проходження служби. Оскільки день вірогідної смерті точно встановити неможливо, то суди дійшли правильного висновку про оголошення особи померлою з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд відхилив доводи касаційної скарги щодо передчасного задоволення заяви, до спливу двох років від дня закінчення воєнних дій, вказавши, що військовослужбовець брав участь в АТО, а його дружина звернулась до суду майже після спливу двох років після закінчення АТО. Постанова КЦС ВС від 29 січня 2020 року у справі N 154/2135/17 У випадку, якщо особа, яка несла військову службу, пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, зокрема внаслідок вогневого впливу незаконних збройних формувань під час проведення антитерористичної операції (операції об`єднаних сил), такі обставини можуть виступати підставою для оголошення судом особи померлою на підставі частини другої статті 46 ЦК України, а не визнання фізичної особи безвісно відсутньою (про яку немає відомостей про місце її перебування в місці її постійного проживання) на підставі частини першої статті 43 ЦК України. Суд критично\~оцінює доводи\~Міністерства оборони\~України про\~те,\~що відповідно\~до ч.\~2\~ст.\~46\~ЦК України\~фізична особа,\~яка пропала\~безвісти у\~зв`язку із\~воєнними діями,\~збройним конфліктом,\~може бути\~оголошена судом\~померлою після\~спливу двох\~років від\~дня закінчення\~воєнних дій,\~оскільки Міністерство\~оборони України\~не зазначає\~повністю ч.\~2\~ст.\~46\~ЦК України,\~а саме:\~«З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців». Вказана норма дає можливість визнання особи померлою раніше спливу 2 років, але не раніше спливу 6 місяців. Речення друге частини другої статті 46 ЦК України не конкретизує обставини, за яких суд може застосувати скорочений шестимісячний строк замість дворічного, зазначеного у реченні першому цієї частини. Водночас суд може послатися на шестимісячний строк у разі наявності істотних підстав для припущення, що фізична особа загинула внаслідок воєнних дій, збройного конфлікту, і без обґрунтованих підстав очікувати, що з часом обставини зміняться або з`являться нові дані щодо місцезнаходження цієї особи. Таким чином судом встановлено, що при виконанні бойового розпорядження командира [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] від 17.01.2024 №316, згідно витягу із журналу бойових дій військової частини [NUMBER] (реєстраційний номер 33т від 04.09.2023), та витягу з журналу бойових дій [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] №207/3/2023, що 18.01.2024 солдат [PERSON] навідник 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 4 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] , діяв у складі групи, яка здійснювала бойове завдання зі заходу та закріплення на позицію ВП СТРІЙ поблизу населеного пункту Бахмут, Донецької області. Приблизно о 15 годині 20 хвилин, 18.01.2024, під час евакуації поранених, внаслідок мінометного обстрілу, біля ВП ГОВЕРЛА, поблизу населеного пункту Бахмут, Донецької області, солдат [PERSON] перестав виходити на зв`язок, та вважається таким, що зник безвісти. Пошуки зазначеного військовослужбовця, по маршрутам пересування, та імовірним місцям знаходження в районі виконання бойового завдання результатів не дали. Тому суд дійшов висновку про задоволення заявлених вимог та що є достатні підстави, підтверджені належними доказами, для оголошення [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Кіровоград, Кіровоградської області, громадянина України - померлим. Датою смерті [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Кіровоград, Кіровоградської області вважати [INFO] . Місцем смерті [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Кіровоград, Кіровоградської області, громадянина України, вважати н.п. Бахмут, Донецької області, Україна. Вважати, що смерть [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Кіровоград, Кіровоградської області, пов`язана із захистом Батьківщини, участю у забезпеченні здійснення заходів національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації проти України.. Судові витрати у справі, слід віднести на рахунок заявника.

Outcome: approved