Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (далі - ТОВ «Коллект Центр»), звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 93600,00 грн. та витрат зі сплати судового збору в розмірі 3028,00 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 17000,00 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 18.10.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі - ТОВ «Мілоан») та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 3365512. Згідно умов договору кредитодавець зобов`язався на умовах визначених договором надати позичальнику кошти у сумі 15000, 00 грн. строком на 30 днів з 18.10.2021 року, термін повернення кредиту 17.11.2021 р. Визначена відсоткова ставка. 26.01.2022 року між ТОВ «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі - ТОВ «Вердикт Капітал») було укладено Договір факторингу № 26-01/2022-83, відповідно умов якого ТОВ «Мілоан» (первісний кредитор) відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за Договором про надання споживчого кредиту № 3365512 від 18.10.2021 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та позичальником, яким є [PERSON] . У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до позичальників ТОВ «Коллект Центр» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-03/2023/01 від 10.03.2023 року, в тому числі за Договором про надання споживчого кредиту № 3365512 від 18.10.2021 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та позичальником, яким є [PERSON] ТОВ «Мілоан» (первісний кредитор) свої зобов`язання за Договором про надання споживчого кредиту № 3365512 від 18.10.2021 року виконав належним чином, перерахувавши грошові кошти у розмірі 15 000,00 грн. відповідачу. У порушення умов договору, відповідач, свої зобов`язання належним чином не виконує, в результаті чого станом на 08.04.2024 року загальний розмір заборгованості відповідно до розрахунку заборгованості, становить 93600,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 15000,00 грн.; заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги - 75750,00 грн.; заборгованість з комісії - 2850,00 грн. В зв`язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача вищезазначену суму боргу за договором та судові витрати по справі. Ухвалою від 14.05.2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі, постановлено про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Задоволені клопотання відповідача про витребування документів. Також задоволено клопотання представника позивача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції. Ухвалою від 16.07.2024 року справа прийнята до провадження цим складом суду. Представник позивача, яка приймала участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, просила позов задовольнити в повному обсязі, стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір та витрати на правову допомогу. Пояснила, що після 24.02.2022 року проценти не нараховувались, що підтверджується розрахунком заборгованості долученим до матеріалів справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася надала заяву про розгляд справи без її участі, подала письмові пояснення, які долучені до матеріалів справи в яких вказала, що відсотки після 22.02.2024 року нараховані неправомірно, просила зменшити розмір процентів. Врахувати її сімейний стан. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 18.10.2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] , укладено Договір про надання споживчого кредиту № 3365512. Відповідно до умов Договору, кредитодавець надає позичальнику кредит у гривні, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Відповідно до положень договору: сума кредиту (загальний розмір) складає: 15 000,00 грн., строк кредиту становить 30 днів. Проценти за користування кредитом 9000,00 грн., які нараховуються за ставкою 2,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Також позичальником підписаний графік платежів за договором про споживчий кредит та паспорт споживчого кредиту (а.с. 6-11) Позивачем надана до суду копія Анкети-заяви на кредит № 3365512 від 18.10.2021 року та копію довідки про ідентифікацію (а.с. 12, 13). Факт перерахування коштів за кредитним договором № 3365512 від 18.10.2021 року підтверджується копією платіжного доручення № 59009460 від 18.10.2021 року (а.с. 13 зв.) 26.01.2022 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» був укладений договір факторингу № 26-01/2022-83, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан», як первісний кредитор, відступило ТОВ «Вердикт Капітал» за плату право грошової вимоги до боржників, а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «Мілоан», про що свідчить копія відповідного договору, копії актів прийняття-передавання реєстру боржників (а.с. 17-20) Відповідно до копії реєстру боржників до договору факторингу № 26-01/2022-83 від 26.01.2021 року, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права вимоги до боржника [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту № 3365512 від 18.10.2021 року (а.с. 20 зв.-22). 10.03.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» був укладений договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-3/2023/01, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал», як первісний кредитор, відступило шляхом продажу ТОВ «Коллект Центр» права вимоги Первісного кредитора до боржників, зазначених у Додатку №3 до цього договору (Реєстр Боржників), про що свідчить копія відповідного договору (а.с. 23-26). Відповідно до копії реєстру боржників до договору №10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023, ТОВ «Коллект Центр» набуло права вимоги до боржника [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту № 3365512 від 18.10.2021 року (а.с. 26 зв.-29). З розрахунку заборгованості до Договору № 3365512 від 18.10.2021 позичальника [PERSON] сформованої ТОВ «Вердикт Капітал» вбачається, що заборгованості становить 93600,00 грн. Зокрема, датою кінця нарахування є 23.02.2022 року включно (а.с. 15). На виконання ухвали суду від 13.06.2024 року про витребування доказів, позивачем додатково надано нотаріально завірений договір № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023 року з додатками, нотаріально завірений Акт прийому-передачі реєстру боржників за договором № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023 року, нотаріально завірений реєстр боржників за договором № 10-03/2023/01, нотаріально завірений акт зарахування зустрічних однорідних вимог від 31.03.2023 року, копію правил наданні фінансових кредитів ТОВ «Мілоан», оригінал довідки про ідентифікацію витяг по ТОВ «Мілоан» (а.с. 89-135). За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст. 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1 ст. 1077 ЦК України). Частиною 1 ст. 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Як вбачається з ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Подані позивачем документи підтверджують укладення відповідачем кредитного договору та отримання кредиту. Розрахунки підтверджують існування заборгованості, викладеної в позовних вимогах. Копії договорів факторінгу підтверджують перехід всіх прав грошової вимоги за кредитними договорами, до позивача по справі. Щодо доводів відповідача. Згідно із п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов'язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов'язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Згідно із Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 на усій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб. Станом на дату ухвалення рішення у даній справі, правовий режим воєнного стану на території України не скасовано. Не заслуговують на увагу доводи відповідача, оскільки у даній справі позивачем не заявлені вимоги про стягнення сум відповідно до ст. 625 цього Кодексу, неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення після 24.02.2022 року. Щодо стягнення штрафних санкцій суд зазначає, що позивачем не заявлялися до стягнення штрафні санкції, заборона на стягнення яких установлена у п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України. Враховуючи викладене, суд вважає, що наданими позивачем доказами в обґрунтування заявлених позовних вимог підтверджено правомірність нарахування заборгованості за договором, доведено, що відповідачем належним чином не виконано взяті на себе зобов`язання згідно укладеного договору, заборгованість за договором не погашена, що призвело до порушення майнових прав та інтересів позивача, як правонаступника первісного кредитора, а тому позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню та з [PERSON] слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 93600,00 грн. Звільнення боржника за кредитним договором від виконання зобов'язання по сплаті кредиту та процентів, законодавством не передбачено. Відповідно до вимог ст.ст. 137, 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 17000 грн., оскільки їх розмір документально підтверджений, зокрема: копією договору про надання правової допомоги від 02.01.2023, копією прайс листа, копією заявки на надання юридичної допомоги № 31 від 01.03.2024, копією витягу з Акту № 3 про надання юридичної допомоги від 08.03.2024, копією платіжної інструкції № 421280000 від 15.03.2024 (а.с. 1, 40-45). Заява про зменшення витрат на правову допомогу відповідачем не подавалась.

Outcome: approved