Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва із заявою, відповідно до якої просила встановити факт смерті її чоловіка - [PERSON] , [INFO] , громадянина України, який помер на тимчасово окупованій території. Заява обґрунтована тим, що внаслідок виконання бойового завдання відповідно до бойового розпорядження, з 06.03.24 [PERSON] вважається зниклим безвісті у районі населеного пункту Іванівське, Донецької області у зв?язку із воєнними діями, пов?язаними із захистом Батьківщини. У зв`язку з загибеллю [PERSON] на території, яка є тимчасово окупованою та на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, вона позбавлена можливості отримання документів, передбачених статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», статтею 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, та зареєструвати факт смерті померлої особи у встановленому законом порядку. Судово-медична експертиза смерті її брата не може бути проведене з цих же причин. Станом на момент подання заяви його тіло не евакуйоване. Заявниця стверджує, що встановлення факту смерті її чоловіка є необхідним для отримання свідоцтва про смерть. Заявниця в судове засідання не з`явилася, однак у своїй заяві просила розглядати справу у її відсутність, подану заяву підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання судом повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Відповідно до пункту 8 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, зокрема, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. За правилами частин першої, другої статті 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання(перебування)заявника. Справи про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду. За змістом пункту 1 глави 5 Розділу ІІІ «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000 року (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за №719/4940), підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о); фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Суд встановив, що заявниця [PERSON] є дружиною [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] . З метою забезпечення безпеки суд у рішенні не наводить номер військової частини, її дислокацію, відомості про керівництво. Так, згідно військового квитка, 09.03.2022 [PERSON] прийняв присягу та приймав безпосередню участь в бойових діях в Донецькій області та в Харківській області. 28.02.2024 наказом військової частини за № 64 [PERSON] зараховано до списків особового складу. [PERSON] займав посаду старшого стрільця-оператора стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини. Під час виконання бойового завдання відповідно до бойового розпорядження, 06.03.2024 приблизно о 01 год 15 хв [PERSON] зник безвісті в районі населеного пункту Іванівське, Донецької області у зв?язку із воєнними діями, пов?язаними із захистом Батьківщини. Відповідно до вимог статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 за № 608 (зі змінами), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.12.2017 за №1503/31371, наказу командира військової частини від 06.03.2024 за № 177, начальником групи цивільно-військового співробітництва штабу військової частини було проведене службове розслідування. За результатами службового розслідування вирішено вважати стрільця-оператора 3 стрілецького відділення стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини старшого солдата [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , безвісти зниклим за особливих обставин до встановлення інших фактів. Отже, належних, допустимих та достатніх доказів настання смерті [PERSON] заявник не надала. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 жовтня 2023 року у справі № 607/1612/23 (провадження № 61-6323св23) зазначено, що: «вирішуючи справи про встановлення факту смерті особи, суди мають зважати на виняткове значення цього факту, з огляду на правові наслідки пов`язані із ним. За змістом статті 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи (здатність мати цивільні права та обов`язки) виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті». Крім того, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 березня 2024 року у справі №204/7924/23 зазначено, що за наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (частина друга статті 46 ЦК України), а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України). Ураховуючи наведене, оскільки заявник не надала належних, допустимих та достатніх доказів для достовірних та безспірних висновків про настання смерті [PERSON] , військовослужбовець за результатами службового розслідування вважається безвісти відсутнім, суд не вбачає підстав для задоволення поданої заяви про встановлення факту смерті.

Outcome: dismissed