Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-28 00:00:00

24 вересня 2024 року ТОВ "Укр кредит фінанс" звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 15.05.2023 між ТОВ "Укр кредит фінанс" та [PERSON] за допомогою веб-сайту, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ "Укр кредит фінанс", в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використання технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1206-1033. Кредитний договір, у відповідності до норм ч.1 ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» було укладено в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію". На виконання електронного договору позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор А6050, для підписання кредитного договору 1206-1033 від 15.05.2023. За умовами якого відповідачу надано кредит для задоволення особистих потреб на умовах: сума кредиту 12900,00 грн., строк кредитування - 300 днів, базовий період - 21 день, знижена відсоткова ставка - 2,50 % в день, стандартна відсоткова ставка - 3,00 % в день. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписаний договір разом із Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) складають єдиний договір та визначають істотні умови надання кредиту. ТОВ "Укр кредит фінанс" виконало свою частину умов кредитного договору у повному обсязі, однак відповідач [PERSON] порушив взяті на себе зобов`язання, тому станом на 15.07.2024 у нього перед позивачем виникла заборгованість, яка в загальному розмірі становить 127645,50 грн., що складається з простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 12900,00 грн., простроченої заборгованості за нарахованими відсотками в розмірі 114745,50 грн. Позивач зазначає, що ними було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника [PERSON] програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ "Укр кредит фінанс", а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими відсотками у сумі 63145,50 гривень за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 64500,00 грн. Тому позивач просить суд стягнути з позичальника не повну суму заборгованості за кредитним договором, а лише її частину, а саме: прострочену заборгованість за кредитом - 12900,00 гривень, прострочену заборгованість за нарахованими процентами - 51600,00 гривень, всього: 64500,00 гривень. Крім того вказують, що у разі здійснення позичальником часткового погашення кредитної заборгованості за кредитним договором у розмірі, який дорівнює сумі заявлених позивачем у даному позові позовних вимог, а саме у розмірі 64500,00 гривень та компенсації суми судового збору, сплаченої за подачу позовної заяви кредитодавцем буде здійснено списання залишку заборгованості за кредитним договором у сумі 63145,50 гривень, а дію кредитного договору - припинено у зв`язку з його частковим виконанням та частковим прощенням боргу позичальника. Враховуючи наведене, позивач просить суд стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 64500,00 грн. та судові витрати по справі у розмірі 2422,40 грн. Представник позивача ТОВ "Укр кредит фінанс" подав до суду клопотання в якому просить справу слухати у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] до початку підготовчого засідання подав до суду письмову заяву про визнання позову, позовні вимоги визнають в повному обсязі, не заперечують щодо задоволення позову, вважають, що вимоги позивача обгрунтовані, просять повернути позивачу 50% сплаченого судового збору. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З`ясувавши обставини справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставні і підлягають до задоволення. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до частини першої статті 627 ЦК України та статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог частини першої статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. У силу статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У постанові Верховного Суду від 07 квітня 2021 року у справі №623/2936/19 зазначено, що відповідно до статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини першої статті 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно з частиною першою та другою статті 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої статті 3 Закону України "Про електронну комерцію"). У статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону України "Про електронну комерцію"). Отже, укладення договору з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідає вимогам статті 12 Закону України "Про електронну комерцію". Надані стороною позивача електронні докази (електронний примірник договору, паспорту споживчого кредиту, правила надання споживчих кредитів) в паперовій формі суд визнає належними та допустимими. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для стягнення заборгованості за кредитним договором, суд позов задовольняє та стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ "Укр кредит фінанс" заборгованість за кредитним договором №1206-1033 від 15.05.2023 у загальному розмірі 64500,00 грн., що складається з простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 12900,00 грн. та простроченої заборгованості за нарахованими відсотками у розмірі 51600,00 грн. Згідно ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивач при подачі позову до суду поніс судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн., що підтверджується документально (а.с.1). З огляду на те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, у відповідності до ст.ст. 141, 142 ЦПК України позивачу слід повернути з державного бюджету 1211,20 грн. судового збору, сплаченого при поданні позову та стягнути з відповідача на користь позивача 1211,20 грн. судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved