Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що [INFO] , помер дідусь по лінії батька, спадкодавець за законом [PERSON] . На день його смерть разом з ним проживали та були зареєстровані: її бабуся [PERSON] , та її дядько [PERSON] , які в силу вимог ст. 549 ЦК РСР ( в ред.1963 року), спадщину припиняли. Її бабуся, [PERSON] не встигши оформити свої спадкові права [INFO] померла. Спадщину після її смерті прийняв, в силу ст. 1268 ЦК України, спадкодавець за законом [PERSON] , який помер [INFO] . Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, на належний спадкодавцю житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] , що належав померлому згідно записів в погосподарській книзі за 2016-2020 роки, особовий рахунок [NUMBER] , рік забудови 1952. У встановленому законом порядку вона спадщину прийняла, написавши відповідну заяву про прийняття спадщини в органах нотаріату, наслідком чого приватним нотаріусом Коростенського районного нотаріального округу Зіневичем С.О. було заведено спадкову справу № 85/2020. Відповідно до чинного законодавства України, особа, яка прийняла спадщину, є власником спадкового майна з дня відкриття спадщини. Незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідачем зазначено виконавчий комітет Коростенської міської ради Житомирської області, який за певних умов має право на дане спадкове майно, так як воно знаходиться на її території. Станом на сьогоднішній день, інтересу до спадкового манна позивач ніколи не втрачала, доглядає за ним. Щодо належності спадкодавцю, на момент смерті об`єкту спадкування та відмови нотаріуса в оформленні спадкових прав, зазначає наступне. Вказаний будинок було побудовано, але спадкодавцем не було належним чином оформлено право власності на будинок, та не отримано відповідних документів, які б посвідчували це право. Оскільки первинна реєстрація права власності на житловий будинок [ADDRESS] у встановленому порядку проведена не була, враховуючи, що реєстрація будинків органами БТІ на той час проводилося лише у містах і селищах міського типу, що було передбачено інструкцією від 31.01.1966 року Міністерства комунального господарства РСР «Про порядок реєстрації домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР», то відповідно зазначений будинок в органах МБТІ зареєстрований не був, так як законодавством, яке було чинним на той час, не було передбачено реєстрацію в сільській місцевості нерухомого майна органами БТІ тому, відповідно до норм чинного законодавства, наведених вище, у неї виникла необхідність звернутися до суду для встановлення права власності на вказаний житловий будинок. Витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно у неї відсутній. Враховуючи, що при житті право власності на житловий будинок спадкодавець не зареєстрував, тобто, щодо неї створилась правова ситуація, що унеможливлює оформити спадщину в позасудовому порядку, так як іншого позасудового порядку вирішення даного питання, не передбачено, тому, відповідно до норм чинного законодавства наведених вище, у неї виникла необхідність звернутися до суду для встановлення за нею права власності на спадкове майно. Просить визнати за нею, [PERSON] , [INFO] , в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] , що залишився після смерті дядька [PERSON] , який помер [INFO] . Сторони письмово повідомили про розгляд справи у їх відсутності, в зв`язку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що [INFO] у віці 73 років в с.Шатрище Коростенського району Житомирської області помер [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 15.03.1999 року виконавчим комітетом Сингаївської сільської ради Коростенського району Житомирської області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належний спадкодавцю житловий будинок [ADDRESS] , який належав останньому за життя на підставі запису №03-0059-1 в погосподарській книзі №2 виконавчого комітету Сингаївської сільської ради за 2016-2020 роки (рік побудови будинку 1952), що стверджується довідкою Сингаївської сільської ради Коростенського району Житомирської області №1127/01-26 від 24.06.2020 року. На день смерті [PERSON] разом із ним проживали та були зареєстровані: дружина [PERSON] , 1930 року народження, та син [PERSON] , 1960 року народження, що стверджується довідкою Сингаївської сільської ради Коростенського району №1133/02-26 від 24.06.2020 року. Перебування [PERSON] і [PERSON] у шлюбі стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] виданим повторно 23.01.1968 року. \~ \~ \~ \~Статтями 548, 549 ЦК України (в редакції 1963 року), який діяв на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~Отже, наявні в справі документи містять інформацію про прийняття [PERSON] та [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] на підставі ст.549 ЦК УРСР (в ред.1963 року). [PERSON] померла [INFO] у віці 85 років в с.Шатрище Коростенського району, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 19.01.2016 року виконавчим комітетом Сингаївської сільської ради Коростенського району Житомирської області. На день смерті [PERSON] разом із нею був зареєстрований син [PERSON] , 1960 року народження, що стверджується довідкою Сингаївської сільської ради Коростенського району №1130/02-26 від 24.06.2020 року. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Отже, [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON] на підставі вищевказаної норми закону. [PERSON] помер [INFO] у віці 59 років в с.Шатрище Коростенського району, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 31.01.2020 року Коростенським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький). [PERSON] на день своєї смерті, тобто станом на [INFO] , був зареєстрований і проживав один за адресою: [ADDRESS] . Частиною 1 ст. 1268, ч.1 ст.1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно вимог частини 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. 09.07.2020 року [PERSON] подала приватному нотаріусу Коростенського районного нотаріального округу Житомирської області Зіневичу С.О. заяву про прийняття спадщини після смерті дядька [PERSON] . на підставі якої вказаний нотаріусом була заведена спадкова справа №85/2020. З наданої суду копії спадкової справи №85/2020 слідує, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , на день смерті був зареєстрований в [ADDRESS] . Інформація про зареєстрованих разом із [PERSON] інших осіб відсутня (довідка №1134/02-26 видана 24.06.2020 року виконкомом Сингаївської сільської ради Коростенського району). Отже, в спадковій справі відсутня інформація про інших спадкоємців [PERSON] по закону або по заповіту. Ступінь родинного\~зв`язку\~між позивачем\~та її\~спадкодавцем стверджується наданими суду письмовими доказами, зокрема: свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Сингаївською сільською радою Коростенського району Житомирської області 07.02.1976 року; свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданим Сингаївською сільською радою Коростенського району Житомирської області 20.02.1993 року, яке свідчить про зміну позивачем прізвища на « [PERSON] »; Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України №00026581899 від 05.06.2020 року про реєстрацію а/з №13 від 24.03.1955 року про народження [PERSON] ; свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] виданим повторно виконкомом Немирівської сільської ради Коростенського району Житомирської області 22.07.2014 року. З наведених\~документів слідує,\~що [PERSON] ,\~як племінниця\~ [PERSON] \~по лінії\~батька,\~відноситься до спадкоємців п`ятої черги за законом. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок [ADDRESS] , який належав за життя його батьку [PERSON] на підставі запису №03-0059-1 в погосподарській книзі №2 виконавчого комітету Сингаївської сільської ради за 2016-2020 роки (рік побудови будинку 1952), що стверджується вищевказаною довідкою Сингаївської сільської ради Коростенського району Житомирської області №1127/01-26 від 24.06.2020 року. 22.08.2020 року [PERSON] звернулась до нотаріуса із заявою щодо оформлення спадкових прав після смерті рідного дядька [PERSON] , зокрема на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] . На своє звернення від приватного нотаріуса Коростенського районного нотаріального округу Житомирської області Зіневича С.О. 22.08.2020 року отримала лист за №228/02-14 від 22.08.2020 року зі змісту якого слідує про неможливість у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказаний будинок у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно. З Інформаційної довідки, виданої КП «Коростенське міжміське бюро технічне інвентаризації Житомирської обласної ради» за №145 від 05.05.2016 року, яка наявна у матеріалах спадкової справи, слідує, що державна реєстрація права власності житлового будинку [ADDRESS] , станом на 05.05.2016 року, не проводилась. З технічного паспорту, виготовленого КП «Коростенське міжміське бюро технічне інвентаризації Житомирської обласної ради» слідує, що інвентаризація будинку проводилась 05.05.2016 року. Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно із частиною четвертою статті 3 зазначеного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Тобто, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (03 серпня 2004 року) нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, як офіційного визнання державою такого права, а не підставою його виникнення. У разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Також, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року). Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи те, що позивачем надано суду лист нотаріуса, зміст якого свідчить про неможливість отримання [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом у органах нотаріату, а також, що право власності спадкодавця позивача [PERSON] на спадкове нерухоме майно, з приводу якого порушено спір, ніким не оспорено та не скасовано, тому наявні підстави для задоволення позову.

Outcome: approved