Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-22 00:00:00

Представник позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Ляр Д.Ю. звернувся до суду з позовом 11.09.2024 року через систему «Електронний суд», в якому просить стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 18.03.2015 року станом на 25.08.2024 року в розмірі 83798,94 грн, а також судові витрати по справі 2422,40 грн судового збору. В обґрунтування позову зазначено, що відповідач звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 18.03.2015 та приєднався до Умов та правил надання банківських послуг саме в тій редакції, що діяла на дату підписання та розміщена на сайті банку. Клієнт не міг приєднатися до іншої редакції і саме ця редакція надається до позовної заяви, оскільки це умови публічного договору, то суд має можливість самостійно перевірити відповідність умов та тарифів, що додаються до позовної заяви, та умов та тарифів сайті банку, що діяли на дату підписання заяви. Таким чином, з моменту підписання заяви між банком та відповідачем був укладений договір в порядку ч.1 ст.634\~ЦК шляхом приєднання клієнта до запропонованого Банком договору. На підставі вищевказаної анкети-заяви відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який у подальшому збільшився до 85 000 грн. Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту, відповідач отримав кредитну картку зі строком дії до 08/18 тип Універсальна. Відповідач після отримання картки за умовами укладеного з Банком договору здійснив дії щодо проведення її активації, користувався карткою, а також отримував кредитні кошти з власної ініціативи. Активація ним картки та користування картковим рахунком свідчать про укладення сторонами кредитного договору, що підтверджується розрахунком заборгованості та випискою по рахунку відповідача. Після закінчення строку використання першої картки, відповідачем для можливості користування рахунком додатково отримані наступні картки: кредитна картка Універсальна GOLD строком дії 07/2, кредитна картка Універсальна GOLD зі строком дії 05/25, кредитна картка Універсальна GOLD зі строком дії 11/27, кредитна картка Універсальна GOLD зі строком дії 05/28. В процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки - 40,8% річних. У процесі користування кредитним рахунком клієнту були завжди доступні у вільному доступі на сайті банку та у додатку Приват24 умови обслуговування кредитних карток, які банк постійно пропонує для ознайомлення клієнту, також 11.06.2021 клієнт підписав паспорт споживчого кредиту від 11.06.2021, в якому також є інформація про відсоткові ставки кредитування по картковим рахункам. Клієнт не надавав банку заперечення щодо розміру відсоткової ставки, при цьому частково погашав заборгованість, що свідчить про обізнаність клієнта з умовами кредитування. Позивач звертає увагу, що далі у процесі користування рахунком 20.02.2023 відповідачем підписано Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. На підставі якої отримано додаткову кредитну картку «Універсальна» GOLD, зі строком дії 12/26. Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам чинного законодавства. Заборгованість відповідача на час підписання заяви становила 84113,87 грн. Тож, на думку позивача, відповідач був належним чином повідомлений про умови кредитування, зокрема щодо сплати відсотків. Починаючи з 20.02.2023 року відсотки нараховувались відповідно до підписаної відповідачем Заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, а саме згідно п.1.3 у розмірі 40,8%. Крім того позивач звертає увагу суду, що у зв`язку із початком повномасштабного вторгнення та збройної агресії рф, банк пішов на зустріч клієнту та скасував відсоткову ставку у березні 2022 року - розмір 0%, а в подальшому з 01.04.2022 відсоткова ставка поступово повернута до погодженого розміру. Також, позивач зауважив, що АТ КБ «Приват Банк» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, відкривши рахунок та надавши кредитні картки до нього. Проте, відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості, тож станом на 25.08.2024 року має заборгованість перед позивачем у сумі 83798,94 грн, яка складається з наступного: 83798,94 грн. - заборгованість за тілом кредиту. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх обов`язків і не погашає кредитної заборгованості, чим порушує права позивача. На підставі наведеного, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № б/н від 18.03.2015 в розмірі 83798,94 грн станом на 25.08.2024, що складається із наступного: 83798,94 грн - заборгованість за тілом кредиту, а також судовий збір у сумі 2 422,40 грн. Ухвалою суду від 07 жовтня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. У зв`язку з чим, на підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Через неявку у судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Частина 3 ст.\~12\~ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з положеннями ч. ч. 1-4 ст.\~77\~ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Частина 1 ст.\~81\~ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч. 6 ст.\~81\~ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 634\~ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 526, 530\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, яка в силу ч. 2 ст.\~1054\~ЦК України застосовується до правовідносин у сфері кредитування, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву № б/н від 18.03.2015 року. В анкеті заяві відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із «Пам`яткою клієнта, «Умовами та правилами надання банківських послуг», а також Тарифами складає договір про надання банківських послуг. Відповідно до паспорту споживчого кредитування вбачається, що між строми погоджено тип кредиту, процентна ставка , строк погашення строк кредитування, штрафні санкції та інші істотні умови кредитного договору. Згодом, 20.02.2023 [PERSON] підписав анкету-заяву клієнта-фізичної особи про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, якою просив відкрити поточний рахунок/картку у гривні. Погодився, що підписанням цього документа на підставі ст.\~634\~ЦК України приєднався до умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «Приват Банк», що розміщені в мережі інтернет на сайті банку, в редакції чинній на дату відправлення цього документа, згоден з тим, що ця анкета-заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг складають договір про надання банківських послуг. В анкеті-заяві зазначена процентна ставка - 42 проценти річних для карт Універсальна та 40.8 процентів річних для карт Універсальна Gold. На підставі анкети-заяви відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, зі встановленим кредитним лімітом, який у подальшому було збільшено до 85 000 грн. Згідно виписки за договором № б/н за період з 23.11.2006 року по 01.07.2024 року вбачається що відповідач активно користувався грошовими коштами починаючи з 16.12.2006 року. З розрахунку заборгованості за договором №б/н від 18.03.2015 року, укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] вбачається, що станом на 25.08.2024 року загальна заборгованість за наданим кредитом становить 83798,94 грн, з яких: 83798,94 грн. - заборгованість за тілом кредиту. Згідно ч.1ст.509 ЦК України, зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. В силу ст. ст.525,526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно дост.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним зобов`язання. Згідно зі ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. У частині 1ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманих коштів, котрому відповідає передбачене ч.1 ст. 509 ЦК України право кредитора вимагати їх повернення. Отже з урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги банку є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, судом враховано, що відповідач не скористався своїми процесуальними правами та в порушення вимог ст. 81 ЦПК України не надав суду докази на спростування позовних вимог. Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем під час звернення до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Враховуючи, позовні вимоги задоволено в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмір 2422,40 грн.

Outcome: approved