Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-26 00:00:00

28 червня 2024 року до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області електронними засобами зв`язку через систему ''Електронний суд'' від представника позивача Горшкодера Валентина Олеговича надійшла позовна заява ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ''УКР КРЕДИТ ФІНАНС'' до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якій представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 1306-2684 від 22.11.2023 в розмірі 62064,00 гривень, з яких 18000,00 гривень - заборгованість за кредитом, 41364,00 гривень - заборгованість за нарахованими процентами, 2700,00 гривень заборгованість по комісії за видачу кредиту, а також судові витрати в сумі 2422,40 гривень. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22.11.2023 між ТОВ ''УКР КРЕДИТ ФІНАНС'' і [PERSON] за допомогою Веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ ''УКР КРЕДИТ ФІНАНС'', в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1306-2684. Відповідно до умов кредитного договору ТОВ ''УКР КРЕДИТ ФІНАНС'' взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 18000,00 гривень; строк кредитування - 300 днів; базовий період 14 днів; комісія за видачу кредиту 15,00% від суми кредиту, відсоткова ставка знижена 1,20 % в день; відсоткова ставка стандартна 1,50 % в день. Зауважив, що позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому в договорі. Відповідач свої зобов`язання по договору не виконав, не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості. У зв`язку з цим станом на 26.04.2024 виникла вказана заборгованість, яку просить стягнути на користь позивача. Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 22 липня 2024 року цивільну справу № 541/2361/24 передано до Великобагачанського районного суду Полтавської області за підсудністю (а.с. 54). Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.08.2024, головуючим по цивільній справі № 541/2361/24 визначено суддю Ячала Юрія Івановича (а.с. 59). Ухвалою суду від 11.09.2024 відкрито провадження по цивільній справі № 541/2361/24 та призначено підготовче судове засідання (а.с. 63), ухвалою суду від 25.11.2024 вказану справу призначено до розгляду в судовому засіданні (а.с. 148). 16 вересня 2024 року електронними засобами зв`язку через систему ''Електронний суд'' від представника відповідача Данильчука Сергія Григоровича надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі з огляду на таке. Позивачем не доведено факту надання кредиту в сумі, зазначеній в позовній заяві. До матеріалів позовної заяви позивачем долучено копію відповіді АТ КБ ''Приватбанк'' про перерахування коштів, проте з вказаної відповіді не можливо встановити ані власника рахунку, ані даних по здійсненій операції, а також даних стосовно кредитного договору, за яким здійснювались перекази. У справі відсутній Договір № 4010від 02.12.2019 року, котрий зазначено в довідці АТ КБ ''Приватбанк'' як на підставу для проведення платіжної операції. Вважають, що довідка ТОВ ''УКР КРЕДИТ ФІНАНС'' про перерахування відповідачу [PERSON] кредиту № 1306-2684 від 22.11.2023 в сумі 18000,00 грн. за допомогою системи LiqPay, а також лист АТ КБ ''Приватбанк'' від 03.05.2024, згідно якого 22.11.2023 була проведена успішна транзакція на суму 18000,00 грн. на карту номер якої є неповним, тому ці докази є неналежними. Довідка про розрахунок заборгованості за кредитним договором складені самим позивачем, а тому не може бути належним доказом, оскільки інформація зазначена там залежить від волевиявлення та дій однієї сторони позивача. Розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який повністю залежить від волевиявлення та дій однієї сторони позивача, та не є безспірним доказом існування між сторонами договірних відносин та розміру боргу. В матеріалах справи відсутні докази верифікації банківської картки, на яку, начебто, здійснювалося перерахування коштів за договором. Також відсутні докази, які підтверджують ініціювання переказу позивачем кредитних коштів на рахунок відповідача, а також те, що таки переказ є завершеним. Відповідач вважає, що за кредитним договором нарахування відсотків здійснювалось поза межами встановленого строку кредитування і всупереч узгодженій вартості кредиту. При стягненні заявленої позивачем заборгованості необхідно керуватись чітко обумовленими між контрагентами кредитного договору умовами, якими визначено строк кредитування в 14 днів, а не завуальованими умовами, які дозволяють кредитодавцю вийти за межі узгодженого строку та нарахувати непропорційно великі суми грошових коштів за користування кредитом. Відповідач вважає, що суд може зменшити розмір заборгованості за простроченими відсотками, а саме зменшити розмір заявленої позивачем до стягнення суми з 62064,00 грн. до 23724,00 грн., де 2700,00 грн. по комісії за видачу кредиту, 18000,00 грн. за кредитом, а 3024,00 гривень за нарахованими процентами (а.с. 73-80). 02.10.2024 стороною позивача електронними засобами зв`язку через систему ''Електронний суд'' надано додаткові пояснення у справі (а.с. 93-106). 07.10.2024 стороною відповідача електронними засобами зв`язку через систему ''Електронний суд'' надано додаткові пояснення у справі (а.с. 115-117). В судове засідання представник позивача не з`явився, в матеріалах справи наявне клопотання представник позивача про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 50). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Представник відповідача Данильчук С.Г. в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав частково на підставі викладених у відзиві та додаткових поясненнях обставинах. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1ст. 13 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що 22.11.2023 року між ТОВ ''УКР КРЕДИТ ФІНАНС'' та [PERSON] за допомогою Веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ ''УКР КРЕДИТ ФІНАНС'', був укладений кредитний договір № 1306-2684, який разом із правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) складає єдиний договір, в якому визначаються всі істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений. Відповідно ч. 1 ст. 13 ЗУ ''Про споживче кредитування'' договір був укладений у письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ ''Про електронні документи та електронний документообіг'', а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ ''Про електронну комерцію'' (а.с. 11-26). Відповідно до ст. 12 ЗУ ''Про електронну комерцію'' позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор С9058 для підписання кредитного договору № 1306-2684 від 22.11.2023 та підтвердження про ознайомлення з Правилами та іншими супутніми документами (а.с. 18). Відповідно до паспорту споживчого кредиту, позивач надав відповідачеві кредит в сумі 18000,00 гривень на особисті потреби шляхом безготівкового переказу грошової суми вказаної у Договорі, на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу, строк кредитування 300 календарних днів; базовий період 14 календарних днів; відсоткова ставка знижена 1,20 % в день; відсоткова ставка стандартна 1,50 % в день. Паспорт підписаний відповідачкою за допомогою одноразового ідентифікатора А9058 (а.с. 26 зворотна сторона-30). Перерахування кредитних коштів в сумі 18000,00 гривень [PERSON] за кредитним договором № 1306-2684 від 22.11.2023 здійснено через систему LiqPay 22.11.2023 на рахунок № [NUMBER] в сумі 18000,00 гривень, що підтверджується довідкою ТОВ ''УКР КРЕДИТ ФІНАНС'' (а.с. 31). Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору. Відповідач використав кредитні кошти, однак, умов договору не виконав і не погасив борг. Відповідно до довідки про загальну заборгованість за кредитним договором № 1306-2684 від 22.11.2023 станом на 26.04.2024, заборгованість відповідачки [PERSON] становить 62064,00 гривень, з яких 18000,00 гривень - заборгованість за кредитом, 41364,00 гривень - заборгованість за нарахованими процентами, 2700,00 гривень заборгованість по комісії за видачу кредиту (а.с. 32-33). Погашення заборгованості відповідачем не здійснювалося. Відповідно до листа АТ КБ ''Приватбанк'', на ім`я [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , було відкрито картку № [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , на яку 22.11.2023 року здійснено переказ коштів на суму 18000,00 гривень. Інформація про платника: Viplata zaima Creditkasa. Не підлягає оподаткуванню. ID платежу 2394673254 (а.с. 133). За таких обставин суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України, ЗУ ''Про електронну комерцію''. Відповідно до ст. 3 Закону України "Про електрону комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Відповідна позиція щодо застосування вказаних норм права викладена в постанові ВС від 09.09.2020 у справі № 732/670/19. Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору (ст. 638 ЦК України). Згідно абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Таким чином, ТОВ ''УКР КРЕДИТ ФІНАНС'' надало належні і допустимі докази укладення із [PERSON] кредитного договору № 1306-2684 від 22.11.2023 та отримання позичальником кредитних коштів в сумі 18000,00 грн. Щодо стягнення з відповідачки [PERSON] за кредитним договором № 1306-2684 від 22.11.2023 нарахованих процентів на прострочену заборгованість в сумі 41364,00 гривень, то суд зазначає таке. Відповідно до умов укладеного між ТОВ ''УКР КРЕДИТ ФІНАНС'' та [PERSON] кредитного договору № 1306-2684 від 22.11.2023, відповідачу надано кредит в сумі 18000,00 гривень на строк саме 300 днів, що відображено як в кредитному договорі так і в паспорті споживчого кредиту. Сторони досягли домовленостей щодо умов договору, які несу перечать та ніяким чином не порушують умови чинного законодавства, а тому Відповідачка була ознайомлена з умовами цього договору, оскільки підписала його одноразовим ідентифікатором А9058. Суд погоджується з позицією сторони позивача, що нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється за період 300 днів, саме на строк кредитування визначений кредитним договором. Щодо стягнення з відповідача [PERSON] за кредитним договором № 1306-2684 від 22.11.2023 комісії за видачу кредиту, то суд звертає увагу, що відповідно до п. 4.7 вказаного договору та паспорту споживчого кредиту, комісія за видачу кредиту становить 15,00 % від суми виданого кредиту. Відповідачка була ознайомлена з умовами цього договору, оскільки підписала його одноразовим ідентифікатором А9058. Відповідно до частини другої статті 8 Закону України ''Про споживче кредитування'' до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України ''Про споживче кредитування'' безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту. З огляду на викладене, всі доводи сторони відповідача щодо неправомірності нарахування процентів на прострочену заборгованість та комісії за видачу кредиту суд до уваги не приймає. Відповідно до наданого розрахунку заборгованості, заборгованість [PERSON] перед ТОВ ''УКР КРЕДИТ ФІНАНС'' за кредитним договором № 1306-2684 від 22.11.2023 становить 62064,00 гривень, з яких 18000,00 гривень - заборгованість за кредитом, 41364,00 гривень - заборгованість за нарахованими процентами, 2700,00 гривень заборгованість по комісії за видачу кредиту. Суд погоджується з наданим позивачем розрахунком заборгованості. Станом на день розгляду справи заборгованість за договором кредиту відповідачем не погашена, тому сума заборгованості в розмірі 62064,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Таким чином, позовні вимоги необхідно задовольнити в повному обсязі. Понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 гривень підлягають стягнення з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved