Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. В обгрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що вона з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають спільну дитину сина [PERSON] , [INFO] . Син постійно проживає з нею та повністю перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина добровільно не надає, тому позивачка звернулась з даним позовом до суду, просить стягнути аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою суду від 12.12.2024 року позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 17.12.2024 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Позивачка про розгляд справи повідомлена належним чином, про що свідчить особистий підпис від 20.12.2024 р. в розписці про отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі та повістки про виклик до суду. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином в порядку п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, про що свідчить поштовий конверт, який повернувся на адресу суду із позначкою "адресат відсутній за вказаною адресою". Причину своєї неявки не повідомив, відзив на позов не подав. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно положень ч. 2 ст. 191 та ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. У відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.11.2019 року Новоукраїнським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, прізвище позивачки змінено на " [PERSON] ", актовий запис № 104 (а.с. 6). Від подружнього життя у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 19.07.2022 р. Новоукраїнським відділом державної реєсьтрації актів цивільного стану у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с. 4). Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягами з Реєстру Новоукраїнської територіальної громади та довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб № 2886 (а.с. 8,17). З акту обстеження житлово-побутових умов [PERSON] , виданого секретарем Новоукраїнської міської ради Л.Вишневецькою за вих. № 728/01-30 від 13.11.2024 р. вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстрований та проживає її чоловік [PERSON] , [INFO] , який служить в Збройних Силах України.. Син [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю [PERSON] (без реєстрації) (а.с. 5). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У Преамбулі Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, підписаної Україною 21.02.1990 року, ратифікованої 27.02.1991 року і 27.09.1991 року набула чинності для України, зазначено, що Організація Об`єднаних Націй в Загальній декларації прав людини проголосила, що діти мають право на особливе піклування і допомогу; в сім`ї як основному осередку суспільства і природному середовищі для зростання і благополуччя всіх її членів і особливо дітей мають бути надані необхідні захист і сприяння, з тим щоб вони могли повністю покласти на себе зобов`язання в рамках суспільства; дитина має бути повністю підготовлена до самостійного життя в суспільстві та вихована в дусі ідеалів, проголошених у Статуті Організації Об`єднаних Націй, і особливо в дусі миру, гідності, терпимості, свободи, рівності і солідарності. Статтею 26 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці визнають за кожною дитиною право користуватися благами соціального забезпечення, включаючи соціальне страхування, і вживають необхідних заходів щодо досягнення повного здійснення цього права згідно з їх національним законодавством. Ці блага в міру необхідності надаються з урахуванням наявних ресурсів і можливостей дитини та осіб, які несуть відповідальність за утримання дитини, а також будь-яких міркувань, пов`язаних з одержанням благ дитиною чи від її імені. Згідно п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Беручи до уваги необхідність врегулювання аліментних правовідносин, що виникли між сторонами, на принципах справедливості, сумлінності і розумності, з врахуванням всіх обставин справи, встановленого законом розміру прожиткового мінімуму для неповнолітніх дітей відповідного віку, матеріального становища дитини та платника аліментів, положення статті 182 СК України, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення сином повноліття. Згідно із ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави в розмірі 1 211,20 грн.

Outcome: approved