Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

Заявник звернувся до суду із вказаною заявою, в якій просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , проживаючої в [ADDRESS] недієздатною, встановити над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначити [PERSON] , [INFO] , опікуном. В обґрунтування заяви зазначив, що його матір [PERSON] , [INFO] , хворіє, їй встановлений діагноз - судинна деменція, атеросклеротичний кардіосклероз. Мати не в повній мірі розуміє наслідки своєї поведінки, не може правильно орієнтуватися та оцінювати прості життєві ситуації, потребує постійного стороннього догляду, який фактично щоденно здійснює заявник, який являється єдиною рідною людиною для матері, яка здатна опікуватися нею, доглядати її та надавати постійну допомогу в побуті. Рідний брат заявника [PERSON] багато років назад виїхав в іншу місцевість, місце його знаходження невідоме, будь-які зв`язки з ним втрачені. Заявник має можливість і бажання доглядати свою матір і бути її опікуном. В нього добрий стан здоров`я, спиртними напоями або наркотичними засобами не зловживає. У справі відкрите окреме провадження Ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 05 грудня 2023 року задоволено клопотання заявника про призначення по справі судово-психіатричної експертизи. Провадження у справі на час проведення експертизи зупинено Ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 24 червня 2024 року поновлено провадження у зв`язку з проведенням експертизи. Ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 22 липня 2024 року задоволено клопотання заявника про витребування доказів та витребувано від органу опіки та піклування Іванівської селищної ради Березівського району Одеської області подання щодо можливості призначення [PERSON] , [INFO] , опікуном над матір`ю [PERSON] , [INFO] , у випадку визнання її судом недієздатною. Ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 16 грудня 2024 року відведено присяжного Тринчу Сергія Володимировича від участі у розгляді цивільної справи №499/768/23, та відповідно до протоколу автоматичного визначення присяжних визначено нового присяжного: Петрову Оксану Сергіївну. Заявник в судовому засіданні заяву підтримав, просив задовольнити. Додатково зазначив, що виключений з військового обліку. Адвокат Федорчак Інна Анатоліївна, яка представляє інтереси [PERSON] , в судовому засіданні наполягала на задоволенні заяви. Представник заінтересованої особи\~органу опіки та піклування виконавчий комітет Іванівської селищної ради Березівського району Одеської області надіслав на адресу суду подання про можливість призначення опікуном [PERSON] [INFO] у випадку визнання судом недієздатності [PERSON] [INFO] . В судовому засіданні пояснив, що комісією неодноразово здійснювались виїзди до [PERSON] , під час яких було достеменно встановлено, що [PERSON] підтримує та здійснює постійний догляд за своєю матір`ю. Наявність інших близьких родичів, які б змогли здійснювати догляд ними не встановлена, оскільки рідний брат [PERSON] [PERSON] надав заяву, в якій зазначив, що не може здійснювати догляд за матір`ю, адже доглядає за її 88-річною сестрою. Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що наявні підстави для задоволення позову. Судом встановлені такі фактичні обставини справи. [PERSON] є сином [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження. Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 214 від 13.03.2024 року Одеської філії судових експертиз ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ України», [PERSON] , [INFO] , страждає на стійкий хронічний психічний розлад у вигляді «Судинної деменції неуточненої з елементами сплутаності свідомості та галюцинаторними включеннями» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики «F01.9» за Міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду), внаслідок чого за своїм психічним станом не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно з довідкою №9 від 06.06.2023 року КНП «Іванівський медичний центр» Іванівської селищної ради Одеської області, [PERSON] практично здоровий. За довідкою № 604 від 07.06.2023 року, виданою виконкомом Іванівської селищної ради Одеської області, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з довідки № 603 від 07.06.2023 року, виданої виконкомом Іванівської селищної ради Одеської області, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] Відповідно до подання Іванівської селищної ради Одеської області про можливість призначення опікуном [PERSON] , [INFO] , у випадку визнання судом недієздатності [PERSON] , [INFO] , затвердженого рішенням Іванівської селищної ради Одеської області № 300-Вк від 02 вересня 2024 року, [PERSON] рекомендований на призначення його опікуном над рідною матір`ю [PERSON] . Така ж рекомендація міститься у поданні Іванівської селищної ради Одеської області про можливість призначення опікуном [PERSON] , [INFO] , у випадку визнання судом недієздатності [PERSON] , [INFO] , затвердженого рішенням Іванівської селищної ради Одеської області № 436-Вк від 13 грудня 2024 року. При ухваленні рішення суд виходить з такого. Згідно ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд, розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи (ч.2 п.1ст.293 ЦПК України). Глава 2 ЦПК України врегульовано саме порядок розгляду судом справ про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Відповідно до статті 39\~ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Законодавство України встановлює презумпцію психічного здоров`я людини, якщо інше не буде встановлено в законному порядку. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про психіатричну допомогу кожна особа вважається такою, що не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах і в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Стаття 1 зазначеного Закону визначає психічний розлад як розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати навколишню дійсність, свій психічний стан і поведінку. При цьому діагноз психічного розладу не може базуватися на незгоді особи з існуючими в суспільстві політичними, моральними, правовими, релігійними, культурними цінностями або на будь-яких інших підставах, безпосередньо не пов`язаних зі станом її психічного здоров`я (ч. 1 ст. 7 Закону). Під час розгляду справи про визнання фізичної особи недієздатною суд, встановивши, що існують достатні дані, які свідчать про психічний розлад, призначив судово-психіатричну експертизу для встановлення психічного стану особи (ч. 1ст. 239 ЦПК України). Стаття 299 ЦПК України визначено, що справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, та представника органу опіки та піклування. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатною, оскільки належними доказами по справі підтверджено, що в силу свого захворювання вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ч. 6\~ст. 300 ЦПК України\~строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Враховуючи вид психічного захворювання, яким страждає [PERSON] , суд вважає необхідним встановити строк дії рішення про визнання [PERSON] недієздатною - два роки, який необхідно обчислювати з дня набрання рішенням законної сили. Згідно ч. 1 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Відповідно до ч. 1ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Відповідно до ст. 55 ЦК України, опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над фізичними особами визнаними судом недієздатними. Згідно ч.1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Як вбачається з ч.4 ст.63 ЦК України опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна. Відповідно до ст.292 ЦК України малолітня, неповнолітня особа, а також фізична особа, яка визнана недієздатною або дієздатність якої обмежена, має право на опіку та піклування. Родинні відносини заявник підтверджує копією свідоцтва про народження. Враховуючи те, що [PERSON] виявив бажання та має змогу здійснювати опіку над своєю матір`ю, суд вважає за можливе призначити його опікуном, що буде відповідати інтересам недієздатної особи. Призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду, за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою. Аналізуючи при цьому, як норми ЦК України, так і ЦПК України, слід дійти висновку, що законодавець, захищаючи недієздатну особу, покладає на суд обов`язок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна за поданням органу опіки та піклування. При цьому, із змісту норм ЦК України та ЦПК України також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна. Тож призначення опікуна недієздатній особі, на переконання суду, переслідує перш за все найважливішу ціль не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена самостійно здійснювати свої права у суспільстві. Крім того, суд враховує положення п. 4.3 Правил опіки та піклування та ч. 3 ст. 296 ЦПК України, згідно з якими спільне проживання опікуна з підопічним не є безумовною та обов`язковою підставою для встановлення опіки, а також бере до уваги психоемоційні особливості [PERSON] , за яких будь-яка зміна звичного для такої особи середовища (за наявності близьких родичів, що виявили бажання бути опікунами та проживання в колі близьких родичів) може негативно вплинути на її поведінку та стан здоров`я За таких обставин в інтересах [PERSON] суд вважає необхідним визнати її недієздатною, встановивши над нею опіку та призначивши заявника [PERSON] опікуном [PERSON] . Приписами ч.ч.5-9 ст.300 ЦПК України також встановлено, що рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи. Суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною до закінчення строку його дії в порядку, встановленому статтею 299 ЦПК України. Згідно ч. 1ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Щодо судових витрат у даній справі суд зазначає таке. Відповідно до ч. 2 ст. 299 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. За ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Здійснюючи розширене тлумачення застосування частини другої статті 299 ЦПК України, Верховний Суд у постанові від 14.12.2022 (справа № 637/909/21) дійшов висновку, що на рахунок держави у справах окремого провадження про визнання фізичної особи недієздатною належать усі судові витрати - як судовий збір, так і витрати, пов`язані з розглядом справи, що узгоджується з правилом частини першої статті 133 ЦПК України. У такому тлумаченні частина третя статті 133 ЦПК України містить перелік виключно витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема витрати, пов`язані із залученням експертів. Таким чином, витрати, пов`язані з провадженням даної цивільної справи, зокрема, за проведення експертизи, слід віднести на рахунок держави.

Outcome: approved