Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-21 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою та просить суд встановити факт постійного проживання її зі спадкодавцем [PERSON] , [INFO] на час відкриття спадщини [INFO] по [ADDRESS] ,\~посилаючись на\~необхідність прийняття\~спадщини після\~смерті близького\~родича.\~В обґрунтування\~вимог заявником\~зазначено що\~ [INFO] помер\~її троюрідний\~брат [PERSON] ,\~якому за\~життя належала\~на праві\~власності квартира\~ [ADDRESS] .\~З 2018\~року вона\~проживала з\~братом до\~дня його\~смерті,\~доглядаючи за\~ним.\~За життя\~ [PERSON] \~заповіту не\~склав,\~інших спадкоємців\~за законом,\~окрім неї,\~не має,\~однак при\~зверненні до\~нотаріальної контори\~отримала постанову\~про відмову\~у вчиненні\~нотаріальної дії\~у зв`язку\~з відсутністю\~доказів факту\~проживання зі\~спадкодавцем на\~час відкриття\~спадщини.\~Тому з метою захисту спадкових прав, просить задовольнити вимоги. Ухвалою суду від 02 грудня 2024 року прийнято до розгляду в порядку окремого провадження вказану цивільну справу. У судовому засіданні 09 січня 2025 року заявник [PERSON] на заявлених вимогах наполягала з підстав, викладених у тексті заяви, в подальшому звернулась до суду із заявою про закінчення розгляду справи у її відсутність. Представник заінтересованої особи Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради Бондаренко К. звернулась до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона з 2000 року проживає по [ADDRESS] , із заявницею вона познайомилась приблизно в 2018 році, коли та переїхала жити до свого брата [PERSON] , який хворів та потребував догляду. [PERSON] жила в квартирі по [ADDRESS] до березня 2020 року, до смерті [PERSON] . Похованням брата займалася [PERSON] , оскільки у [PERSON] більше не було родичів. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] її сусідка, яка живе на 5 поверсі, на поверх вище від неї. підтверджує той факт, що заявниці мешкала в квартирі [ADDRESS] з 2018 року по березень 2020 року зі своїм братом [PERSON] ,оскільки останній потребував стороннього догляду. Вона пенсіонерка та часто сиділа із сусідами на лавочці біля під`їзду будинку і бачила, як [PERSON] зранку йшла на роботу та ввечері приходила додому, в квартиру брата, де фактично і проживала. У березні 2020 року, коли помер [PERSON] , його похованням займалася саме [PERSON] . Вислухавши заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Як встановлено\~судом та\~підтверджується письмовими\~доказами,\~на підставі\~свідоцтва №\~ [NUMBER] \~про право\~власності на\~житло та\~свідоцтв про\~право на\~спадщину за\~законом від\~04\~листопада 2008\~року,\~ [PERSON] за життя належала квартирна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14-18 копії свідоцтв). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 12). Заявник [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак постановою державного нотаріуса Першої криворізької державної нотаріальної контори у Дніпропетровській області Оксамитної Н.В. від 03 серпня 2024 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру , розташовану у [ADDRESS] після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , оскільки факт проживання зі спадкодавцем на день його смерті не підтверджений документально (а.с. 10 копія постанови). Відповідно до положень статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно вимог статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року (далі Постанова № 7), якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до абзацу 3 пункту 3 Постанови № 7, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами статті 29, частини другої статті 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Згідно роз`яснень викладених у п.п. 2, 23 Постанови №7, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з частиною першою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа - свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї. При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Відповідно до статті 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Установлення факту постійного проживання заявниці зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини підтверджується як копією акту від 15.11.2024, так і показами вказаних в акті свідків, допитаних в судовому засіданні. Відповідно до наданої до суду на виконання вимог ухвали суду інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, державним нотаріусом повідомлено про заведення нею 01 серпня 2024 року спадкової справи за № 289/2024 після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Єдиним спадкоємцем, яка подала заяву про прийняття спадщини, є [PERSON] , [INFO] , інші спадкоємці до неї не звертались, заповіти спадкодавцем не складалися, свідоцтва про право на спадщину не видавались, спадковий договір не складався (а.с. 41-42). Установлення факту постійного проживання зі спадкодавцем заявнику необхідно для оформлення прав на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON] . Таким чином, ураховуючи надані до суду докази та положення частин 4,5 статті 82 ЦПК України, суд вважає доведеним факт постійного проживання заявника [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] , померлим [INFO] ,\~на час\~відкриття спадщини,\~за адресою: [ADDRESS] .

Outcome: approved