Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-22 00:00:00

Заявник [PERSON] , від імені та в інтересах якої діє [PERSON] , звернувся до суду з вказаною заявою. Свої вимоги обґрунтував тим, що [INFO] померла мати заявниці [PERSON] , [INFO] . Після смерті матері [PERSON] , залишилося спадкове майно у вигляді житлової квартири [ADDRESS] . Інших спадкоємців першої черги після смерті [PERSON] , немає. Заявник вважає, що спадщину після матері фактично прийняла, оскільки остання фактично проживала з матір`ю у вказаній квартирі з 1999 року, тобто до смерті матері, піклувалася про неї, оскільки [PERSON] хворіла, та й після смерті і по теперішній час, заявник проживає у квартирі, сплачує комунальні послуги, підтримує квартиру в належному для проживання стані, та не відмовлялася від прийняття спадщини. Для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті матері - [PERSON] , заявник [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Нікодон О.О., але отримала відмову, яка вмотивована тим, що в установлений строк не подала в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини, хоча заявник фактично її прийняла. Оскільки, заявник, як спадкоємець за законом постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини в одному помешканні та протягом шести місяців із часу відкриття спадщини не заявила про свою відмову від спадщини, то вона вважається такою, що прийняла спадщину. У зв`язку з цим, [PERSON] , від імені та в інтересах якої діє [PERSON] , просила встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , разом із спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 30.04.2024 року заяву прийнято до провадження. Ухвалою суду від 18.06.2024 року задоволено клопотання представника заявника про виклик для допиту в якості свідків [PERSON] , [PERSON] . Задоволено клопотання представника заявника про витребування доказів. Ухвалою суду від 26.08.2024 року виключено з кола заінтересованих осіб Херсонську обласну державну військову адміністрацію. В судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник [PERSON] заяву підтримали, просили її задовольнити. Зазначили, що спадкодавець [PERSON] є матір`ю заявниці. Заявник з 1999 року фактично проживала з матір`ю у квартирі [ADDRESS] , оскільки [PERSON] за станом свого здоров`я потребувала догляду. В останнє судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву про закінчення розгляду справи у їх відсутність, заяву просили задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, при вирішенні справи покладався на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 26.03.1964 року Міським відділом реєстрації громадянського стану м.Херсона, матір`ю [PERSON] , [INFO] , записана [PERSON] . Згідно свідоцтва № [NUMBER] про право власності на житло від 19.01.1999 року, виданого Фондом комунального майна м.Херсона, квартира [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] . Право власності на зазначену квартиру зареєстровано в 2004 році, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. З копії паспорту серії [NUMBER] , виданого на ім`я [PERSON] , вбачається, що остання зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно актового запису про смерть №26, зробленого 05.01.2022 року Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), [PERSON] померла [INFO] . З акту про проживання особи не зареєстрованої від 24.10.2023 року, вбачається, що [PERSON] проживає у квартирі [ADDRESS] з березня 1999 року і по сьогоднішній день, проживала з матір`ю [PERSON] , хоча у вказаній квартирі [PERSON] не зареєстрована. Листом приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Нікодон О.О. від 25.10.2023 року, на заяву [PERSON] про прийняття спадщини за законом після смерті матері - [PERSON] , відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини, оскільки заявник в установлений строк не подала в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду. Згідно листа приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Нікодон О.О. від 26.06.2024 №318/01-16, повідомлено, що спадкова справа після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , не заводилася. З заявами про прийняття спадщини, після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , ніхто, крім [PERSON] , не звертався. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] підтвердили обставини, зазначені в заяві, а саме те, що [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS] , за станом здоров`я потребувала догляду, увесь догляд за нею здійснювала її донька [PERSON] , яка проживала разом з нею постійно з березня 1999 року. Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Згідно з ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. Як випливає із п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною 1 ст. 294 ЦПК України, визначено що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Судом встановлено, що заявнику необхідно встановити факт постійного спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для оформлення права на спадщину, отже встановлення факту проживання заявника з спадкодавцем [PERSON] на момент її смерті породжує юридичні наслідки, оскільки з визначенням їх спільного проживання законодавство пов`язує прийняття спадщини, при цьому, спір про встановлення даного факту відсутній. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви, оскільки встановлення цього факту породжує для заявника юридичні наслідки, від яких залежать його майнові права на спадщину.

Outcome: approved