Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-22 00:00:00

У жовтні 2021 року, позивач приватне акціонерне товариство "Страхова Компанія «Універсальна», в особі представника Ситник О.А., звернулось до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 30.10.2018 року в м. Києві, на вул. Васильківській 8 мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Фіат» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобілем марки «Пежо» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Відповідно до постанови Голосіївського районного суду м. Києва [PERSON] було визнано винним в настанні ДТП. У результаті даної ДТП було пошкоджено застрахований ТОВ «ОТП Лізинг» у ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна», згідно з умовами договору страхування № 3001/294/0250001280 від 02.11.2017, транспортний засіб «Пежо» д.н.з. [NUMBER] . Власник пошкодженого автомобіля звернувся до Позивача із заявою про сплату страхового відшкодування згідно договору добровільного страхування наземного транспорту. Згідно з умовами договору, на підставі розрахунку суми страхового відшкодування, рахунку СТО, та інших зібраних по справі документів було розраховано та виплачено страхове відшкодування в розмірі 120386,01 грн Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] - була застрахована у ПрАТ «УСК «Княжа» на підставі полісу АК/9112299, страхова компанія надала страховий захист своєму Страхувальнику - Відповідачу та здійснила страхову виплату у межах ліміту на користь Позивача у розмірі 98000,00 грн за вирахуваним франшизи - 2000,00 грн. Різниця між завданою шкодою Відповідачем і шкодою яка відшкодувалася Страховою компанією Відповідача становить: 22386,01 грн. = 120386,01 (розмір завданої шкоди) - 98000,00 грн (сума відшкодування ПрАТ «УСК «Княжа»). Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 22386,01 грн та судовий збір. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 31.01.2022 року відкрито провадження у справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "Універсальна" до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Згідно з ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до ч.8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до довідки про причини повернення поштового відправлення, копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви разом з копіями доданих до неї документів, які направлялись за місцезнаходженням відповідача, повернулись до суду у зв`язку з тим, що «за закінченням терміну зберігання». У відповідності до ст.ст. 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст. 178, ст. 181 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] 30.10.2018 о 18 год 45 хв. в м. Києві по вул. Васильківська, 8, керуючи автомобілем «Фіат», державний номерний знак [NUMBER] , не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «Пежо», державний номерний знак [NUMBER] , який рухався попереду, що призвело до отримання автомобілями механічних пошкоджень та завдало матеріальних збитків, чим порушив п. 13.1 ПДР України. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 16.01.2019 визнано [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу. Відповідно положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. У результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено застрахований ТОВ «ОТП Лізинг» у ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна», згідно з умовами договору страхування № 3001/294/0250001280 від 02.11.2017 транспортний засіб «Пежо», державний номерний знак [NUMBER] . Відповідно до статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 Цивільного кодексу України «до страховика який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за завдані збитки». Статтею 1166 ЦК України встановлено, що шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір оренди, підряду тощо) володіє транспортним засобом. Згідно статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи». Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] - була застрахована у ПрАТ «УСК «Княжа» на підставі полісу АК/9112299, страхова компанія надала страховий захист своєму Страхувальнику - Відповідачу та здійснила страхову виплату у межах ліміту на користь Позивача у розмірі 98000,00 грн за вирахуваним франшизи - 2000,00 грн. Статтею 1194 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданою нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно п. 2 ч. 1 ст. 1192 ЦК України в якому зазначено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. У Постанові Верховного суду України від 06.07.2018 року у справі № 924/675/17 зроблено висновок, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Визначаючи розмір заподіяної шкодипри страхуванні наземного транспорту суди, у разі виникнення спору щодо визначення його розміру виходять з фактичної суми, встановленої висновком судової автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. Реальним підтвердженням виплати страхового відшкодування страхувальнику є платіжний документ про здійснення такої виплати. Як вбачається з матеріалів справи, власник пошкодженого автомобіля звернувся до Позивача із заявою про сплату страхового відшкодування згідно договору добровільного страхування наземного транспорту. Згідно з умовами договору, на підставі розрахунку суми страхового відшкодування, рахунку СТО, та інших зібраних по справі документів було розраховано та виплачено страхове відшкодування в розмірі 120386,01 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 159929 від 04.01.2019. Таким чином, Позивач виконав свої зобов`язання перед Страхувальником згідно умов Договору. Різниця між завданою шкодою Відповідачем і шкодою яка відшкодувалася Страховою компанією Відповідача становить: 22386,01 грн = 120386,01 грн (розмір завданої шкоди) - 98000,00 грн (сума відшкодування ПрАТ «УСК «Княжа»). Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та законними, в зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2496,45 грн.

Outcome: approved