Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з уточненою позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», третя особа: Південний відділ державної виконавчої служби у місті Кам'янське Кам'янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про зняття арешту з майна. В обґрунтування уточнених позовних вимог зазначила, що 02.10.2006 року вона, разом зі своїми двома синами [PERSON] та [PERSON] , отримали Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме на квартиру [ADDRESS] , де продовжує проживати і по теперішній час. [INFO] [PERSON] помер, і його частку у спільній квартирі успадкував її син та брат померлого - [PERSON] . [INFO] помер другий її син, [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на частку вказаної вище квартири. З метою отримання спадщини після смерті сина, вона звернулася до Першої Кам`янської державної нотаріальної контори, однак як пояснила нотаріус, вона не може оформити та видати Свідоцтво про спадкування за законом на частку квартири, яка належала спадкодавцю, в зв`язку з тим, що відповідно до Інформації з державного реєстру нерухомого майна 06.07.2016 року Південним відділом державної виконавчої служби м. Кам`янське постановою державного виконавця було накладено арешт на нерухоме майно [PERSON] та оголошено про заборону на його відчуження. Звернувшись за роз`ясненням до Південного відділу державної виконавчої служби м.Кам`янське, вона отримала відповідь, що зазначене обтяження було накладене державним виконавцем на підставі виконавчого листа №207/4028/15 від 18.12.2015 року виданого Баглійським районним судом м.Дніпродзержинська про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Банк «Фінанси та кредит» заборгованості у розмірі 64629,56 грн. та судового збору у розмірі 646,30 грн. у період 04.07.2016 по 28.05.2020 за АСВП 51583290, але 28.05.2020 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення оригіналу виконавчого документу стягувачу, і наразі у виконавчої служби відсутні підстави для скасування зазначеного обтяження. Не маючи іншого способу зняти арешт, вона змушена була звернутися до суду. Позивачка та її представник в судове засіданні не з'явилися, надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Від представника відповідача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до суду надійшов відзив, згідно якого вони не вважають себе належним відповідачем у справі, оскільки право вимоги за кредитним договором, де позичальником виступав [PERSON] , було відступлено ТОВ «ФК «Кредит-Капітал». Згідно ухвали Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська від 10.04.2018 року у справі №207/4028/15-ц було постановлено, що ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до боржників ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», включно і до [PERSON] . Просили відмовити в задоволенні позову. Від представника відповідача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі. Від представника третьої особи: Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам'янське Кам'янського району Дніпропетровської області, до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах, заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 263\~ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст. 80 ЦПК України). Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS] , згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Фондом комунальної власності згідно розпорядження від 02 жовтня 2006 року № 5/3131-р. [INFO] помер син позивачки [PERSON] . Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Першої Кам'янської державної нотаріальної контори від 17.08.2020 року, зареєстрованого в реєстрі за №1-1284, 1/3 частку квартири [ADDRESS] 'янське, після померлого [PERSON] , успадкував його брат, [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, після смерті якого відкрилась спадщина на частку вказаної вище квартири. 29.05.2023 року Першою кам'янською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу №496/2023 після померлого [PERSON] . Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №362847685 від 23.01.2024 року вбачається, що існує обтяження у виді арешту нерухомого майна, номер запису про обтяження 15262369 (спеціальний розділ), зареєстрованого Південним відділом державної виконавчої служби м. Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 51583290, виданий 04.07.2016, видавник: державний виконавець Пілінкевич І.В. Баглійського ВДВС м.Дніпродзержинська ГТУЮ Дніпропетровської області. Як вбачається з копії відповіді Південного ВДВС у м. Кам'янське №03/28.5-34/57525 від 07.11.2023 року, зазначене обтяження було накладене державним виконавцем на підставі виконавчого листа №207/4028/15 від 18.12.2015 року виданого Баглійським районним судом м.Дніпродзержинська про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Банк «Фінанси та кредит» заборгованості у розмірі 64629,56 грн. та судового збору у розмірі 646,30 грн. у період 04.07.2016 по 28.05.2020 за АСВП 51583290. В рамках вищезазначеного виконавчого провадження 04.07.2016 року винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, яка відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта зареєстрована за номером запису про обтяження 15262369 від 06.07.2016. 28.05.2020 року державним виконавцем винесена постанова про повернення оригіналу виконавчого документу стягувачу на підставі п.2 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», копії якої направлена разом з оригіналом виконавчого документу стягувачу. Як вбачається з копії спадкової справи №496/2023, заведеної Першою кам`янською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON] , будь-які вимоги, претензії від кредиторів в матеріалах вказаної спадкової справи відсутні. Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власнику майна належить право володіти, користуватися та розпоряджатися власним майном за власним розсудом, та вчиняти по відношенню до свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391\~ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до п.2 постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідно до п.п.5.1 п.5 гл.15 Розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п`ятирічного строку з часу відкриття спадщини на майно особи, оголошеної померлою; про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт; про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав; про смерть відчужувача за спадковим договором або про смерть другого з подружжя, що уклали спадковий договір; про відчуження майна, переданого під виплату ренти; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. Відповідачами в справі є боржник, особи, в інтересах яких накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення (стаття 3 Закону Українивід 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (у редакції Закону України від 04 листопада 2010 року № 2677-VI) (далі Закон про виконавче провадження). Наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном, що узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12.10.2022 №203/3435/21. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення із заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений нею спосіб шляхом зняття арешту з майна. На підставі наведеного, аналізуючи докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про звільнення майна з-під арешту є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Задовольняючи позовні вимоги, суд вважає, що понесені позивачкою судові витрати у вигляді судового збору, необхідно покласти на позивача.

Outcome: approved