Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-28 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Представник АТ «ПУМБ» звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами. В обґрунтування зазначає, що між АТ «ПУМБ» та [PERSON] 02.07.2019 було укладено кредитний договір №2001346434201 на підставі якого, їй видано кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 18200грн, який пізніше було збільшено до 50 000грн., строком на 12 місяців, зі спливом якого, договір продовжується кожного разу на такий самий строк за відсутності заперечень сторін. Окрім того, 08.02.2022 між сторонами укладено кредитний договір №1002088797301, згідно якого відповідачу надано кредит в сумі 13000грн, строком на 24 місяці, сторони погодили графік платежів, схема повернення кредиту: ануїтентна (рівними платежами). Позивач свої зобов`язання за Договорами виконав в повному обсязі, надавши відповідачу грошові кошти. В свою чергу відповідач свої зобов`язання за Кредитними договорами не виконує належним чином, у зв`язку з чим, станом на 21.08.2024 у [PERSON] утворилася заборгованість по кредитному договору від 02.07.2019 №2001346434201 у розмірі 90193,52 грн., та по кредитному договору від 08.02.2022 №1002088797301 у розмірі 22516,12 грн, а разом 112709, 64 грн, яку і просить стягнути з відповідача, а також судовий збір у розмірі 2422,40грн.. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 23.10.2024 ухвалено розглядати справу без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою суду від 09.12.2024 здійснено перехід від розгляду справи за правилами спрощеного провадження без повідомлення(виклику) сторін до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач просить розгляд справи проводити у його відсутності, про що зазначив у позовній заяві. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, на адресу суду повернувся конверт з відміткою пошти «Адресат відсутній за вказаною адресою». Крім того, про час та місце розгляду справи була повідомлена шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті Судова Влада України. У відповідності до ст.128 ЦПК України відповідач являється таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, оскільки поштова кореспонденція направлялася відповідачу за місцем його реєстрації. Заяв та клопотань не надав, відзиву не надіслав, про причини неявки не повідомив, тому суд визнає його неявку з неповажних причин та вважає за можливе розглянути справу у її відсутність. Згідно ч.4 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що 02.07.2019 між АТ «ПУМБ» та [PERSON] укладено договір комплексного банківського обслуговування №2001346434201, на підставі якого видано їй було видано кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 18 200грн, який пізніше було збільшено до 50 000грн. Строк кредитування - 12 місяців, зі спливу вказаного строку термін дії договір продовжується кожного разу на такий самий строк за відсутності заперечень сторін, реальна процентна ставка складає 47,88% річних. Крім того, в матеріалах справи міститься Заява №2001346434201 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування та Паспорт споживчого кредиту, які особисто підписані [PERSON] та в яких містяться основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови (а.с.10-13). Згідно довідки про збільшення кредитного ліміту вбачається, що кредитний ліміт по Договору №2001346434201 від 02.07.2019 був збільшений до 50 000грн. від 03.03.2022 (а.с.40). Згідно виписки про рух коштів за період з 02.07.2019 по 21.08.2024, яка міститься в матеріалах справи по рахунку відповідача, вбачається, що позичальник отримувала та користувалася кредитними коштами, а також сплачувала суми на погашення кредиту (а.с.49-51). Згідно з поданим позивачем розрахунком заборгованості станом на 21.08.2024 заборгованість відповідача за Кредитним договором №2001346434201 від 02.07.2019 складає 90193,52грн., з яких: заборгованість за сумою кредиту 40346,28 грн., заборгованість за відсотками - 49847,24 грн. а.с.44-48). Судом встановлено, що 08.02.2022 між АТ «ПУМБ» та [PERSON] укладено договір комплексного банківського обслуговування №1002088797301, на підставі якого видано їй було видано кредит на загальні споживчі цілі в сумі 1300 грн., строк кредитування - 24 місяці, розмір процентної ставки 0,010% річних, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості - 3,99%, схема повернення кредиту: ануїтентна (рівними платежами). Сторони погодили графік платежів згідно якого сторони визначили платіжні періоди та розмір внесення платежів. Крім того, в матеріалах справи міститься Заява №1002088797301 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування та Паспорт споживчого кредиту, які особисто підписані [PERSON] та в яких містяться основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови (а.с.5-9). [PERSON] отримала кредитні кошти у розмірі 13000 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № TR.55802760.90345.8810 від 08.02.2022 (а.с.41). Згідно виписки про рух коштів за період з 08.02.2022 по 21.08.2024, яка міститься в матеріалах справи по рахунку відповідача, вбачається, що позичальник отримувала та користувалася кредитними коштами, а також сплачувала суми на погашення кредиту (а.с.49-51). Згідно з поданим позивачем розрахунком станом на 21.08.2024 заборгованість відповідача за Кредитним договором №1002088797301 від 08.02.2022 складає 22516, 12грн., з яких: заборгованість за сумою кредиту 10290,54 грн., заборгованість за відсотками - 1,13 грн., заборгованість за комісіями - 12224,45 грн.(а.с.44-48). [PERSON] було надіслано вимогу в погашені заборгованості, що підтверджується листом №КНО-44.2.2/482 від 22.08.2024 та списком згуртованих відправлень (рекомендованих листів) № 20240822 ПУМБ _576. Однак така відповідачем виконана не була (а.с.37-38). IV. Норми права, які застосував суд. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто (ст.ст. 525-527 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядок, що встановлені договором. Відповідно ст. 536 ЦК за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Щодо стягнення з відповідача заборгованості за комісіями суд застосовує наступні норми права. Відповідно до п. 5 Договору №1002088797301 під час користування кредитом Банк надає позичальнику послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, за надання яких встановлена плата у розмірі 3,99% за договором щомісячно від суми кредиту. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. «Нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача» - ч. 8 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідно до правових висновків Верховного Суду України, викладених в постанові від 16 листопада 2016 року, справа № 6-1746цс16, та в постанові від 4 червня 2018 року, справа № 758/8481/15-ц, з посиланням на пункт 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо). Послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а відповідні умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними. Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-2071цс16. Згідно позиції Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року, висловленої під час розгляду справи № 6-2071цс16, обслуговування кредиту не є послугою зі споживчого кредитування у розумінні Закону України «Про захист прав споживачів». Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. V. Мотивована оцінка і висновки суду. 5.1. Суд робить висновок, що між сторонами виникли правовідносини у зв`язку з укладенням 02.07.2019 Кредитного договору №2001346434201. Фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку не повернуті. [PERSON] була повідомлена про умови, правила та відсотки банку, однак не виконала обов`язок з повернення кредитних коштів і банк вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення коштів. Крім того, відповідачка не надала суду доказів, які спростовували б розмір заборгованості за тілом кредиту та відсотками, а відтак наданий позивачем розрахунок заборгованості приймається судом як достовірний. Тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в цій частині. 5.2. Окрім того, між сторонами виникли правовідносини у зв`язку з укладенням 08.02.2022 Кредитного договору №1002088797301. Фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку не повернуті. [PERSON] була повідомлена про умови, правила та відсотки банку, однак не виконала обов`язок з повернення кредитних коштів і банк вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення коштів. Крім того, відповідач не надала суду доказів, які спростовували б розмір заборгованості за тілом кредиту та відсотками, а відтак наданий позивачем розрахунок заборгованості в цій частині приймається судом як достовірний. Тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 10290,54 грн. та відсотків у розмірі 1,13 грн. Щодо стягнення з відповідача заборгованості за комісіями, суд враховує чинну судову практику і положення законодавства про захист прав споживачів, про що детально вказано в розділі IV: включення позивачем до розрахунку заборгованості комісії за послуги, що супроводжують кредит, є неправомірним, а тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. 5.3.В підсумку суд позовні вимоги задовольняє частково. Відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить 2159,66 грн. (100485,19 грн. х 2422,40 грн./ 112709,64 грн.)

Outcome: partial