Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-15 00:00:00

Представник позивача Товариства з додатковою відповідальністю « Страхова компанія «Гардіан» адвокат Капля А.С. звернулася до Хустського районного суду із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 04.09.2019 року між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ГАРДІАН» та [PERSON] було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) №АО-2013958, забезпечений транспорт «ВАЗ 217230», д.р.н. [NUMBER] . 18.05.2020 року о 05 год. 00 хв. по вулиці Руня в селі Залом водій [PERSON] керував автомобілем «ВАЗ 217230», д.р.н. [NUMBER] , не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку та допустив зіткнення з бетонною опорою, внаслідок чого транспортний засіб та бетонна опора отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями [PERSON] , порушив вимоги п. 12.1, п. 12.2 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Крім того, 18.05.2020 року о 05:00 год. водій [PERSON] , рухаючись по вул. Руня в с.Залом, керував автомобілем марки «ВАЗ 217230» д.н.з. [NUMBER] в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №66 від 18.05.2020 року, чим порушив п.2.9 А ПДР України і вчинив правопорушення передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП. Отже, винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, визнано [PERSON] , який керував автомобілем «ВАЗ 217230», д.р.н [NUMBER] , що підтверджується постановою Хустського районного суду Закарпатської області у справі №309/1293/20 від 16 липня 2020 року та у справі № 309/1294/20 від 16 липня 2020 року. Згідно з умовами Полісу ОСЦГВ №АО-2013958, на підставі страхового акту №G-11079-1, заяви про страхове відшкодування та зібраних документів, розмір виплати за пошкоджену залізобетонну опору, яка належить ПрАТ «Закарпаттяобленерго», складає 18 682, 06 грн. \~ У зв`язку з викладеним і відповідно до умов договору страхування ТДВ «СК «ГАРДІАН» відшкодувало ПрАТ «Закарпаттяобленерго», витрати за пошкоджену залізобетонну опору в сумі 18 682, 06 грн., що підтверджується платіжним дорученням №23206 від 12.10.2021 р. Позивач неодноразово звертався до відповідача з метою досудового врегулювання спору, із вимогою про відшкодування збитків, а саме засобами поштового зв`язку 16.02.2022 року та 07.02.2024 року простим листом надсилалися вимоги про відшкодування збитків в порядку регресу на суму 18 682, 06 грн. Так як відповідач проігнорував дані звернення, позивач був змушений звернутись до суду за захистом своїх прав та інтересів. Ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 04.12.2024 року відкрито провадження по даній справі, визначено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідно до ч.2-6 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно ч. 3 ст. 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про час, день та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином шляхом направлення смс-повідомлення, причини своєї неявки суду не повідомив, відзиву не подавав. Відповідно до ч.3 ст. 223, ч. 2 ст. 247\~ ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.\~ Отже, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що 04.09.2019 року між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ГАРДІАН» та [PERSON] було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) №АО-2013958. Відповідач керував автомобілем «ВАЗ 217230», д.р.н [NUMBER] , не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку та допустив зіткнення з бетонною опорою, внаслідок чого транспортний засіб та бетонна опора отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується постановою Хустського районного суду Закарпатської області у справі №309/1293/20 від 16 липня 2020 року та у справі № 309/1294/20 від 16 липня 2020 року (а.с.14-15). Згідно з умовами Полісу ОСЦГВ №АО-2013958, на підставі страхового акту №G-11079-1, заяви про страхове відшкодування та зібраних документів, розмір виплати за пошкоджену залізобетонну опору, яка належить ПрАТ «Закарпаттяобленерго», складає 18 682, 06 грн. Відповідно до умов договору страхування ТДВ «СК «ГАРДІАН» відшкодувало ПрАТ «Закарпаттяобленерго», витрати за пошкоджену залізобетонну опору в сумі 18 682, 06 грн., що підтверджується платіжним дорученням №23206 від 12.10.2021 р. (а.с.23). Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Статтями 28, 29 Закону № 1961-ІV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.\~ Встановлено і сторонами у справі не оспорюється факт ДТП, вина відповідача, виплата позивачем ПрАТ «СК «Гардіан» суми страхового відшкодування у розмірі 18682,06\~ грн. Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. За таких обставин саме [PERSON] , як особа винна у вчиненні ДТП,\~ перебував у стані алкогольного сп`яніння, зобов`язаний сплатити позивачу розмір страхового відшкодування. З урахуванням наведеного позов підлягає задоволенню. Щодо витрат на правову допомогу у розмірі 2000 грн., про стягнення яких ставить питання представник позивача, суд зазначає наступне. Згідно з статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Докази, що підтверджують розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч.8 ст. 141 ЦПК України). Як вбачається, 07.11.2023 року між позивачем та адвокатом Капля А.С. укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до умов якого адвокат надає правову допомогу та здійснює представництво прав та інтересів клієнта в цивільному процесі (а.с.10). Відповідно до додатку доданого до договору від 11.01.2023 року вартість однієї години роботи адвоката за таким договором становить 2000 грн. У розрахунку судових витрат з надання правничої допомоги від 01.09.2024р. деталізовано вартість наданих послуг на загальну суму 2000 грн. А отже документально підтвердженими витратами на правову допомогу, яку поніс позивач у даній справі є саме 2000 грн. Також, у відповідності до приписів ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028 грн., понесений останнім за пред`явлення позову.

Outcome: approved