Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-20 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 95317,92 грн, та понесені судові витрати. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 12.03.2020 між Акціонерним товариством «Кредобанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №CL-271951. 24.10.2023 між АТ «Кредобанк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 24102023, у відповідності до умов якого АТ «Кредобанк» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні АТ «Кредобанк» права Вимоги до боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги. Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу № 24102023 від 24.10.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 95317,92 грн, з яких: 44866,60 грн - сума заборгованості в частині непогашеного кредиту, 50451,32 грн сума заборгованості за несплаченими відсотками за користування кредитом, 0,00 грн - сума заборгованості в частині несплачених комісій. Позивач вказує, що з моменту отримання права вимоги, а саме з 24.10.2023 ним не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій, проте заборгованість, що виникла у відповідача у зв`язку з неналежним виконанням своїх зобов`язань у загальній сумі, що становить 95317,92 грн, яка має бути погашена. Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 10.06.2024 відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Представник позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» у позові просив в разі неявки відповідача розглядати справу за відсутності представника банку; не заперечує проти винесення заочного рішення судом. Також в матеріалах справи містяться довідки про доставку електронного листа (ухвали про відкриття провадження) на адресу позивача від 10.06.2024. Відповідач про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом направлення судової кореспонденції, про що свідчить розписка про її отримання - 04.10.2024, своїм правом на надання відзиву не скористався. На підставі положень статей 274-279 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі сторін. Вивчивши позов, дослідивши та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 12.03.2020 [PERSON] підписав анкету-заява №CL-271951 на отримання послуг в АТ «Кредобанк», а саме отримання готівкового кредиту. 12.03.2020 між АТ «Кредобанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №CL-271951, підписанням якого відповідач зобов`язався виконувати надані в його межах грошові кошти на цілі, вказані в цьому кредитному договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених цим кредитним договором. Згідно п. 2.1. кредитного договору сума кредиту становить 50000 грн, строк (термін) кредитування 60 місяців терміном до 12.03.2020. Відповідно до п.2.4 кредитного договору, позичальник доручає банку здійснити переказ кредитних коштів на наступні цілі та за наступними реквізитами: - на поточні потреби в сумі 4279 грн на поточний рахунок позичальника № [NUMBER] , відкритий у відділенні ПАТ «Кредобанк»; - на погашення (рефінансування) кредитної заборгованості позичальника перед АТ «Укрсиббанк» за кредитним договором №95330085000 від 03.05.2019 у сумі 45721,00 грн на рахунок № [NUMBER] відкритий в АТ «Укрсиббанк». Згідно з п.4.2 кредитного договору, проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів) за ставкою, визначеною в п.4.1 договору, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі. 03.03.2021 між АТ «Кредобанк» та [PERSON] укладено Додатковий договір №1 до кредитного договору №CL-271951 від 12.03.2020, підписанням якого сторони погодили змінити порядок погашення заборгованості позичальника за кредитним договором шляхом підписання нового графіку платежів, якого позичальник зобов`язується неухильно дотримуватися, при цьому сторони погодили, за кредитним договором встановлюється термін повернення кредиту до 11.03.2025. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №CL-271951 від 12.03.2020 станом на 12.03.2024 заборгованість за даним договором за період з 24.10.2023 по 31.03.2024 не погашена, залишок заборгованості складає 95317,92 грн. 24.10.2023 між АТ «Кредобанк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з поверненням боргів» укладено договір факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорами № 24102023. Згідно п. 3.1. договору факторингу клієнт відступає фактору, (передає у власність фактора) права вимоги у повному обсязі за плату та під фінансування від фактора, а фактор набуває ( приймає у власність) від клієнта права вимоги в повному обсязі та здійснює їх оплату (фінансування) клієнту. При цьому, права вимоги відступаються клієнтом фактору (права вимоги переходять від клієнта до фактора у власність) у день складання сторонами Акту приймання-передачі прав вимоги до даного договору, який підписується сторонами у день укладення даного договору та РЕЄСТРУ ПРАВ ВИМОГИ (Додатку №1 до договору) виключно після оплати фактором на користь клієнта у повному обсязі у повній відповідності до умов цього договору грошового зобов`язання щодо оплати (фінансування) ціни відступлення. У день укладення договору, клієнт зобов`язується передати фактору електронний реєст з інформацією про права вимоги за формою, згідно з Додатком №2 до цього договору, який є його невід`єиною частиною, шляхом направлення архівним файлом на електронну адресу фактора, вказану у цьому договорі. До матеріалів справи долучено акт прийому-передачі прав вимог за договором факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорами №24102023 від 24.10.2023, згідно якого АТ «Кредобанк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» погодили, що права вимоги перейшли до фактора в повному об`ємі за заборгованостями, що виникли з кредитних договорів, що вказані в РЕЄСТРІ ПРАВ ВИМОГИ (Додатку №1 до договору факторингу) з моменту підписання даного Акту відповідальними працівниками сторін та скріплення їх підписів печатками. Відповідно до витягу з Додатку №1 до договору факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорами№24102023 від 24.10.2023, ТОВ «ФК ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] у сумі 95317,92 грн. Згідно з принципом диспозитивності цивільного судочинства (частини перша статті 13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом ст. 75 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч. ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК) Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (ч. ч. 1, 2 ст. 14 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтями 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, в строк, що встановлений у договорі. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст. 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до змісту ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу; якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу; якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Суд вважає, що позивачем доведено на підставі наданих належних доказів обставини, які вказують, що відповідачу були надані кредитні кошти. Такі кошти відповідач використовував і у нього утворилась заборгованість. За вказаних обставин, суд вважає, що в даному випадку позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд, шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення заборгованості за кредитами. Згідно з умовами кредитних договорів, відповідачем взято на себе зобов`язання використовувати кредит на зазначені в договорі цілі, сплачувати відсотки за користування кредитом, здійснювати погашення кредиту щомісячними платежами, однак вказані зобов`язання не виконано, що призвело до виникнення боргу Відповідачем за весь період користування кредитними коштами не було сплачено жодних коштів, що і мало наслідком виникнення заборгованості, яку ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» просить стягнути. Отже, позивачем доведено факт отримання відповідачем кредитів, а оскільки позичальником порушено умови договорів щодо повернення кредитодавцеві суми позики, вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитними договорами підлягають задоволенню. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на його користь понесені ним судові витрати. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.141\~ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову- на відповідача; у разі відмови в позові -на позивача; у разі часткового\~задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене із відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3028,00 грн судового збору, сплачених позивачем при подачі позову до суду, що підтверджується відповідною квитанцією наявною в матеріалах справи.

Outcome: approved