Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-16 00:00:00

14.11.2024 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] (далі - позивач) до [PERSON] (далі - відповідач), в якій позивач просить суд: розірвати шлюб, який був зареєстрований 23.11.2019 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Дніпровському, Солонянському районах Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис 293. Також просить суд після розлучення залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] » і судові витрати, які складаються із судового збору стягнути з відповідача. Позовна заява обґрунтовується тим, що між подружжям відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у їхньої дитини та у позивача, він не здатний підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. На даний час подружжя проживає окремо. Ухвалою суду від 20.11.2024 відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. На офіційну адресу відповідача, направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі, поштове відправлення повернулося до суду 05.12.2024 з відміткою «за закінченням терміну зберігання», а при повторному надісланні повернулося 09.01.2024 з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Суд зазначає, що декларування та реєстрація місця проживання (перебування) особи здійснюється, зокрема з метою створення умов для реалізації прав особи, ведення офіційного листування та здійснення інших комунікацій з особою (ч.1 ст. 3 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні»). Згідно п. 4 ч. 6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. З аналізу пунктів 99, 99-1, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270) слідує, що у разі відсутності адресата поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику з відповідною відміткою. Водночас до повноважень суду не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «за закінченням терміну зберігання», «адресат вибув», «адресат відсутній» і т. п., з врахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій. Враховуючи, що судом вчинено всі необхідні та достатні дії для повідомлення відповідача про судовий розгляд даної справи, наявні підстави вважати, що відповідач вважається таким, що повідомлений про судовий розгляд належним чином. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив такі обставини. Згідно з копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , актовий запис № 293 від 23.11.2019, зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Дніпровському, Солонянському районах Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відповідач зареєстрував шлюб із позивачкою. У подружжя від шлюбу є малолітній син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від 01.09.2020, батьками записані сторони. Виходячи з положень ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що розірвання шлюбу є дійсною волею сторін (про протилежне суд не повідомлено), фактичні шлюбні відносини між подружжям припинені, на день розгляду справи примирення між ними не відбулося, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати, тим самим задовольнити позов повністю. Відповідно до ч. 8 ст. 235 СК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивачка виявила бажання залишити шлюбне прізвище. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При поданні позову позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1211,20 грн. Таким чином, враховуючи сплату позивачем судового збору та оскільки позов задоволено повністю, ці витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved