Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-19 00:00:00

У лютому 2024 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Якименко Андрій Олександрович про захист прав споживачів та визнання виконавчого напису, вчиненого 20.11.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем та зареєстрованим у реєстрі за № 107182, таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення процедури вчинення виконавчих написів, в тому числі на підставі договору, не посвідченого нотаріально, а також без документів, які свідчать про безспірність заборгованості, тобто що оскаржуваний виконавчий напис вчинено без належних правових підстав та з порушенням законодавства, що регулює порядок вчинення нотаріусами України виконавчих написів. Крім того позивач просив стягнути з відповідача на його користь судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1816,80 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 8720,15 грн. Заочним рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 23.08.2024 позов [PERSON] до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», треті особи: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Якименко А.О., про захист прав споживачів, визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, задоволено. З врахуванням ухвали суду від 09.09.2024 про виправлення описки, визнано виконавчий напис № 107182 від 20.11.2020, виданий приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» грошових коштів за кредитним договором № 208934135 від 17.08.2019, у розмірі 17201,50 грн. таким, що не підлягає виконанню. Стягнуто з ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на користь [PERSON] судові витрати за подання позову у сумі 1211,20 грн., витрати за подання заяви про забезпечення позову у сумі 605,60 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 8720,15 грн. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 05.11.2024 заочне рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 23.08.2024, ухвалене у справі за позовом [PERSON] до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», треті особи: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай\~О.С., приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Якименко А.О., про захист прав споживачів, визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, скасовано. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 19.11.2024 справу за позовом [PERSON] до ТОВ «ФК «Онлайн фінанс», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Якименко А.О. про захист прав споживачів, визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. Позивач [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, до суду не з`явився. У позові просив розгляд справи проводити без його участі. Представник відповідача Товариства з обмеженню відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, до суду не з`явився. Причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань, а також відзиву на позов до суду не надавав. Третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, до суду не з`явився. Причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань, а також письмових пояснень до суду не надавав. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Якименко Андрій Олександрович, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, до суду не з`явився. Надав до суду заяву, відповідно до якої просив розгляд справи провести без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, а також інші матеріали справи, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з нижченаведених підстав. Відповідно до копії Договору № 208934135 від 17.08.2019, укладеного між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога», [PERSON] отримав кредит без конкретної споживчої мети на суму 4750,00 грн. Строк дії договору починається з моменту його укладення та становить 30 днів. Кредит надається строком на 30 днів. 20 листопада 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем вчинено виконавчий\~напис,\~зареєстрований в\~реєстрі за № 107182 про стягнення з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором № 208934135 від 17.08.2019, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 28/1118-01 від 28.11.2018, є Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 05/0820-01 від 05.08.2020, є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс», заборгованість за кредитним договором № 208934135 від 17.08.2019. Строк платежу за кредитним договором № 208934135 від 17.08.2019 настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 04.11.2020 по 04.11.2020. Сума заборгованості складає 16001,50 грн. Крім того стягнуто 1200,00\~грн. за вчинення виконавчого напису нотаріусом. Загальна сума, що підлягає стягненню, 17201,50 грн. 31.01.2022 приватним виконавцем Виконавчого округу Запорізької області Якименком Андрієм Олександровичем винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 68422064 про примусове виконання виконавчого напису № 107182, виданого 20.11.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженню відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» заборгованість в розмірі 17201,50 грн. 13.01.2024 приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Якименком А.О. винесено постанову про арешт коштів боржника. 18.01.2024 приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Якименком А.О. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] . Ухвалою судді Запорізького районного суду Запорізької області від 08.02.2024 у справі № 317/758/24 зупинено стягнення на підставі виконавчого напису № 107182 від 20.11.2020. У позовній заяві позивачем зазначено, що договір, який було надано нотаріусу на підтвердження укладення кредитного договору, не було посвідчено нотаріально. Зважаючи на це суд вважає, що грошові зобов`язання, щодо яких нотаріусом було вчинено виконавчий напис, не можуть вважатися безспірними. За загальним правилом, який визначено ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості боржника, у тому числі і внаслідок цивільно-правової відповідальності, - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 у справі № 6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Крім того, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», визначено, що для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в тому числі в частині доповнення Переліку новим розділом «2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями». Вказана постанова була предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду та постановою від 20.06.2018 залишена в силі. Таким чином, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» станом на 22.12.2021 - дату вчинення спірного виконавчого напису - для одержання виконавчого напису нотаріусу мали бути подані: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Зазначені вимоги не були додержані нотаріусом, що унеможливлювало вчинення нотаріусом виконавчого напису на підставі Кредитного договору №\~208934135 від 17.08.2019, який не був нотаріально посвідченим. Аргументів, які б заперечували чи спростовували наведені висновки суду, представником відповідача надано не було. Окрім того, згідно з правової позицією, викладеною Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21 вересня 2021 року по справі № 910/10374/17, суд вказав, що кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Згідно зі ст.ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. На підставі вищевикладеного, беручи до уваги те, що матеріали справи не містять доказів безспірності боргу позивача, відповідачем не спростовані доводи позивача та не надано належних доказів, суд доходить висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною 3 ст. 137 ЦПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем [PERSON] надано копію договору про надання правової (правничої) допомоги від 29.01.2024, укладеного з адвокатом Працевитим Г.О., копію додаткового договору від 29.01.2024 до договору про надання правової допомоги від 29.01.2024, копію пам`ятки клієнта до договору про надання правової допомоги від 29.01.2024, копію рахунків та актів про надані послуги від 29.01.2024. Проте позивачем не надано суду максимально можливий обсяг доказів, що реально підтверджує заявлений розмір витрат на адвоката (рахунки на оплату, банківські документи про оплату послуг, платіжні доручення). Питання надання доказів підтверджується позицією Верховного Суду у справі № 922/2604/20, де вказано, що відсутність документального підтвердження надання правової допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акту прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності. Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, застосовує певні критерії. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Враховуючи, відсутність документального підтвердження заявленого розміру витрат на адвоката, суд відмовляє у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8720,15 грн. у зв`язку з недоведеністю їх розміру. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на повне задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1211,20\~грн. за подання позовної заяви та 605,60 грн. за подання заяви про забезпечення позову, який було задоволено, згідно ухвали суду від 08.02.2024 у справі № 317/758/24. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved