Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-15 00:00:00

У листопаді 2024р. представник позивача звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просила суд ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача вартість витрат на правничу допомогу у розмірі 50000,00 грн. Заяву мотивовано тим, що позивач понесла витрати на правову допомогу у зв`язку з розглядом вказаної справи, разом з тим, оскільки позов задоволено частково, то з відповідача на користь позивача має буто стягнуто 50000,00 грн. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Волошина В.О. від 15 листопада 2024р. справу призначено до розгляду в судове засідання. Сторони в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися в установленому законом порядку, сторона заявника (позивача) клопотала перед судом про розгляд справи у відсутність сторони, інші учасники судового процесу поважності причини неявки суду не повідомляли. В силу положень ч. 4 ст. 270 ЦПК України неявка сторін не перешкоджає розгляду вказаного питання. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вважає, що подана заява про стягнення судових витрат підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 05 листопада 2024р. позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнено частково, а саме: -стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму заборгованості за договором позики від 06 вересня 2021р. у розмірі 106883 дол. США 25 центів; судовии? збір в розмірі 16351, 20 грн. В решті позову відмовлено. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. За змістом ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При вирішенні питання в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд враховує, що відповідно до ст. 133 ЦПК України це один з видів судових витрат. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 141 ЦПК України). За змістом ч. 1 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Судом встановлено, що 19 грудня 2023р. між позивачем та «Адвокатським об`єднанням А.Л. ТЕРРА», в особі керуючого партнера Трушківської Л.В. було укладено Договір про надання правової (правничої) допомоги №20231219/1. 10 січня 2024р. між позивачем та «Адвокатським об`єднанням А.Л. ТЕРРА», в особі керуючого партнера Трушківської Л.В. було укладено Додаткову угоду до Договору про надання правової (правничої) допомоги №20231219/1 від 19 грудня 2023р. 05 листопада 2024р. між позивачем та «Адвокатським об`єднанням А.Л. ТЕРРА», в особі керуючого партнера Трушківської Л.В. було підписано Акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), згідно якого, сума наданих адвокатом послуг за Договором про надання правової (правничої) допомоги №20231219/1 від 19 грудня 2023р. складає 50000,00 грн. Судом встановлено, що позивачем фактично було сплачено кошти за надані послуги з правничої допомоги в сумі 50000,00 грн, що підтверджується копією рахунку-фактури №1/12 від 19 грудня 2023р. та копією платіжної інструкції №0.0.3371479909.1 від 20 грудня 2023р. Відповідно до ч.ч. 1 - 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У пункті 154 рішення ЄСПЛ у справі «Lavents v. Latvia» (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі ст. 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20 травня 2019р. у справі № 916/2102/17, від 25 червня 2019р. у справі № 909/371/18, у постановах від 05 червня 2019р. у справі № 922/928/18, від 30 липня 2019р. у справі № 911/739/15 та від 01 серпня 2019р. у справі № 915/237/18). Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial