Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-27 00:00:00

І.Короткий зміст позовних вимог 20.09.2024 [PERSON] звернулася в суд з позовом до Луцької міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що [INFO] у Республіці Польща у м. Отвоцьк помер її чоловік [PERSON] . Спадкоємці, які б прийняли спадщину після його смерті, відсутні. Вказує, що змогла отримати свідоцтво про смерть чоловіка лише у червні 2024 року. Крім того, неправильно зрозуміла зміни у законодавстві щодо оформлення спадщини в період воєнного стану, оскільки вважала, що під час дії воєнного стану будь-які строки, в тому числі строк щодо подання до заяви про прийняття спадщини, скасовуються. З цих причин пропустила строк для прийняття спадщини. З врахуванням наведеного, позивачка просила суд визначити їй додатковий строк - 2 (два) місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті чоловіка. ІІ.Стислий виклад позиції відповідача Відповідачі правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалися. Представник відповідача Луцької міської ради щодо вирішення спору поклався на розсуд суду. Відповідач [PERSON] визнав позовні вимоги. ІІІ.Процесуальні дії суду, клопотання та заяви учасників судового процесу Ухвалою суду від 24.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Протокольною ухвалою суду від 19.11.2024 до участі в справі у якості співвідповідача залучено [PERSON] . Протокольною ухвалою суду від 19.11.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивачка в судове засідання не з`явилася. Представник позивачки, адвокат Мозольська О.М., в судове засідання не з`явилася, подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача Луцької міської ради в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч. 2 ст. 247 ЦПК України). ІV.Фактичні обставини справи 16.10.1993 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб (свідоцтво про укладення шлюбу від 16.10.1993, а.с. 10). [INFO] [PERSON] помер в м. Отвоцьк Республіки Польща (скорочений витяг про смерть від 10.05.2023, а.с. 9). Спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , не заводилася (відповідь нотаріуса №1680/01-09 від 02.10.2024, а.с. 27, інформаційна довідка зі спадкового реєстру №78585312 від 02.10.2024, а.с. 28). Позивачка пропустила строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] (відповідь державного нотаріуса Першої Луцької державної нотаріальної контори Ковальчук Т.Б. №1440/01-16 від 03.09.24, а.с. 7-8). З метою забезпезпечення реалізації права на спадщину після смерті чоловіка позивачка звернулася до суду. V.Мотиви суду та застосоване законодавство Відповідно до статті 15\~Цивільного кодексу\~України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За загальними приписами про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до частини першої статті 1269\~ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з частиною третьою статті 1272\~ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до цієї норми поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Частина третя статті 1272\~ЦК України може застосовуватись, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270\~ЦК України для прийняття спадщини, суд повинен враховувати, що такі причини визначаються у кожному конкретному випадку, з огляду на обставини кожної конкретної справи. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Згідно з приписами ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Позивачка свої вимоги обґрунтовувала тим, що у встановлений законом шестимісячний строк вона не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка, оскільки не змогла вчасно отримати свідоцтво про його смерть (він помер в іншій країні), а також неправильним розумінням законодавства, яке діяло в період воєнного стану. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод (далі - Перший протокол) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Предметом безпосереднього регулювання статті 1 Першого протоколу є втручання держави в право на мирне володіння майном, зокрема, й позбавлення особи права власності на майно шляхом його витребування на користь держави. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 та ч. 3 ст. 1296\~ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Оцінивши аргументи позивачки, взявши до уваги позицію відповідачів, суд вважає, що причини пропуску нею строку для подання нотарісу заяви про прийняття спадщини після смерті її чоловіка слід визнати поважними. Крім того, суд врахував, що визначення позивачці додаткового строку\~для подання\~заяви про\~прийняття спадщини не буде порушувати прав та законних інтересів інших осіб. Водночас, відмова у визначенні такого строку, за встановлених судом обставин, була б непропорційним втручанням у право особи на мирне володіння майном. Виконуючи завдання цивільного судочинства, окрім основних принципів: справедливості, добросовісності та розумності, суд керується аксіомою цивільного судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», яка означає: «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права». Отже, позовні вимоги слід задовольнити. Враховуючи викладене,

Outcome: approved