Jurisdiction: civil
Date: 2025-01-26 00:00:00

Представник [PERSON] - адвоката Чехов Д.А., звернувся до суду з заявою, в якій просить видати обмежувальний припис строком на 6 (шість) місяців стосовно колишнього чоловіка заявниці [PERSON] , та визначити наступні тимчасові обмеження його прав: - заборонити [PERSON] , [INFO] наближатися на відстань 100 (сто) метрів до місця проживання (перебування) постраждалої - [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . - заборонити [PERSON] , [INFO] наближатися на відстань 100 (сто) метрів до місця роботи постраждалої - [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . - заборонити [PERSON] , [INFO] наближатися на відстань 100 (сто) метрів до місця роботи постраждалої - [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS], 202 (КМП «Трускавецька міська лікарня»). - заборонити [PERSON] , [INFO] , особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , [INFO] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому [PERSON] , [INFO] , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; - заборонити [PERSON] , [INFO] , вести листування, телефонні переговори з [PERSON] , [INFO] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що [PERSON] протягом тривалого часу потерпає від домашнього насильства з боку колишнього чоловіка [PERSON] , який вчиняє неодноразові дії психічного характеру, під час чого ображає її нецензурними словами, залякує та погрожує фізичною розправою, при цьому завдає шкоду її фізичному та психічному здоров`ю, внаслідок чого неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за статтею 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства та до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України. Просить забезпечити дієвий та ефективний спосіб захисту від домашнього насильства щодо [PERSON] шляхом застосування обмежувального припису до її колишнього чоловіка [PERSON] . В судовому засіданні заявниця [PERSON] та її представник - адвокат Чехов Д.А. заяву підтримали, просили її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з"явився, хоча про час та місце розгляду справи належно повідомлений. Відповідно до приписів ч.ч. 1,2 ст. 350-5 ЦПК України, справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників розгляду справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 20.01.2025 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який укладений 15 вересня 2007 року та зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Трускавецького міського управління юстиції, актовий запис №171. Ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду 29.10.2024 і до досягнення повноліття [PERSON] , [INFO] . Відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» та з урахуванням існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи, 21 жовтня 2024 року у відношенні [PERSON] складено терміновий заборонний припис, копія якого знаходиться в матеріалах справи, з забороною останньому терміном на 3 дні входити та перебувати в місці проживання (перебування) постраждалої [PERSON] та в будь-який спосіб контактувати з нею. 28.11.2024 постановою судді Трускавецького міського суду Львівської області, копія якої знаходиться в матеріалах справи, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн, оскільки [PERSON] 25.11.2024 о 21 год. 45 хв., перебуваючи по [ADDRESS] , вчинив домашнє насильство відносно своєї тещі [PERSON] та дружини [PERSON] , в присутності неповнолітніх дітей, а саме: ображав їх нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим завдав шкоди психічному здоров`ю потерпілих. Крім того, 21.10.2024 [PERSON] заподіяв [PERSON] легкі тілесні ушкодження, тим самим вчинивши кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, у зв`язку з чим 5 листопада 2024 року Трускавецьким міським судом Львівської області (справа № 457/2004/24) розглянуто обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 12024142140000115 від 24.10.24 та визнано [PERSON] винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, призначивши покарання у вигляді громадських робіт на строк 60 годин, копія вироку знаходиться в матеріалах справи. 03 січня 2025 року відділом поліції № 2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області порушено кримінальне провадження №12025141140000002 за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126-1 КК України за фактом систематичного домашнього насильства, оскільки 30 грудня 2024 року близько 18:30 годин [PERSON] перебуваючи за місцем роботи [PERSON] в «Салоні краси» - [ADDRESS] , у присутності [PERSON] , влаштував сварку, висловлювався на адресу постраждалої нецензурними словами, ображаючи її, намагаючись психологічно тиснути, погрожуючи відмовою віддати оригінали свідоцтва народження дітей, на зауваження [PERSON] та постраждалої припинити протиправні дії, покинути приміщення, не реагував. Розділом IV глави 13 Цивільного процесуального кодексу України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису. Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Як зазначено у положеннях ч. 1 ст. 1 цього Закону, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 травня 2022 року у справі № 569/11507/21 (провадження № 61-3103св22) зазначено, що, враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частинами 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» встановлено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Статтею 350-6 ЦПК України передбачено, що у разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. Верховний Суд сформував правову позицію, що видача обмежувального припису є обов`язковою в разі доказово обґрунтованого постійного використання у безпосередньому спілкуванні або переписці з колишнім чоловіком/дружиною та дітьми погроз, у тому числі фізичною розправою, вживанням щодо них ненормативної лексики, образ та приниження, які кваліфікуються як домашнє насильство у формі психологічного насильства (постанова ВС від 13.07.2020 року № 753/10840/19). Враховуючи встановлені обставини та наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що існують обґрунтовані ризики вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо заявниці [PERSON] , а тому з метою захисту її прав та інтересів слід задовольнити заяву та видати обмежувальний припис відносно [PERSON] , встановивши обмеження, передбачені ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», які нею зазначаються в заяві. Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Outcome: approved